АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Васильченко О.В.
№ 22-ц/796/9209/2016 Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року про залишення без розгляду скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України МедведєваОлександра Вячеславовича з примусового виконання виданого 02 грудня 2010 року Подільським районним судом м.Києва виконавчого листа №2-3009/08, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра»,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року залишено без розгляду скаргу ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України МедведєваО.В. з примусового виконання виданого 02 грудня 2010 року Подільським районним судом м.Києва виконавчого листа №2-3009/08, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра»).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. Посилається на те, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права. На думку апелянта, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду скарги у зв'язку із пропуском строку для її подання. Про передачу її майна на торги вона дізналася лише 25 квітня 2016 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 29 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із скаргою, в якій просила визнати незаконними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України МедведєваО.В. у виконавчому провадженні ВП № 26395787 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3009/08 виданого 02 грудня 2010 року на виконання рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 листопада 2008 року з приводу визначення вартості нежитлових приміщень загальною площею 562,7 кв.м. за адресою АДРЕСА_1. Просила визнати нечинними проведений ТОВ «Українська експертна група» 21 жовтня 2015 року звіт про вартість нежитлових приміщень, що знаходиться в АДРЕСА_1, загальною площею 562,7 кв.м. та рецензію на звіт від 22 лютого 2016 року, проведену ТОВ «Косалтинговий центр «Маркон» на звіт про незалежну оцінку вартості вказаних нежитлових приміщень.

Залишаючи скаргу ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що вона подана з пропуском десятиденного строку на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця. Скаргу на дії державного виконавця ОСОБА_1 подала 05 травня 2016 року, а про порушення свого права дізналася 15 грудня 2015 року.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим.

Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (абзац 2 частини першої статті 385 ЦПК України).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом (частина третя статті 385 ЦПК України).

В обґрунтування поданої скарги на дії державного виконавця ОСОБА_1 посилалася на те, що вона є боржником у виконавчому провадженні ВП № 26395787 з примусового виконання виданого 02 грудня 2010 року Подільським районним судом м.Києва виконавчого листа №2-3009/08. У зв'язку з даним виковим провадженням були арештовані нежилі приміщення, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 562,7 кв.м. 06 жовтня 2015 року вона отримала постанову державного виконавця від 29 вересня 2015 року про призначення експерта, суб'єкта оціночної ТОВ «Українська експертна група» для надання висновку про оцінку та встановлення вартості вказаних нежилих приміщень для подальшої реалізації в примусовому порядку через СЕТАМ. 15 грудня 2015 року нею було одержано лист від Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби додатком до якого було прикріплено ксерокопію висновку нежитлових приміщень. Не погодившись з визначеною у звіті ТОВ «Українська експертна група» вартістю, вона подала заяву про проведення рецензії на звіт. 24 березня 2016 року нею було отримано повідомлення від 15 березня 2016 року, до якого було долучено рецензію від 22 лютого 2016 року ТОВ «Косалтинговий центр «Маркон» на звіт про незалежну оцінку вартості нежитлових приміщень. 04 квітня 2016 року вона оскаржила до суду звіт ТОВ «Українська експертна група» від 21 жовтня 2015 року про вартість нежитлових приміщень та рецензію на звіт від 22 лютого 2016 року ТОВ «Косалтинговий центр «Маркон». 22 квітня 2016 року у почтові скрині вона виявила лист від 05 квітня 2016 року державного підприємства «СЕТАМ» про реалізацію предмета іпотеки шляхом проведення (виробничо-сервісний центр, по АДРЕСА_2) шляхом проведення електронних торгів 04-06 травня 2016року. У зв'язку із тим, що вона не має жодного відношення до вище зазначеного приміщення 25 квітня 2016року на веб-ресурсі електронних торгів, перевіривши повідомлення про реалізацію нежитлових приміщень дізналися, що нерухоме майно, яке знаходиться в АДРЕСА_1, перебуває на реалізації в системі електронних торгів. Таким чином, державний виконавець не дочекався спливу 10-ти денного строку на оскарження у судовому порядку звіту про оцінку майна та рецензії направив документи для реалізації належного їй нерухомого майна.

Відтак, зі змісту скарги вбачається, що про передачу державним виконавцем належного їй майна для реалізації ОСОБА_1 дізналася 25 квітня 2016 року, перевіривши інформацію на веб-ресурсі електронних торгів, а не 15 грудня 2015 року. Також суд не врахував, що скарга на дії державного виконавця була подана ОСОБА_1 поштою 29 квітня 2016 року, а не 05 травня 2016 року, що є датою надходження до суду.

Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі від 28 січня 2013 року № 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» при вирішенні судом питання, на якій стадії процесу слід залишити скаргу без розгляду, необхідно керуватися такими обставинами.

Якщо оскаржуються дії чи рішення з чітко визначеним строком оскарження, наприклад, з моменту одержання певної копії постанови державного виконавця, або зі скарги вбачається, коли заявник дізнався про порушення свого права і при цьому скарга подана з пропущенням встановленого строку та відсутнє клопотання про поновлення цього строку, суддя має право залишити скаргу без розгляду на стадії відкриття провадження у справі. Це повністю відповідає положенням статей 11, 72 ЦПК щодо диспозитивності цивільного судочинства. При цьому заявнику роз'яснюється його право на подання клопотання про поновлення пропущеного строку.

Якщо зі скарги чітко не вбачається чи пропущений строк звернення до суду, то суд має два варіанти процесуальних дій: залишити скаргу без руху та запропонувати заявнику усунути недоліки скарги й зазначити з посиланням на відповідні докази дату, коли йому стало відомо про порушення свого права чи свободи. Суд у судовому розгляді може з'ясувати зазначене питання з відповідним рішенням: залишити скаргу без розгляду у зв'язку з пропущенням строку на оскарження та відсутність клопотання про його поновлення або розглянути скаргу по суті, якщо буде встановлено, що строк не пропущено.

Відтак, у суду були відсутні підстави для залишення скарги ОСОБА_1 без розгляду через пропуск нею десятиденного строку на звернення до суду.

Постановлена з порушенням норм процесуального права ухвала Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 року підлягає скасуванню з передачею справи за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва О.В. на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 10 травня 2016 рокускасувати, а справу за скаргою ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Медведєва ОлександраВячеславовича з примусового виконання виданого 02 грудня 2010 року Подільським районним судом м. Києва виконавчого листа №2-3009/08, заінтересована особа: Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» передати на новий розгляд суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді