АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/6871/15-ц
Провадження №22-ц/774/1688/К/16
У Х В А Л А

22 липня 2016 року м. Кривий Ріг

Суддя судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області Михайлів Л.В., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року визнано протиправними дії працівників Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранссервіс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

На вказане рішення суду позивачем ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, по якій судом апеляційної інстанції не може бути відкрите апеляційне провадження з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 за час розгляду справи уточнювала заявлені позовні вимоги. Так, в остаточній редакції уточненої позовній заяві від 30.05.2016 року ОСОБА_1 просила суд визнати протиправними дії працівників відповідача, стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду в розмірі 20000 грн. та матеріальну шкоду в розмірі 5453,14 грн. (а.с. 93-96)

Ухвалюючи 05 липня 2016 року рішення за наслідками розгляду заявлених позовних вимог, суд першої інстанції зазначив в описовій його частині про заявлення ОСОБА_1 вимоги про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 3622,45 грн. (а.с. 114-122) без врахування уточнених нею позовних вимог, які були предметом судового розгляду по справі, що підтверджується журналом судового засідання та технічним записом судового засідання від 05.07.2016 року (а.с. 111-113, 123).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.

Отже, вирішуючи спір та ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, в порушення вимог ст. 220 ЦПК України, не вирішив питання щодо уточнених позовних вимог, відповідно до яких ОСОБА_1 збільшила розмір відшкодування матеріальної шкоди з 3622,45 грн. до 5453,15 грн., хоча докази та надані пояснення позивача в цій частині судом досліджено, що є підставою для ухвалення додаткового рішення в порядку ст. 220 ЦПК України.

Частиною 7 ст. 297 ЦПК України передбачено, що при надходженні неналежно оформленої справи, з нерозглянутими зауваженнями на правильність і повноту фіксування судового процесу технічними засобами або з нерозглянутими письмовими зауваженнями щодо повноти чи неправильності протоколу судового засідання, або без вирішення питання про ухвалення додаткового рішення суддя-доповідач повертає справу до суду першої інстанції, про що постановляє ухвалу із зазначенням строку, протягом якого суд першої інстанції має усунути недоліки.

Аналогічні роз'яснення надав й Пленум Верховного Суду України в п.9 Постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» № 12 від 24.10.2008 року.

За таких обставин, вважаю, що справа підлягає поверненню до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення.

Керуючись ст. 297 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Справу повернути до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення, для чого надати строк до 22 серпня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Михайлів