Справа №592/6030/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/797/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Дубровної В. В. , Сибільової Л. О.

за участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла, Виконавчого комітету Сумської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, треті особи: Комунальне підприємство «Сумижитло» Сумської міської ради, ОСОБА_7, про скасування розпорядження та свідоцтва про право власності на житло, -

в с т а н о в и л а:

26 травня 2015 року ОСОБА_3 через свого представника ОСОБА_4 звернувся до суду і свої вимоги мотивував тим, що 21 травня 2013 року гільдією проектувальників у будівництві в Сумській області в особі ОСОБА_8 було виготовлено технічний паспорт, відповідно до якого кімната за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14, кім. 130 мала збудовану стіну з коридором та має вигляд єдиного житлового приміщення, яке складається з двох кімнат, загальною площею 25,6 кв.м. Вказаний технічний паспорт був підроблений та не відповідав дійсності тому, що згідно листа Управління комунального майна Сумської міської ради від 22 вересня 2015 року № Б-08.01-21/1224 побутова кімната станом на 01 січня 2013 року згідно інвентаризаційної справи за № 151361 є нежитлове приміщення та немає суміжних з коридором стін. 24 квітня 2013 року згідно постанови Зарічного районного суду м. Суми Сумську міську раду в особі Управління обліку розподілу та приватизації житла було зобовязано вчинити дії по передачі у власність ОСОБА_5 та ОСОБА_9 кімнату № 130 гуртожитку по вул. Лесі Українки, буд. 14 в м. Суми. 19 березня 2014 року Сумської міською радою в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла за наданою постановою суду та технічним паспортом, який вже містив дві кімнати було видано розпорядження № 76 про передачу відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у спільну часткову власність кім. 130, загальною площею 25,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14. 22 травня 2015 року між ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7 був укладений договір купівлі - продажу, за умовами якого житлове приміщення у гуртожитку, загальною площею 25,6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14, кім. 130 передана у власність ОСОБА_7 30 травня 2015 року ОСОБА_7 збудувала без відповідних дозвільних документів стіну в нежитловому приміщенні - побутовій кімнаті, яка межує з кімнатою 130 по вул. Лесі Українки, буд. 14 в м. Суми, чим позбавила його та всіх мешканців секції користуватися єдиним в секції холом та балконом.

Вважає, що розпорядження Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла від 19 березня 2014 року № 76 та свідоцтво про право власності на житло видане виконавчим комітетом Сумської міської ради є протиправним. Тому просив визнати протиправними та скасувати розпорядження Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла від 19 березня 2014 року №76, яким передано ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у спільну часткову власність кім. №130, загальною площею 25,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки,14, а також визнати протиправним та скасувати свідоцтво про право власності від 26 березня 2014 року, яке видано виконавчим комітетом Сумської міської ради, що засвідчує право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 на кім. №130, загальною площею 25,6 кв.м, яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки,14.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено за необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 посилаючись на необґрунтованість та незаконність висновків суду, порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що перепланування та/або переведення нежитлових приміщень в категорію житлових передбачено порядком затвердженим рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 26 жовтня 2011 року №673, відповідно до якого перепланування та/або переведення нежитлових приміщень в категорію житлових передбачає перелік дій та певних погоджень, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не було вчинено, а саме вони не звертались до виконавчого комітету Сумської міської ради про переведення побутової кімнати в категорію житлових та забудову даної кімнати стіною та не отримували жодних рішень та погоджень з іншими співмешканцями гуртожитку з приводу цього.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_9 не зявилися, проте повідомлялися належним чином, в тому числі судовим розпорядником з виїздом за місцем їх реєстрації, що підтверджується актом, який є в справі. Тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника Сумської міської ради - ОСОБА_10, представника ОСОБА_7 - ОСОБА_11, свідка ОСОБА_8, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи на підставі розпорядження № 76 від 19 березня 2014 року Управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради відповідачам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 передано у спільну часткову власність по 1/2 частині кожній житлове приміщення №130 у гуртожитку, що знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, 14 (а.с.52).

З копії довідки КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 04 березня 2014 року та паспорту ОСОБА_5 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.53, 59).

З копії довідки КП «Сумижитло» Сумської міської ради від 13 листопада 2013 року та копії паспорту вбачається, що ОСОБА_9 зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.55,57).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 24 квітня 2013 року зобовязано Сумську міську раду в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла вчинити дії по передачі у власність (приватизації) ОСОБА_5, ОСОБА_9 кімнати №130 гуртожитку №14 по вул. Лесі Українки в м. Суми (а.с.58).

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 26.03.2014 р. виданого виконавчим комітетом Сумської міської ради на підставі розпорядження Управління обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради від 19.03.2014 р. № 76 житлове приміщення у гуртожитку, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14, під № 130 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 та ОСОБА_9 по 1/2 частині кожній, загальною площею 25,6 кв.м. (а.с.74).

Відповідно до копії технічного паспорту на житлове приміщення №130 в гуртожитку №14 по вул. Лесі Українки в м. Суми, що був наданий відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_9 органу приватизації, житлове приміщення розташоване на 3-му поверсі пятиповерхового будинку та складається з 2-х кімнат житловою площею 25,0 кв.м. у тому числі: 1-а кімната - 12,0 кв.м., 2-а кімната - 13,0 кв.м. Житлове приміщення обладнане балконом (терасою) 0,6 кв.м. Загальна площа житлового приміщення 25,6 кв.м. (а.с.75-78).

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_8 заперечив виготовлення ним технічного паспорту на спірне житлове приміщення (т.1 а.с.75-78) і пояснив, що внаслідок приватизації відповідачі отримали у власність побутову кімнату і балкон, який є додатковим евакуаційним виходом для мешканців третього поверху, що є порушенням державних будівельних норм.

З договору купівлі-продажу від 22 травня 2015 року посвідченого приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу ОСОБА_12 вбачається, що ОСОБА_5 та ОСОБА_9 передали житлове приміщення № 130 у гуртожитку, що знаходиться в будинку №14 по вул. Лесі Українки в м. Суми, яке складається з двох жилих кімнат, житловою площею 25,0 кв.м., загальною площею 25,6 кв.м. у власність ОСОБА_7 (а.с.191-192).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо скасування розпорядження Сумської міської ради про передачу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у спільну часткову власність кімнати № 130 місцевий суд виходив з того, що відповідачі отримали свідоцтво про право власності на житло, а тому ордер та розпорядження Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла від 19.03.2014 року № 76 вичерпало свою дію. А відмовляючи в частині вимог про скасування свідоцтва про право власності на житлове приміщення, місцевий суд виходив з того, що відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу продали дане житло ОСОБА_7, але договір купівлі-продажу ніким не оскаржувався та не визнавався недійсним.

Проте з даними висновками місцевого суду колегія суддів погодитись не може.

Як вбачається з корешка ордера № 1 від 02.02.2004 року ОСОБА_5 на сімю у складі двох осіб отримала кімнату № 130 в гуртожитку по вул. Лесі Українки, 14 (а.с.54). Позивач ОСОБА_3 проживає в кімнаті № 131 гуртожитку. 05.03.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 звернулися із заявою до органу приватизації, в якій просили передати їм у власність отримане на підставі ордеру житло (т.1 а.с.59). Відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи № 151261, зокрема плану третього поверху будинку за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, 14, жиле приміщення під № 130 складається з однієї кімнати загальною площею 11,8 кв.м., поряд знаходиться побутова кімната загальною площею 13,1 кв.м., з якої мається вихід на балкон (т.1 а.с. 80, 81). Згідно свідоцтва про право власності від 26.03.2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_9 належить на праві спільної часткової власності по 1/2 частині житлове приміщення № 130 по вул. Лесі Українки, 14 в м. Суми, загальною площею 25,6 кв.м., а з технічного паспорту на дане приміщення вбачається, що воно складається з двох жилих кімнат відповідно 12 кв.м. і 13 кв.м. та балкону площею 0,6 кв.м. (т.1, а.с.74-78). Докази про те, що побутовій кімнаті, яка межувала з жилим приміщенням № 130, наданий статус житлової, матеріали справи не містять. Дану обставину не спростували і сторони.

Колегія суддів вважає, що приватизація приміщень у гуртожитках повинна здійснюватися з урахуваннями Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків».

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» № 500-VI від 04.09.2008 року, власники житлових приміщень у гуртожитку є співвласниками допоміжних приміщень у гуртожитку і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території, відповідно до своєї частки у майні гуртожитку. Допоміжні приміщення у гуртожитку передаються у спільну сумісну власність безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Співвласники допоміжних приміщень у гуртожитку зобов'язані не перешкоджати іншим особам у правомірному користуванні такими приміщеннями.

А відповідно до ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» власники квартир багатоквартирних будинків та житлових приміщень у гуртожитку

є співвласниками допоміжних приміщень у будинку чи гуртожитку, технічного обладнання, елементів зовнішнього благоустрою і зобов'язані брати участь у загальних витратах, пов'язаних з утриманням будинку і прибудинкової території відповідно до своєї частки у майні будинку чи гуртожитках. Допоміжні приміщення (кладовки, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають.

Колегія суддів вважає, що проведенням приватизації відповідачами житлового приміщення № 130 в гуртожитку по вул. Лесі Українки, 14 в м. Суми, до складу якого входить побутова кімната третього поверху з балконом, порушуються права ОСОБА_3 на користування та володіння побутовою кімнатою, що розміщена на секції де проживає позивач. Крім того, внаслідок приватизації побутової кімнати з балконом, жителі третього поверху будинку позбавляються евакуаційного виходу, наявність якого передбачено п. 4.13 ДБН В. 2. 2 - 15 - 2005 «Житлові будинки. Основні положення», що підтверджується листом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Сумській області (т.1 а.с.107).

Тому, враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з чим ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню згідно ст. 309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

Понесені по справі позивачем витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 365,40 грн. (т.1 а.с.2,3) за розгляд справи в суді першої інстанції та в сумі 401,94 грн. (т.1 а.с.227) за апеляційний розгляд, підлягають відшкодуванню за рахунок відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_6, так як останні вчинили винні дії, зокрема подали технічну документацію на житлове приміщення, що потягло незаконну приватизацію.

Керуючись ст. ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 01 квітня 2016 року в даній справі скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Сумської міської ради в особі Управління обліку, розподілу та приватизації житла від 19.03.2014 року № 76, яким передано ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (до шлюбу Бабій) ОСОБА_13 у спільну часткову власність житлове приміщення № 130, загальною площею 25,6 кв.м., яка знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14.

Визнати незаконним та скасувати свідоцтво про право власності від 26.03.2014 року, яке видано виконавчим комітетом Сумської міської ради, що засвідчує право власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (до шлюбу Бабій) ОСОБА_13 на житлове приміщення № 130, загальною площею 25,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Лесі Українки, буд. 14.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 383,67 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанції.

Стягнути з ОСОБА_6 (до шлюбу Бабій) ОСОБА_13 на користь ОСОБА_3 383,67 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої і апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -