Справа № 442/807/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" лютого 2016 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Дубеля Р.М.

при секретарі: Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання особою такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстрації місця проживання.

Свої позовні вимоги позивач аргументував тим, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.10.2008 року.

Відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, колишня дружина її сина у вищевказаній квартирі зареєстрована, однак не проживає. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 05 квітня 2008 року їхній шлюб розірвано, і з цього часу вона в квартирі не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію за даною адресою, особистих речей її в будинку немає.

Згідно актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації у квартирі АДРЕСА_1, складених 15.01.2013 року, 19.09.2011 року представниками КП «ЖЕО» на час обстеження встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована у даній квартирі, але більше 9 років не проживає і ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та (або) речей повсякденного використання, які б їй належали, немає. Ці дані можуть підтвердити свідка ОСОБА_3 з кв. 193 та ОСОБА_4 з кв. 191.

Згідно ст.71 ЖК жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Будь-яких заяв до КП «Житлово-експлуатаційне об'єднання» Дрогобицької міської ради про те, що вона буде відсутня за місцем реєстрації та збереження за нею права на користування за цією адресою відсутні.

Стаття 72 ЖК дозволяє визнавати особу, яка відсутня понад шість місяців в займаній квартирі такою, що втратила право на користування нею.

Відповідно до вимог ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В частині 1 ст. 317 ЦК України, зазначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Враховуючи вищенаведене, зокрема те, що я, як власник житла, відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України маю право вільно володіти, користуватися, та на підставі ст.319 ЦК України - розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд, а відповідно до ст.391 ЦК України - маю право вимагати усунення перешкод у здійсненні мною права користування та розпорядження своїм майном, зокрема, визнати відповідачку, такою, що втратила право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачка не з'явилася, надіслала клопотання про розгляд справи за її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідачка в судове засідання неодноразово не з'явилася, про час і місце повідомлялася належним чином.

Згідно ст. 74 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі доказів, що є в матеріалах справи.

Вивчивши матеріали справи та надані до суду докази, суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 належить на праві власності квартира АДРЕСА_1, згідно свідоцтва про право на спадщину від 03.10.2008 року.

Відповідачка, зареєстрована у вказаній квартирі АДРЕСА_2 згідно будинкової книги.

Згідно актів КП «ЖЕО», відповідачка не проживає у спірному будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, особа втрачає право на користування житлом, у разі його відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, суд встановив, що відповідачка не проживає у ІНФОРМАЦІЯ_2 більше року без поважних причин, у зв'язку з чим слід визнати її втратившою право на користування житловою квартирою.

Виконання вказаного рішення здійснюється у відповідності до норм чинного законодавства.

Так, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «зняття з реєстрації місця проживання здійснюється органами державної міграційної служби на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про припинення права власності чи права користування житлом».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 217, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою та зняття з реєстрації, задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 192 по вул. Самбірська, 76 в м. Дрогобич Львівської області та примусово зняти її з реєстраційного обліку з даної квартири.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 - денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, з подачею її копії до апеляційної інстанції, або в порядку ч. 4 ст. 295 ЦПК України.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Дубель Р.М.