У х в а л а

ІМенем УКраїни

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О.,

Мостової Г.І., Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Галицької міської ради Івано-Франківської області, виконавчого комітету Галицької міської ради Івано-Франківської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22 про визнання недійсними рішення виконавчого комітету, свідоцтва про право власності на нерухоме майно, зборів власників майнових сертифікатів, виділення в натурі майнового паю та визнання права власності, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом. Зазначав, що він є співвласником майна колишньої агрофірми «Дністер» на підставі договорів купівлі-продажу майнових паїв на загальну суму 5927 грн. В процесі реорганізації майно останньої було передане у спільну часткову власність її членам, яким видано свідоцтва про право власності на майнові паї. Між власниками майнових паїв не було досягнуто згоди про розподіл майна, всі збори пайовиків, які скликалися, не були правомочними, тому спірні питання про розподіл майна вирішувалися в судовому порядку. Рішенням Галицького районного суду від 18 червня 2013 року визнано недійсними всі рішення зборів власників майнових сертифікатів агрофірми «Дністер», виділено майнові паї окремим пайовикам у натурі. Правонаступником агрофірми «Дністер» став РАК «Галичина Ріпак». У зв'язку з припиненням діяльності агрофірми «Дністер» майно її членів сформовано в єдине ціле, складено списки осіб, визначено розміри індивідуальних паїв та видано майнові сертифікати, відповідно до частки кожного пайовика. На даний час РАК «Галичина Ріпак» ліквідований. З листа архівного відділу Галицької РДА від 27 грудня 2011 року йому стало відомо про рішення виконкому Галицької міської ради № 81 від 27 квітня 2007 року, яким оформлено за ОСОБА_4 право власності на зерновий склад у АДРЕСА_1, що входить до пайового фонду агрофірми «Дністер». Вважаючи, що виконавчий комітет не вправі був приймати таке рішення, а Галицька міська рада видавати свідоцтво про право власності, витяг з протоколу зборів власників майнових сертифікатів майна агрофірми «Дністер» від 25 лютого 2007 року підроблений, просив задовольнити позов.

Рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 15 липня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов задоволено, визнано недійсним рішення зборів власників майнових сертифікатів агрофірми «Дністер» від 25 лютого 2007 року, визнано недійсним рішення виконавчого комітету Галицької міської ради № 81 від 27 квітня 2007 року у частині оформлення за ОСОБА_4 права власності на нерухоме майно, визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, - зерновий склад, який знаходиться в АДРЕСА_1, видане 14 травня 2007 року Галицькою міською радою ОСОБА_4 Виділено ОСОБА_3 у натурі майновий пай реорганізованого сільськогосподарського підприємства агрофірми «Дністер», визнано за ним право власності на зерновий склад у АДРЕСА_1, вартістю 4 100 грн. станом на 8 грудня 2004 року.

ОСОБА_4 звернувся до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ із касаційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції виходив із того, що витяг з протоколу зборів власників майнових сертифікатів майна агрофірми «Дністер» від 25 лютого 2007 року про виділ у натурі у власність ОСОБА_4 зернового складу за адресою АДРЕСА_1, суперечить вимогам статей 22, 23 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», п. 4.2 Рекомендацій щодо проведення загальних зборів колишніх членів реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства, затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 7 лютого 2001 року № 16, тому визнав недійсним рішення зборів власників майнових сертифікатів агрофірми «Дністер» від 25 лютого 2007 року, а оскільки оскаржуване рішення виконавчого комітету Галицької міської ради від 27 квітня 2007 року № 81 прийнято на підставі недійсного рішення, тому визнав його незаконним. Крім того, на підставі ст. ст. 203, 215 ЦК України визнав недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 14 травня 2007 року, видане ОСОБА_4

Однак погодитись з такими висновками неможливо.

Судами встановлено, що рішенням зборів власників майнових сертифікатів майна агрофірми «Дністер» від 25 лютого 2007 року вирішено виділити в натурі у власність ОСОБА_4 майно агрофірми «Дністер», у т. ч. зерновий склад по АДРЕСА_1.

