Апеляційний суд Житомирської області
Справа №296/1439/16-ц Головуючий у 1-й інст. Сингаївський О. П.
Категорія 27 Доповідач Миніч Т. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року Апеляційний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді Миніч Т.І.

суддів: Трояновської Г.С.,

Павицької Т.М.

секретаря

судового засідання Ковальської Я.В.

з участю представника відповідача

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2016 року

у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У лютому 2016 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (надалі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом. Після уточнення позовних вимог Банк просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №ZНТ0АК01970012 від 31.05.2007 року в сумі 23233,67 доларів США, що за курсом НБУ складає 511605,41 грн. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 31.05.2007 року був укладений кредитний договір №ZНТ0АК01970012, за умовами якого Банк надав відповідачу кредит в сумі 21984,81 доларів США, на строк до 30.05.2012 року.Позичальник зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування ним. У зв»язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 22.07.2015 року утворилася заборгованість в загальній сумі 23233,67 доларів США, з яких: 9916,44 доларів США - заборгованість по відсотках за користування кредитом; 439,53 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 12877,70 доларів США - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відмовлено.

У поданій апеляційній скарзі Банк, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить поновити строк позовної давності для подання заяви про стягнення заборгованості з ОСОБА_3 за кредитним договором від 31.05.2007 року № ZНТ0АК01970012, скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги Банку. Зазначає, що Банк звернувся із позовом, як тільки дізнався про порушення свого права, зробив це у межах позовної давності. Подавши позов у 2015 році, перервав перебіг строку позовної давності, який розпочався заново. Крім того, у 2012 році з відповідача вже стягнуто заборгованість, і в цьому ж році відповідач здійснив часткове погашення боргу, що також, на думку апелянта, перервало перебіг строку позовної давності. Апелянт вважає, що наведені обставини надають право Банку на поновлення строку позовної давності у цьому провадженні.

Розглянувши справу в межах, визначених ст.303 ЦПК України, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що сторони 31 травня 2007 року уклали кредитний договір №ZНТ0АК01970012. Відповідно до умов договору позивач надав відповідачу кредит у розмірі 21984,81 долари США з кінцевим терміном повернення 30.05.2012 та сплатою процентів за користування кредитом.

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2012 року було задоволено позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та вже стягнуто з ОСОБА_3 на користь Банку заборгованість за цим же кредитним договором №ZНТ0АК01970012 від 31.05.2007 року в сумі 164 598,99 грн.

Відповідно до пункту 7.1 Договору погашення заборгованості за кредитом відповідачем повинно було здійснюватися щомісячними платежами (а.с.11).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що Банком пропущений строк звернення до суду.

При цьому судом враховано, що згідно зі ст.ст.526,527,530ЦК зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до наданого Банком розрахунку заборгованості позивача за кредитом, останнє зарахування сплати за кредитом мало місце 04.07.2012 (а.с.4-7).

До суду з цим позовом Банк звернувся 17.02.2016року (а.с.2).

Згідно зі ст.256 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, а спеціальна позовна давність про стягнення неустойки (штрафу, пені) - один рік ( ст.ст.257,258 ЦК).

Відповідно до ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4.ст.267 ЦК).

Відповідачем у суді першої інстанції заявлено про застосування строку позовної давності (а.с.23,24).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у справі №6-1174цс16 від 02.11.2016 року, на підставі ст.ст.526,530,610, ч.1 ст.612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк дії договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк.

При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша сттатті 261 ЦК України).

Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Таким чином, якщо сторони кредитних правовідносин врегулювали в договорі питання дострокового повернення коштів, тобто зміни строку виконання основного зобов'язання, та визначили умови такого повернення коштів, усі наступні платежі, передбачені графіком сплати щомісячних платежів, не мають правового значення, і позичальник повинен звернутися до суду з позовом за захистом свого порушеного права протягом трьох років саме від цієї дати.

Оскільки в даному випадку Банк реалізував своє право на дострокове стягнення заборгованості за кредитом, то це свідчить про зміну ним строку виконання зобов»язання. Тому перебіг строку позовної давності слід обраховувати саме з цього часу.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про пропуск Банком строку звернення до суду.

Доводи апеляційної скарги про переривання цього строку - безпідставні із врахуванням положень ст.265 ЦК.

Крім того, вимоги Банку про поновлення строку звернення до суду відповідно до ст.303 ЦПК не підлягають розгляду в апеляційному суду, оскільки не були заявлені в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм процесуального та матеріального права, підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,308,313-315 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Судді: