Справа № 211/6349/15-ц
Провадження № 2/211/484/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15 квітня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Папариги В.А.,

при секретарі Ручка М.Л.,

за відсутності сторін,

розглянувши в м. Кривому Розі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровське регіональне відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна, -

ВСТАНОВИВ:

28.09.2015 року ОСОБА_1 звернулась до суду з первісним позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 23.08.2003 року по 27.05.2015 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у них народилась донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В 2004 році сім'ї було надано молодіжний кредит на придбання житла та було придбано двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи були оформленні на ОСОБА_2 В даній квартирі вона зареєстрована разом з донькою. З травня 2015 року після розірвання шлюбу вона з донькою припинили мешкати у спірній квартирі. Врегулювати добровільно спір з приводу розподілу майна придбаного за час шлюбу, відповідач відмовляється, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. Просила суд визнати двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1, спільною власністю подружжя та визнати за нею право власності на ? частину зазначеної квартири ( а.с. 2-3 - позовна заява).

21.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що під час проживання однією сім'єю з ОСОБА_1, їхній сім'ї було надано молодіжний кредит на придбання житла строком на 51 квартал, зі сплатою щоквартального внеску в розмірі 814,39 гривень, та ними було придбано двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_2 Окрім нерухомого майна, під час спільного проживання однією сім'єю ними було придбано рухоме майно, а саме: телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 8 000 гривень; кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237 гривень; маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220 гривень; холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 14 000 гривень; пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 3500 гривень; диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень. Скориставшись вільним доступом, 05.12.2015 року ОСОБА_1 самоправно вивезла речі, що належать їм на праві спільної сумісної власності, а саме: телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 8 000 гривень; кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237 гривень; маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220 гривень; холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 14 000 гривень; пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 3500 гривень. Просив суд визнати за ним право власності телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 8 000 гривень; кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237 гривень; маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220 гривень, диван Прадо, вартістю 6 084,00 гривень, всього на суму 14 084,00 гривень. Залишити ОСОБА_1 холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 14 000 гривень; пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 3500 гривень, всього на суму 17 500 гривень. Крім рухомого майна, при поділі майна враховується також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї. Такими зобов'язаннями є кредитні зобов'язання за договором іпотечного кредитування, укладеним з Дніпровським регіональним управлінням Державного фонду сприяння молодіжному будівництву. Відповідач ОСОБА_1 не приймає участі в оплаті комунальних послуг, сплаті обов'язкових платежів за договором іпотечного кредитування, з метою не допущення заборгованості за вищезазначеними обов'язковими платежами, він самостійно сплачував платежі за отримання комунальних послуг та за договором іпотечного кредитування. Оскільки ОСОБА_1 повинна брати участь у витратах пропорційно частці у праві спільної сумісної власності ( ? частка). Просив суд також стягнути з ОСОБА_1 на його користь 1628,78 гривень, в рахунок відшкодування витрат понесених ним за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном відповідно до кредитної угоди № 23 МП від 17.11.2014 року.

В судове засідання сторони не з'явилися про час та місце розгляду справи повідомлені, надали заяви про продовження розгляду справи за їх відсутності на своїх показаннях в судовому засіданні від 29.03.2016 року наполягали.

В судовому засіданні 29.03.2016 року позивач ОСОБА_1 свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти зустрічної позовної заяви заперечувала, суду пояснила, що на підтвердження сплати коштів за кредитною угодою від 17.11.2004 року ОСОБА_2 долучено до зустрічної позовної заяви квитанції на загальну суму 2 443,17 гривень, а саме: від 17.03.2015 року в сумі 814,33 гривень, від 11.06.2015 року в сумі 814,33 гривень, від 14.12.2015 року в сумі 814,33 гривень. Отже ? частина витрат при цьому складає 1 221,59 гривень, а не 1 628,78 гривень, як просить стягнути ОСОБА_2 Крім того, шлюб між ними розірвано 27.05.2015 року, отже грошові кошти у сумі 814,33 гривні сплачені за квитанцією від 17.03.2015 року фактично є спільним сумісними коштами подружжя, а тому не підлягають стягненню з одного з подружжя. Таким чином, з неї могло б бути стягнуто ? частину документально підтверджених витрат, понесених за рахунок особистих коштів ОСОБА_2 на виконання зобов'язань за кредитною угодою від 17.11.2004 року в сумі 814,33 гривень. Стосовно розподілу рухомого майна вона також не погоджується, у зв'язку з тим, що вартість холодильника Самсунг, який ОСОБА_2 пропонує розподілити їй за ціною 14 000 гривень, фактично складає дише 4 350 гривень, при цьому вартість пилососу складає 1552,82 гривні, а не 3 500 гривень, що підтверджується товарними чеками від 25.09.2011 року та 13.12.2012 року. Тобто, в варіанті розподілу ОСОБА_2 їй пропонується виділити майно фактичною вартістю 5 902,82 гривні, а не 17 500 гривень, як то зазначає ОСОБА_2 Собі ж ОСОБА_2 просить виділити майно фактично на суму 14 120,48 гривень, тобто більшу суму. Крім того, за час перебування у шлюбі ними також придбано наступне майно: кондиціонер системи Splitek вартість 3 000 гривень, диван «Прогрес», вартістю 5 000 гривень, пральна машина «LG» 3,5 кг. вартістю 5 000 гривень, тренажер «Орбітрек» вартістю 2 000 гривень, комп'ютер вартістю 7 000 гривень, акустична система вартістю 2500 гривень, шкаф-купе зі скляним фасадом вартістю 6 000 гривень, шкаф-купе сріблястий вартістю 3500 гривень, ванний гарнітур вартістю 4 000 гривень, бойлер «Арістон», вартістю 2500 гривень, дитячий спальний гарнітур вартістю 6 000 гривень, килим 2х3 вартістю 3 500 гривень, килим 2х1,6 вартістю 2000 гривень, кухонний гарнітур вартістю 6 000 гривень, стіл скляний круглий вартістю 1 500 гривень, всього на суму 59 500 гривень. Вказане майно знаходиться на даний час у ОСОБА_2 в квартирі за адресою: АДРЕСА_2 На даний час рухоме майно фактично розподілено між ними, у неї фактично знаходиться майно на суму 20 023,30 гривень, а у ОСОБА_2 майно на суму 59 500 гривень. Просила в задоволенні зустрічного позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи присутнім в судовому засіданні 29.03.2016 року проти первісного позову не заперечував та в повному обсязі підтримав свої зустрічні вимоги при цьому просив врахувати, що вони з позивачем фактично не проживали разом з лютого 2015 року, що стосується рухомого майна то він наполягає на визначеному ним порядку його поділу.

Представник третьої особи Дніпропетровське регіональне відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву в судове засідання не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позовних вимог з приводу розподілу двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1, як спільної власності подружжя з визначенням ідеальної частки кожного з подружжя не заперечували ( а.с. 77-80, 84-90 - заява та письмові пояснення).

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України).

Дослідивши письмові докази по справі, прийнявши до уваги пояснення сторін в судовому засіданні 29.03.2016 року, суд приходить до висновку, що первісний позов підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 23.08.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі ( а.с. 38 - копія свідоцтва про одруження). Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.02.2014 року шлюб між ними розірвано ( а.с. 39 - копія рішення). В період спільного проживання у шлюбі у них народилась донька: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 7 - копія свідоцтва про народження). Під час шлюбу, ними було придбано майно, яке вони поділити між собою в добровільному порядку не можуть.

Статтею 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійно заробітку (доходу).

Відповідно до положень ст.ст. 63, 65 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя за взаємною згодою. Договір укладений одним із подружжя в інтересах сім'ї, створює обов'язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім'ї.

Згідно ст.ст. 68, 69, 70 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Суд може ухвалити рішення про присудження майна одному з подружжя з покладенням на нього обов'язку виплати другому з подружжя компенсацію замість його частки у праві спільної сумісної власності.

Відповідно до положень ч.3 ст. 10, ч.1ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, сторони повинні довести ті обставини, на які вони посилаються, як на підстави своїх вимог або заперечень, та надати докази відповідно до ст.ст. 57-60 ЦПК України.

В первісному позові ОСОБА_1 просить визнати за нею право власності на ? частку квартири АДРЕСА_2, іншу ? зазначеної квартири залишити за ОСОБА_2

В зустрічному позові ОСОБА_2 просить визнати за ним телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 7 579,48 гривень; кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237,30 гривень; маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220,53 гривень; диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень. Визнати за ОСОБА_1 холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 4 350 гривень; пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 1 552,82 гривень. Також, просить стягнути з ОСОБА_1 1628,78 гривень на його користь, в рахунок відшкодування витрат понесених ним за зобов'язаннями, пов'язаними зі спільним майном відповідно до кредитної угоди № 23 МП від 17.11.2014 року.

З наданих сторонами доказів судом встановлено, що за час перебування в шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як подружжям було набуто наступне майно: 17.11.2004 року сім'ї ОСОБА_2 було надано молодіжний кредит на придбання житла та було придбано двокімнатну квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1. Правовстановлюючі документи були оформленні на ОСОБА_2 ( а.с. 19-20 - копія договору іпотеки квартири придбаної за рахунок коштів пільгового довготермінового кредиту, а.с. 21 - копія договору купівлі-продажу квартири, а.с. 22 - копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, а.с. 23 - копія технічного паспорту на квартиру, а.с. 25-27 - копія кредитної угоди). Виходячи з позиції сторін та те, що суду доведено той факт, що вищевказане нерухоме майно придбано подружжям в період шлюбу, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача за первісним позовом, щодо визнання вищевказаної квартири спільним майном подружжя та розподілу між ними, шляхом визнання за кожним право власності на ? її частину.