Рішенням виконавчого комітету Галицької міської ради від 27 квітня 2007 року № 81 оформлено право власності на зерновий склад за ОСОБА_4, а 14 травня 2007 року йому видано свідоцтво про право власності на вказане нерухоме майно.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3 зазначав, що він є співвласником майна колишньої агрофірми «Дністер» на підставі договорів купівлі-продажу від 21 грудня 2013 року та 15 січня 2014 року за якими ним придбані у власність майнові права на загальну суму 5927 грн (а. с. 9, 10, 159-162, 240-244 т. 1).

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 вказував, що на момент прийняття рішення виконавчим комітетом Галицької міської ради № 81 від 27 квітня 2007 року у частині оформлення за ним права власності на нерухоме майно у ОСОБА_3 не існувало майнових прав щодо пайового фонду агрофірми «Дністер», у зв'язку з чим його права вказаним рішенням та рішенням зборів власників майнових сертифікатів «Дністер» від 25 лютого 2007 року не порушені (а. с. 28, 183 т. 1, а. с. 128 т. 2).

За змістом норм ЦПК України апеляційний суд зобов'язаний навести в ухваленому рішенні мотиви відхилення заперечень осіб, які беруть у справі, поданих ними на обґрунтування своєї позиції.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд не перевірив доводів вказаних у запереченнях на позов, будь-яких висновків з приводу цих обставин не зробив.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2013 року ОСОБА_3 разом із ОСОБА_23 виділено майновий пай реорганізованого сільськогосподарського підприємства «Дністер» на загальну суму 96276 грн 26 коп.

У справі відсутні відомості про те, яку частку (пай) у майні агрофірми отримав позивач при його розпаюванні та чи є вона більшою від тієї на яку йому виділено пай за рішенням суду.

Вирішуючи спір апеляційний суд виходив із того, що регіональний агрокооператив «Галичина-Ріпак» був правонаступником агрофірми «Дністер», позивачу видано сертифікат на частку в майні цього кооперативу у зв'язку з чим він може претендувати на передачу йому у власність майна агрофірми.

Між тим, у матеріалах справи докази такого правонаступництва відсутні, апеляційним судом не перевірено, яким чином було створено агрокооператив «Галичина-Ріпак», зі змісту рішення Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2013 року вбачається, що останній користувався розпайованим майном агрофірми, правові підстави такого користування не з'ясовано, не встановлено чи воно було передане йому у користування після розпаювання особами, які мали право на майновий пай, чи внесено ними до статутного фонду при його утворенні в якості пайового внеску.

Лише в останньому випадку у членів агрокооперативу могло виникнути право на отримання паю при виході з нього.

Те, що до утворення кооперативу майно агрофірми «Дністер» було розпайовано між її членами встановлено рішенням Галицького районного суду Івано-Франківської області від 18 червня 2013 року.

У випадку користування розпайованим майном без внесення його членами у вигляді пайових внесків у пайовий фонд кооперативу, у кооперативу право на таке майно не виникало і не могло передаватись рішенням органів останнього його членам.

Саме по собі використання розпайованого майна кооперативом не може свідчити, що він є правонаступником агрофірми «Дністер».

Визнаючи недійсним свідоцтво про право власності на майно апеляційний суд керувався положеннями ст. ст. 203, 215 ЦК України. Однак не врахував, що ці норми регулюють правовідносини з приводу визнання недійсним правочину.

Видане на підставі рішення виконавчого комітету свідоцтво про право власності не є правочином, а відтак воно не може визнаватись недійсним згідно вказаних норм.

З огляду на викладене, рішення апеляційного суду не може бути залишене в силі і підлягає скасуванню, а справа направленню на новий розгляд до цього суду, оскільки порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 7 жовтня 2015 року скасувати, справу передати на новий розгляд до цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов
Судді: Т.Л. Ізмайлова С.О. Карпенко Г.І. Мостова М.І. Наумчук