У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Мостової Г.І.,
Карпенко С.О.,Наумчука М.І.,-
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 17 червня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У квітні 2014 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ‒ ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_6, ОСОБА_7про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0, укладеним 12 грудня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі - АКІБ «УкрСиббанк») та ОСОБА_6, за умовами якого позичальнику надано споживчий кредит у сумі 15 тис. доларів США в порядку і на умовах, визначених договором з кінцевим терміном повернення не пізніше 12 грудня 2017 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги неналежним виконанням ОСОБА_6 умов згаданого договору та невиконанням ОСОБА_7умов договору поруки. Позивач просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 548,36 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 136 878,03 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 8 248,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 107 046,33 грн, заборгованості по сплаті процентів в сумі 1 929,47 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 25 038,91 грн та пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 238,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 3 093,49 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 131,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 708,30 грн.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 17 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 12 грудня 2007 року у розмірі 10 548,36 доларів США, що еквівалентно 136 878,03 грн, з них: заборгованість за простроченим кредитом - 107 046,33 грн, заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом - 25 038,91 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості - 3 093,49 грн, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам - 1 708,30 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» просить ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати та змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру заборгованості у еквіваленті в національній валюті України, та ухвалити нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, апеляційний суд, виходив з того, що мало місце порушення боржником зобов'язань за кредитним договором та поручителем за зобов'язаннями боржника щодо своєчасного погашення чергових платежів за користування грошовими коштами, внаслідок чого підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі у розмірі 10 548,36 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 136 878,03 грн.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна виходячи наступного.

Судами встановлено, що 12 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №0, за яким позичальнику надано споживчий кредит у сумі 15 тис. доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 75750,00 грн зі сплатою 13,9 % річних терміном до 12 грудня 2017 року (а.с. 5-10).

12 березня 2009 року додатковою угодою № 1 до кредитного договору № 0 від 12 грудня 2007 року внесено зміни щодо умов кредитного договору, змінено графік погашення кредиту (а.с. 14).

З метою забезпечення виконання ОСОБА_6 умов кредитного договору від 12 грудня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_7 укладено договір поруки № 0/п1, за умовами якого (п. 1.1) поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за борговим зобов'язанням боржника ОСОБА_6, які виникають з умов кредитного договору №0 від 12 грудня 2007 року, в повному обсязі цих зобов'язань як існуючих на час укладення договору та тих, що можуть виникнути у майбутньому.

Станом на 14 квітня 2014 року за відповідачами утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 10 548,36 доларів США, що еквівалентно за курсом Національного банку України 136 878,03 грн, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 8 248,87 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 107 046,33 грн, заборгованості по сплаті процентів в сумі 1 929,47 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 25 038,91 грн та пені за несвоєчасну сплату кредиту в сумі 238,38 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 3 093,49 грн, пені за несвоєчасну сплату процентів в сумі 131,64 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 708,30 грн.

Згідно з п. 1.4 зазначеного договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно тавляться.

За правилами ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За правилами ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кошти є грошима в національній або іноземній валюті чи їх еквівалент; у статтях 47 та 49 цього Закону визначені операції банків із розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик як кредитні операції, незалежно від виду валюти, яка використовується. Ці кредитні операції здійснюються на підставі банківської ліцензії та письмового дозволу.

Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).

Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Такий порядок встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

16 жовтня 2011 року вступив у силу Закон України від 22 вересня 2011 року № 3795-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо врегулювання відносин між кредиторами та споживачами фінансових послуг», згідно з яким частину першу статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» було доповнено абзацом третім, відповідно до якого надання (отримання) споживчих кредитів в іноземній валюті на території України забороняється.

На час укладення кредитного договору у даній справі Закон України «Про захист прав споживачів» не передбачав заборони на надання споживчих кредитів в іноземній валюті.

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.

Такого висновку дійшов Верховний Суд України, у постанові від 16 вересня 2015 року № 6-190цс15, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку щодо законності й обґрунтованості судового рішення, апеляційний суд в порушення ст.ст. 303, 315 ЦПК України, не перевірив належним чином доводи заявника ПАТ «УкрСиббанк», викладені в апеляційній скарзі та помилково залишив рішення суду першої інстанції без змін.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд залишив поза увагою, що валютою, у якій відповідачеві ОСОБА_6 видавався банком кредит на споживчі цілі погоджено долари США з зазначенням відповідного еквіваленту у національній валюті України, а отже нарахування заборгованості за тілом кредиту та заборгованості з процентів за його користування може здійснюватись у даному випадку у валюті видачі кредиту.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції, апеляційний суд не перевірив розрахунку, наданого позивачем, за який період стягується заборгованість та окремо неустойка, яка підлягає стягненню у національній валюті незалежно від валюти договору.

Оскільки апеляційний суд не звернув належної уваги на вказані обставини, у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, не врахував норми матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини, не встановив в повному обсязі обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Житомирської області від 21 жовтня 2015 року скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
Г.І. Мостова
М.І. Наумчук