Справа № 133/1150/16-ц Провадження № 22-ц/772/2865/2016Головуючий в суді першої інстанції Воронюк В. А.
Категорія 57Доповідач Сало Т. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області в складі: головуючого Сало Т.Б., суддів: Жданкіна В.В., Марчук В.С., секретар - Агеєва Г.В., за участі представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Козятинські електричні мережі» на рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» про захист прав споживача електроенергії, зобов'язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

У травні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду із вищевказаним позовом, в якому, відповідно до кінцевих позовних вимог, просила визнати протиправними дії ПАТ «Вінницяобленерго» щодо умисного та безпідставного припинення постачання електроенергії до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; зобов'язати відновити електропостачання до квартири; стягнути на користь позивачки моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_3 користується квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 У цій квартирі позивач проживає одна.

Як дитина війни та інвалід 3-ї групи ОСОБА_3 перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Козятинської РДА. Їй кожного півроку встановлено розмір пільги - 25 % за оплату спожитої електроенергії - о/р №10031199.

З квітня 2015 року по грудень 2015 року включно та з 01 січня 2016 року по грудень 2016 року включно позивачці було призначено субсидію, згідно з якою вона мала право використовувати щомісячно 120 кВт електроенергії і сплачувати за встановлену спожиту норму 10 грн. 83 коп. До розрахунку субсидії включаються її пільги як на дитину війни.

Розрахунки за спожиту нею електроенергію ОСОБА_3 здійснювала по абонентській книжці споживача.

04.02.2016 року у вищевказаній квартирі, без будь-яких письмових попереджень працівниками СО «Козятинські електромережі» ПАТ «Вінницяобленерго» було припинено постачання електроенергії.

На звернення до керівника СО «Козятинські електромережі» з проханням повідомити причину припинення енергопостачання, повідомили, що у них немає даних про її право на пільги, а тому вона повинна заплатити за електроенергію по повному тарифу і заборгованість у розмірі 600грн.

Внаслідок неправомірних дій відповідача щодо відключення електропостачання до її квартири, ОСОБА_3 перенесла важку моральну травму: у неї погіршився стан її здоров'я, підвищився тиск, порушився сон. Вона вимушена була вночі взимку спати в холодній хаті, що наклало відбиток на її психічний стан, тому позивач вважає за необхідне стягнути моральну шкоду.

Рішенням Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2016 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ПАТ "Вінницяобленерго" щодо безпідставного припинення постачання електроенергії до квартири, користувачем якої є ОСОБА_4 Стягнуто з ПАТ "Вінницяобленерго" на користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Козятинські електричні мережі» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_3 залишити без розгляду.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду є незаконним, судом неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, зокрема, судом не проаналізовано та не прийнято до уваги сплату за електроенергію за попередні роки; судом не взято до уваги докази перебігу боргу, який почав наростати ще у 2010 році; не прийнято до уваги також попередження про відключення, здійсненого за місяць до відключення; непідтвердженим є факт заподіяння моральної шкоди; також апелянт незгодний із стягнутими судовими витратами.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, розглянувши матеріали цивільної справи, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач повідомляла відповідача про наявність у неї пільг, на що останній не реагував, а дії відповідача щодо відключення споживача від енергопостачання здійснено з порушенням вимог чинного законодавства; враховуючи, що через дії відповідача позивач зазнала душевних хвилювань та страждань, то підлягає стягненню моральна шкода.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, виходячи з наступних встановлених обставин у справі.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_4 користується квартирою АДРЕСА_1. (згідно довідки Бродецької селищної ради Козятинського району Вінницької області № 433 від 10.05.2016 року).

ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Козятинської РДА як дитина війни. Також ОСОБА_4 є інвалідом 3-ї групи безтерміново.

Як пільговику позивачці кожного півроку встановлено розмір пільги - 25 % за оплату спожитої електроенергії - о/р №10031199.

З квітня 2015 року по грудень 2015 року включно споживачеві було призначено субсидію, згідно з якою вона мала право використовувати щомісячно 120 кВт електроенергії і сплачувати за встановлену спожиту норму лише 10 грн. 83 коп.

Починаючи з 01 січня 2016 року по грудень 2016 року включно ОСОБА_4 надано субсидію, згідно з якою вона мала право використовувати щомісячно 120 кВт електроенергії і сплачувати за встановлену спожиту норму лише 10 грн. 40 коп.

Дані обставини не заперечувались відповідачем, а отже, в силу ч.1 ст. 60 ЦПК України, не підлягають доказуванню.

Статтею 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Пунктом 3 Правил користування електричною енергією для населення затверджено Постановою Кабінету Міністрів України №1357 від 26 липня 1999 р. N 1357 «Про затвердження Правил користування електричною енергією для населення» (далі - Правила) передбачено, що споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки.

17.10.2007 року між позивачкою та відповідачем в письмовій формі був укладений договір №10030187 про користування електроенергією.

Відповідно до п. 33 Договору, договір укладається на три роки, набирає чинності з дня підписання та вважається продовженим щорічно, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни або доповнення.

Твердження представника відповідача про укладання усного договору з позивачем не відповідає дійсності і спростовується фактом укладання між позивачем та відповідачем письмового договору.

Відповідно до с. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, та не заперечувалось відповідачем, що позивачка щомісячно платила за спожиту електричну енергію.

Однак, відповідач стверджує, що позивач, маючи пільги, всупереч вимогам ПКЕЕ, не повідомляла енергопостачальника про наявність таких, в зв'язку з чим виникла заборгованість.

Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями, так як відповідно до п.18 Договору при наявності права на пільги (знижки в оплаті) Споживач оплачує визначену згідно законодавства частину місячного обсягу спожитої електроенергії із знижкою в оплаті, а решту споживання - по загальному тарифу.

Відповідно до п. 19 Договору, у разі надання житлової субсидії на оплату електричної енергії Споживач має право на зменшення розміру плати за спожиту електроенергію на величину, зазначену у довідці «про призначення субсидії».

Пунктом 22 Правил закріплено, що оплата спожитої електричної енергії може здійснюватися, зокрема, за розрахунковими книжками.

Розрахунки за спожиту електроенергію ОСОБА_4 здійснювала по абонентській книжці споживача, що підтверджується наданими квитанціями.

ОСОБА_4 сплачувала за спожиту електроенергію з врахуванням пільг, якими вона користувалась, та в порядку передбаченому вказаними умовами Договору, чим виконала вимоги ст.. 526 ЦК країни,

Відповідно абз. 12 п. 11 Договору, споживач зобов'язаний подавати в електромережі інформацію про отримання субсидії або пільг.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 зверталась до СО «Козятинські електромережі» ПАТ «Вінницяобленерго» із заявами, у яких містились дані про наявність у неї пільг, проте оскільки законодавством не визначено порядку такого звернення, то позивач зверталась у формі обраній нею.

Відповідно до абз. 8 п. 13 Договору енергопостачальник зобов'язується робити перерахунки.

Всупереч умовам Договору відповідачем не було здійснено перерахунку оплати за спожиту електроенергію.

04.02.2016 року до квартири, в якій мешкає ОСОБА_3, працівниками СО «Козятинські електромережі» ПАТ «Вінницяобленерго» було припинено постачання електроенергії.

Відповідно до п. 35 Правил, енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження приладу обліку та зриву пломби; порушення термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; несплати за встановлення нового приладу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини споживача.

Враховуючи фактичні обставини справи, які описані вище, підстави, вказані в п. 35 ПКЕЕ відсутні, оскільки позивач кожного місяця сплачувала за використану електроенергію без порушення термінів їх сплати.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідачем не було спростовано правильність нарахування позивачем оплати за використану електроенергію, яку вона здійснювала самостійно, та правильність визначення розміру, а тому є підстави вважати, що він погоджується із ними.

Також суд бере до уваги, що за п. 27 ПКЕЕ, у разі несплати за спожиту електричну енергію протягом 10 днів після терміну, зазначеного у договорі чи платіжному документі, та неотримання енергопостачальником повідомлення про оплату на 20 день споживачу надсилається попередження про відключення електричної енергії. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання споживачем попередження енергопостачальник має право відключити споживача від електричної мережі.

Отже, попередження про відключення від електричної мережі обов'язково повинно бути безпосередньо перед відключенням, яке проводиться через 30 днів після прострочення зобов'язання по оплаті за використану електроенергію.

З доданих відповідачем матеріалів вбачається, що СО «Козятинські електромережі» ПАТ «Вінницяобленерго» в жовтні 2014 та у жовтні 2015 року було направлено попередження про відключення ОСОБА_3 від електромережі, проте відключення здійснено не було. Натомість позивача було відключено від електромережі у лютому 2016 року, при цьому попередження в порядку передбаченому здійснено не було.

В даному випадку, як встановлено судами, відключення відбулось 04 лютого 2016 року. Останнє попередження про відключення було зроблене в жовтні 2015 року. Інших попереджень не було. Дані обставини не заперечувались відповідачем.

Відключення споживача від електроенергії без попередження можливе на підставі п. 29 Договору, в якому відключення Споживача проводиться без додаткового попередження при порушенні Правил, а саме споживання без зареєстрованого обліку і дозволу, самовільного підключення до електромережі; зниження якості електричної енергії з вини Споживача; дії, які призводять до заниження показників приладу обліку.

В даному спорі вказаних у п. 29 Договору обставин не встановлено.

Таким чином, твердження позивача про правомірність та законність здійснення відключення електропостачання у квартирі позивачки є безпідставними, а висновок суду першої інстанції про неправомірність дій відповідача правильним.

Колегія суддів погоджується також з висновком суду про наявність підстав для стягнення моральної шкоди та з розміром такої шкоди, визначеної судом.

Так, згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

За правилом ст.. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Судами встановлено та доведено неправомірність дій відповідача. Крім цього, встановлено, що позивачка є особою похилого віку; має статус дитини війни; є інвалідом 3-ї групи безстроково; проживає у квартирі одна; відключення від електроенергії було здійснено взимку; керівництво місцевих електричних мереж жодним чином не реагувало на заяви позивача про наявність пільг та субсидії у позивача та заяви з проханням не відключати від електроенергії, також не здійснювало відповідний перерахунок платежів.

Приймаючи дані обставини та факти до уваги, колегія суддів прийшла до висновку, що суд першої інстанції вірно визначив розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача.

Інші твердження апелянта не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Щодо посилань апелянта на невірно стягненні судові витрати, колегія суддів зазначає, що позивачем було заявлено дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру.

Згідно ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру . У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з відповідача, відповідно до задоволених вимог 551,20 грн. на користь держави, за незадоволену вимогу відшкодування не підлягає.

Апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Вінницяобленерго» в особі структурної одиниці «Козятинські електричні мережі» - відхилити

Рішення Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підпис/ /підпис/

Згідно з оригіналом: