У х в а л а

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л. І., Лященко Н.П., Романюка Я.М.,

розглянувши заяву військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про перегляд Верховним Судом України ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа - військова частина НОМЕР_1, про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування,

в с т а н о в и л а:

Суворовський районний суд м. Херсона рішенням від 6 липня 2015 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 відмовив.

Апеляційний суд Херсонської області 17 вересня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції та ухвалив нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_4 задовольнив; стягнув на його користь із Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку 106 тис. 93 грн 82 коп. на відшкодування спричиненої майнової шкоди, а також стягнув на його користь з управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області (далі - УМВС України в Херсонській області) 753 грн 12 коп. судового збору.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 30 березня 2016 року касаційну скаргу УМВС України в Херсонській області задовольнила частково; рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 6 липня 2015 року та рішення Апеляційного суду Херсонської області від 17 вересня 2015 року скасувала, справу передала на новий розгляд до суду першої інстанції.

24 травня 2016 року військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме частини шостої статті 1176, статті 1192 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), статей 1-4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон).

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на судові рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 лютого і 18 квітня 2012 року, 23 жовтня 2013 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 30 березня 2016 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на необхідність визначитися із відповідними обставинами, які підлягали встановленню при вирішенні спору, а також надати правову оцінку щодо існування обставин, якими позивач обґрунтовував заявлені вимоги.

Разом з тим у судових рішеннях Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих для порівняння, містяться такі висновки:

- у рішенні від 29 лютого 2012 року касаційний суд, ухваливши нове рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування майнової та моральної шкоди, дійшов висновку про те, що нормами Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) не передбачено відшкодування шкоди внаслідок тих обставин, якими позивачка обґрунтовувала заявлені позовні вимоги, а тому завдана позивачці шкода підлягає відшкодуванню на підставі частини шостої статті 1176 ЦК України;

- в ухвалі від 18 квітня 2012 року касаційний суд, залишивши в силі рішення суду першої інстанції, погодився з його висновком про те, що грошові кошти в розмірі 280 тис. грн підлягають поверненню позивачу на підставі Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки вибули з його володіння, користування та розпорядження внаслідок незаконних дій органів дізнання та прокуратури;

- в ухвалі від 23 жовтня 2013 року касаційний суд, залишивши в силі рішення суду апеляційної інстанції, погодився з його висновком про те, що вартість незаконно вилученого у позивача майна, яке не повернуто, підлягає відшкодуванню на підставі норм Закону (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), оскільки майнова шкоди завдана йому внаслідок незаконних дій працівників міліції.

Отже, порівняння наведених судових рішень із судовими рішеннями, про перегляд яких подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим регулюванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_4 до управління Міністерства внутрішніх справ України в Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа - військова частина НОМЕР_1, про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями органу досудового розслідування, за заявою військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про перегляд ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
Н.П. Лященко
Я.М. Романюк