У Х В А Л А

20 липня 2016 року суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Іванченко А.М., ознайомившись із заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

20.07.2016 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В цей же день позивачкою надано заяву про забезпечення позову, в обґрунтування якої позивачка зазначила, що 16.04.2016 року вона надала відповідачці ОСОБА_2 в борг грошові кошти в розмірі 200000 грн. строком до 01.07.2016 року, проте остання по закінченню зазначеного строку відмовилася повернути грошові кошти. Зазначила, що їй відомо про наявність у ОСОБА_2 депозитного вкладу в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк». У звязку з викладеним просила накласти арешт на зняття грошових коштів з рахунків відкритих в Пцблічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк».

Ознайомившись із вказаною заявою, вважаю, що в її задоволені слід відмовити з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до п.п. 1, 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до пункту 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 22.12.2006р. № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вказані положення закону та обставини справи, суд вважає недоведеною подану ОСОБА_1 заяву про забезпечення позову, оскільки суду не надано документів, які підтверджують наявність в Публічному акціонерному товаристві комерційний банк «Приватбанк» рахунків відкритих на імя ОСОБА_2, у звязку із чим відмовляє в її задоволені.

Одночасно з цим, суд розяснює, що позивач не позбавлений права повторно на будь-якій стадії розгляду справи звернутися до суду із заявою про забезпечення позову при наявності для цього обґрунтованих підстав.

Керуючись ст.ст.151, 153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

На ухвалу може бути надана апеляція до Апеляційного суду Донецької області через Іллічівський райсуд міста Маріуполя протягом 5 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя: ОСОБА_3