АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження №22-ц/796/5339/2016 Головуючий в 1 інстанції - Бартащук Л.П.
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Кабанченко О.А., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», третя особа: Київська міська рада про стягнення коштів, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до відповідача КП «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення коштів, в якому просила стягнути з відповідача заборгованість по сплаті коштів за Договором про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 09.08.2012 року у сумі 512 691,00 грн.

Під час розгляду справи позивач збільшила, а згодом зменшила розмір позовних вимог, остаточно просила стягнути з відповідача інфляційне збільшення заборгованості у сумі 387 731,00 грн. та 3% річних від загальної суми заборгованості у сумі 36 619,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.02.2016 року в задоволені позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва», третя особа: Київська міська рада про стягнення коштів - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В скарзі вказувала на те, що суд першої інстанції, розглянув справу з порушенням статей 212-215 ЦПК України, не вірно застосував норми матеріального права. Дійшов помилкового висновку, що відсутні підстави для стягнення індексу інфляції та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

У ст. 627 ЦК України закріплено принцип свободи договору, у відповідності до якого сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином

відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства,

за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,

що звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, та встановлено судом, що відповідно до свідоцтва про право власності на садовий будинок від 22 жовтня 1998 року видане Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації, позивачці - ОСОБА_1 на праві приватної власності належить садовий будинок №68 в СТ «Урожай», площею 34.90 кв. м., який розташований в м. Києві, масив «Русанівські сади» по вул. Садова, 25, згідно наказу від 21 жовтня 1998 року №639-С/ГК (а.с. 13).

09 серпня 2012 року між сторонами у справі було укладено Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу (а.с. 7-8).

Підставою для укладення цього Договору була взаємна домовленість сторін щодо умов виконання ними Рішення Київської міської Ради від 16 грудня 2005 року за номером 607/3068 «Про винесення з траси будівництва Подільського мостового переходу через р. Дніпро в м. Києві та лінії Київського метрополітену частини садових ділянок Русанівських і Воскресенських садів» із змінами та доповненнями (а.с. 56-62).

Згідно з Додатком № 2 до цього Рішення, Київська міська Рада встановила варіанти компенсації садівникам Русанівських і Воскресенських садів за земельні ділянки, зелені насадження, садові будинки та інші споруди, які підлягають знесенню в зв'язку з будівництвом Подільського мостового переходу, а п. 12 Рішення доручила Дирекції здійснити компенсацію за винесення садових ділянок відповідно до Додатку № 2 цього рішення та відселити громадян (а.с. 62-64).

Перелік об'єктів, що підлягають вилученню у користувача разом із земельною ділянкою, визначений у Звіті про оцінку земельної ділянки з поліпшенням, що розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вулиця 25 Садова, ділянка № 68, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_1, як члена садового товариства. На вказаній земельній ділянці знаходиться садовий будинок № 68, власником якого є ОСОБА_1

Розмір відшкодувань користувачу визначений в Акті комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17.05.2012 року № 41, затвердженому Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 12 червня 2012 року № 994.

Відповідно до п. 5 Договору передбачено розмір компенсації, який дорівнює сумарній вартості об'єктів, визначених у Звіті та становить 512 691,00 грн.

Згідно п. 6 Договору користувач погоджується одержати компенсацію у зазначеному розмірі і зобов'язується протягом п'яти робочих днів з моменту набрання чинності цим Договором відкрити рахунок в банківській установі за власним вибором в м. Києві та надати Дирекції довідку банку про відкриття рахунку із зазначенням платіжних реквізитів.

Відповідно до п. 7 Договору про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу - виплата компенсації, передбаченої п. 5 цього Договору, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше терміну дії Акту Комісії (дванадцять місяців з дня його затвердження), шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок, відкритий Користувачем відповідно до пункту 6 цього Договору.

Згідно Акту Комісії Київської міської державної адміністрації з вирішення земельно-майнових питань з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам від 17 травня 2012 року № 41 затверджений Розпорядженням Київської міської державної адміністрації 12 червня 2012 року № 994, термін сплати компенсації спливає 12 червня 2013 р.

Відповідно до п. 2 розпорядження від 12 червня 2012 року № 994 про затвердження актів від 17 травня 2012 року № 41 комісією з вирішення земельно-майнових питань і визначення та відшкодування збитків власникам землі та земле користувачам, було встановлено строк дії акту комісії до 30 червня 2016 року (а.с. 74).

