У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Іваненко Ю.Г., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 червня 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, обґрунтовуючи її тим, що заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року у справі № 1715/15151/12 було отримано його представником 18 листопада 2014 року.

У грудні 2014 року він подав заяву про перегляд заочного рішення, яку згідно з ухвалою від 23 грудня 2014 року у справі № 1715/15151/12 залишено без задоволення та роз'яснено про можливість оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Надалі ним було подано апеляційну скаргу на заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 21 листопада 2012 року, за наслідками апеляційного провадження постановлено ухвалу від 31 березня 2015 року про закриття апеляційного провадження.

Вважає, що виконавчі листи Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року у справі № 1715/15151/12 не підлягають виконанню до 31 березня 2015 року, оскільки заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 листопада 2012 року набрало законної сили 31 березня 2015 року.

Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Визнано виконавчі листи у справі № 1715/15151/12 видані Рівненським міським судом 28 лютого 2013 року на виконання рішення Рівненського міського суду від 20 листопада 2012 року про стягнення з ОСОБА_2, на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дитини: доньки ОСОБА_4, 09 березня 2011 року в розмірі 700 (сімсот) гривень, щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною повноліття та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання в розмірі 300 грн щомісячно, починаючи з 08 серпня 2012 року і до досягнення дитиною - донькою ОСОБА_4, 09 березня 2011 року, трьохрічного віку, - такими, що не підлягають виконанню повністю.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 14 червня 2016 року ухвалу Рівненського міського суду Рівненської області від 14 березня 2016 року скасовано.

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 14 червня 2016 року, залишити в силі ухвалу місцевого суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду та відмовляючи у задоволенні заяви, апеляційний суд виходив з того, що матеріали справи не містять даних про те, що вказані заявником виконавчі листи видано помилково або що обов'язок боржника відсутній повністю або частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником, а тому в контексті ст. 369 ЦПК України наведені ОСОБА_2 підстави не є підставами для визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

Доводи касаційної скарги та зміст судового рішення апеляційної інстанції не дають підстав для висновку, що судом були допущені порушення норм процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчих листів Рівненського міського суду Рівненської області від 28 лютого 2013 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Ю.Г.Іваненко