Крім того, з наданих відповідачем квитанцій вбачається, що після винесення Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу рішення про розірвання шлюбу між сторонами, відповідачем ОСОБА_2 було сплачено щоквартальні внески, а саме 11 червня 2015 року та 14 грудня 2015 року по 814 гривень 39 копійок, тому діючи в межах позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд вважає обґрунтованими вимоги відповідача про стягнення з позивача на його користь 814,39 гривень, а саме ? частини понесених ним витрат по зобов'язанням перед третьою особою, пов'язаних із спільним майном, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1. При цьому зважаючи, що відповідачем не доведено суду того, що фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені саме в лютому 2015 року, як і не надано доказів про здійснення інших щоквартальних внесків, по зобов'язанням перед третьою особою, пов'язаних із спільним майном, вимоги за зустрічним позовом в цій частині підлягають до часткового задоволення.

Також, з наданих відповідачем доказів судом встановлено, що за час шлюбу сторонами було придбано також рухоме майно: телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 7 579,48 гривень; кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237,30 гривень; маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220,53 гривень; холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 4 350 гривень; пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 1 552,82 гривень; диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень ( а.с. 46, 47, 48, 49 - копії товарних чеків).

Згідно зазначених вище норм Сімейного Кодексу України, розмір часток майна дружини та чоловіка про поділі майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнаються рівними. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі і якщо вони не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено і не заперечувалося сторонами, що ні домовленостей, ні шлюбного договору щодо порядку користування сумісним спільним майном між подружжями не існувало та не існує.

Зважаючи на викладені обставини, вартість майна (виходячи з наданих відповідачем доказів), яке відповідач просить суд поділити між сторонами, відсутність згоди позивача на зазначений відповідачем поділ, та те, що сторонами не заперечувався той факт, що спільна неповнолітня дитина сторін проживає разом з позивачем ОСОБА_1, суд вважає за необхідне розділити вказане рухоме майно наступним чином:

Виділити ОСОБА_2: диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень та пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 1 552,82 гривень, маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220,53 гривень, тобто майно на загальну вартість 7857,35 гривень.

Виділити ОСОБА_1: телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 7 579,48 гривень, кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237,30 гривень, та холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 4 350 гривень, тобто майно на загальну вартість 12166,78 гривень.

При цьому, суд не може прийняти до уваги заперечення позивача за первісним позовом, щодо придбання сторонами за період шлюбу іншого рухомого майна, оскільки належних доказів цього нею суду не надано.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені позивачеві відмовлено.

З матеріалів справи встановлено, що позивачем ОСОБА_1 при зверненні до суду з первісним позовом понесено витрати по сплаті судового збору на суму 1889,61 гривень (виходячи з встановлено вартості ? частини спірної квартири) ( а.с. 1, 59), відповідачем при зверненні до суду з зустрічним позовом понесено витрати по сплаті судового збору в розмірі 487,20 гривень ( виходячи з вартості майна та встановленого мінімального розміру судового збору для позовних вимог майнового характеру) ( а.с. 34).

Таким чином зважаючи на те, що первісний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, а зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 в рахунок відшкодування понесених нею витрат по сплаті судового збору з врахуванням понесених витрат відповідачем - 1402,41 гривень.

На підставі ст. ст. 10,11, 59-60, 212, 214-215 ЦПК України, ст. 57,60,61,68,69,70,71 СК України, ст. 368, 372 ЦК України, суд, -

ВИРІШІВ

первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Дніпропетровське регіональне відділення Державного фонду сприяння молодіжному житловому будівництву про поділ майна подружжя - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна - задовольнити частково.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 наступне майно: квартиру за адресою: АДРЕСА_3 - загальною площею - 52,3 кв.м., житловою площею - 29,2 кв.м., диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень, пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 1 552,82 гривень, маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220,53 гривень телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 7 579,48 гривень, кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237,30 гривень, та холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 4 350 гривень.

Розподілити спільне майно подружжя між ОСОБА_1 та ОСОБА_2:

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності на ? частку двокімнатної житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 - загальною площею - 52,3 кв.м., житловою площею - 29,2 кв.м;

- визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності на ? частку двокімнатної житлової квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 - загальною площею - 52,3 кв.м., житловою площею - 29,2 кв.м.;

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 рухоме майно: диван моделі Прадо, вартістю 6 084,00 гривень, пилосос Zelmer 919/0ST, вартістю 1 552,82 гривень та маршрутизатор D-Link DIR-615 вартістю 220,53 гривень, тобто майно на загальну вартість 7857,35 гривень;

- виділити з спільного сумісного майна у власність ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, рухоме майно: телевізор 3D LED Samsung UE40ES6307UXUA вартістю 7 579,48 гривень, кріплення до телевізора ITech PLB-3S1B вартістю 237,30 гривень, та холодильник Samsung RL48SBTS, вартістю 4 350 гривень, тобто майно на загальну вартість 12166,78 гривень.

Стягнути на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, - 814 (вісімсот чотирнадцять) гривень 39 копійок, в рахунок відшкодування ? частини понесених ним витрат по зобов'язанням перед третьою особою, пов'язаних із спільним майном, а саме квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, - 1402 (одна тисяча чотириста дві) гривні 41 копійку, в рахунок відшкодування понесених нею витрат по сплаті судового збору.

В іншій частині зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: В. А. Папарига