Додатковою угодою № 1 від 16 вересня 2013 року, серед іншого, було встановлено, що виплата компенсації, в розмірі 512 691,00 грн., без ПДВ, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше 31 грудня 2013 року (а.с. 72).

Відповідно до Додаткової угоди №2 до Договору від 10 грудня 2015 року, сторони узгодили, що виплата компенсації в розмірі 512 691,00 грн., без ПДВ, здійснюється Дирекцією по мірі надходження коштів бюджетного фінансування, але не пізніше 31 грудня 2015 року, шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Користувача.

Відповідачем на виконання умов Договору було надано копію платіжного доручення № 211 від 16 грудня 2015 року, відповідно до якого Дирекція перерахувала на поточний рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 512 691,00 грн. (а.с. 92)

Договір про вилучення земельної ділянки для суспільних потреб - будівництва Подільського мостового переходу від 09 серпня 2012 року з урахуванням укладених сторонами Додаткових угод до нього, з кінцевим строком виконання Договору відповідно до Додаткової угоди № 2 від 10 грудня 2015 року є 31 грудня 2015 року, виконаний відповідачем в повному обсязі у передбачений цим Договором строк, а саме - 16 грудня 2015 року.

Оцінивши надані позивачем докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги позивача з врахуванням заяви про їх зменшення є необґрунтованими, так як позивач не довела не виконання умов договору та порушення строків його виконання.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду, так як він в повній мірі відповідає встановленим обставинам справи та вимогам закону.

Посилання в апеляційній скарзі на необґрунтованість судового рішення є безпідставним. Судом були встановлені всі обставини, які мали правове значення для її вирішення та надана належна юридична оцінка цим обставинам, виходячи зі змісту заявлених позивачем вимог.

Суд правомірно не стягнув на користь позивача індекс інфляції та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, з огляду на те, що сторони домовились про зміну строків виконання умов договору, підписали додаткову угоду відповідно до якої кінцевим строком погашення визначили 31 грудня 2015 року . Вказані строки відповідач не порушив, виплатив позивачу, передбачену договором суму 16 грудня 2015 року.

Статтею 625 ЦК України передбачена відповідальність за порушення строків виконання грошових зобов'язань. За відсутності такого порушення не настає і відповідальність. Доводи представника позивача про те, що позивачу завдані збитки, враховуючи знецінення грошових коштів за період з 2012 року, колегія суддів не приймає з огляду на таке.

Відповідно до ст.611 ЦК України на яку позивач посилався, як на підставу своїх вимог в уточненій позовній заяві, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом.

З урахуванням зміни умов договору на які погодилась відповідач, відсутні підстави вважати, що відбулося порушення зобов'язання з боку відповідача, а тому відсутні підстави стягувати збитки на підставі ст. 611 ЦК України.

Посилання представника позивача на те, що додаткова угода, якою було змінено строк виплати, була укладена в ході розгляду справи, після подачі позову правового значення не мають, оскільки до моменту ухвалення судового рішення така угода сторонами була досягнута.

Згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлене характером його зміни.

З матеріалів справи вбачається, що грошова компенсація відповідно до первісної редакції укладеного між сторонами договору позивачу не була виплачена через відсутність бюджетного фінансування, що і стало підставою для підписання додаткових угод з позивачем, на які позивач добровільно погодилась.

10 грудня 2015 року між Комунальним підприємством «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду № 2 до Договору від 09.08.2012 року, в якій пункт 7 Договору був викладений у новій редакції і виплата грошової компенсації була передбачена в строк не пізніше 31 грудня 2015 року.

Представник позивача в апеляційному суді пояснила, що недійсною в установленому законом порядку додаткова угода не визнавалась.

При цьому, 17 грудня 2015 року відповідач перерахував на поточний рахунок ОСОБА_1 грошову компенсацію у розмірі 512 691,00 грн. (платіжне доручення № 211 від 16.12.2015 року).

Також суд першої інстанції врахував, що вилучення земельної ділянки у позивача на час ухвалення рішення не відбулося. Позивач користувалась своєю земельною ділянкою і відповідач не чинив ніяких перешкод в такому користуванні.

Інші доводи скарги на правильність рішення не впливають

Рішення суду постановлене на повно з'ясованих обставинах, з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 12 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: