Справа № 740/3035/16-ц
Провадження № 2/740/1009/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі : головуючої - судді Гордієць Л.В.,

при секретарі Носилевській О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до Черняхівської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

В позові до суду позивач ОСОБА_1 просив визнати за ним право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провулку Лісничому, 8 в селі Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області в порядку спадкування.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 28 квітня 1992 року померла його баба, ОСОБА_3. Внаслідок смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у вигляді 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по провулку Лісничому,8 в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області.

За життя спадкодавець своїм майном не розпорядилася, а тому його батько, ОСОБА_4, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що спадщину прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в силу спільного проживання в порядку ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Інші спадкоємці або спадкоємці, що мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні.

5 лютого 2003 року померла його мати, ОСОБА_5. Внаслідок смерті відкрилася спадщина на належне їй майно у виді 1/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по пров. Лісничому, 8 в с. Черняхівка. За життя спадкодавець своїм майном не розпорядилася, а тому його батько, як чоловік спадкодавця, є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що спадщину прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в силу спільного проживання в порядку ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року). Спадкоємці, що мають право на обовязкову частку у спадщині, відсутні.

1 лютого 2015 року помер його батько, ОСОБА_4. Внаслідок смерті відкрилася спадщина на належне йому майно у вигляді двох земельних ділянок, площею 1,3738 га та 0,4362 га, розташованих на території Черняхівоької сільської ради та 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по пров. Лісничому,8 в с. Черняхівка, із яких 1/4 частини якого він прийняв, але належним чином не оформив після смерті ОСОБА_3, яка померла 28 квітня 1992 року та 1/4 частини - після смерті ОСОБА_5, яка померла 5 лютого 2003 року.

За життя спадкодавець своїм майном не розпорядився.

Він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що спадщину прийняв шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в силу ст.1269 ЦК України.

Спадкоємець за правом представлення, ОСОБА_6, як дочка його рідного брата, ОСОБА_7, якій помер 25 грудня 2013 року, спадщину після смерті його батька не прийняла, оскільки пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини.

Дружина його батька, ОСОБА_8, як спадкоємець за законом першої черги та єдиний спадкоємець, що має право на обовязкову частку у спадщині, на спадкове майно не претендувала і відмовилася від спадщини шляхом подачі відповідної заяви до приватного нотаріуса ОСОБА_9

У 2016 році в нотаріальному порядку він оформив право власності на дві земельні ділянки. Оформити спадковий будинок в нотаріальному порядку він не може, оскільки видача свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та реєстрації за ним права власності на вказане нерухоме майно.

За таких обставин, він змушений вирішувати питання визначення належності спадкового будинку попередньому власнику (спадкодавцям) та наступного його власника (спадкоємця) у судовому порядку.

Згідно даних погосподарських книг Черняхівської сільської ради спадковий будинок відноситься до суспільної групи - колгоспний двір, головою якого була його баба, а батько, мати та рідний брат були членами цього двору. В ньому вони проживали та були прописані станом на 15 квітня 1991 рік, а тому всі члени двору в рівних частках набули права власності на спадковий будинок, тобто по 1/4 частці кожен. Маючи власність вони не потурбувалися своєчасно зареєструвати її через юридичну необізнаність та брак коштів.

Він не може зареєструвати власність за покійними, оскільки в силу статті 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється в момент її смерті.

У звязку з викладеним він не має змоги оформити свої спадкові права на належні йому 3/4 частини житлового будинку, тому змушений звернутися до суду.

Позивач та його представник ОСОБА_10 до суду не зявилися, але звернулись до суду із заявою про розгляд справи в їх відсутності, вказавши, що позов підтримують та просили його задовольнити.

Представник відповідача Черняхівська сільська рада надала суду письмове клопотання, в якому визнала позовні вимоги, не заперечувала проти їх задоволення та просила розглянути справу без участі їх представника.

Третя особа та її представник ОСОБА_11 надали суду заяву, в якій не заперечували проти задоволення позовних вимог та просили розглянути справу у відсутності третьої особа та її представника.

Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у відповідності до вимог ч.4 ст. 174 ЦПК України, яка передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З матеріалів справи вбачається, що житловий будинок № 8 по провулку Лісничому в с. Черняхівка Ніжинського району належав до суспільної групи господарств - колгоспний двір, голова якого була ОСОБА_3 ( а.с.20).

Згідно довідки Черняхівської сільської ради № 413 від 18.07.2016 року станом на 15.04.1991 року в спірному будинку проживали та були зареєстровані ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

У відповідності до правових норм ст. 120 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), спірний будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, як майно колгоспного двору, належало його учасникам на праві спільної сумісної власності.

Виходячи із рівності часток членів колгоспного двору, станом на 15.04.1991 року ОСОБА_3, що померла 28 квітня 1992 року, ОСОБА_4, що помер 01 лютого 2015 року, ОСОБА_5, що померла 05 лютого 2003 року та ОСОБА_7, що помер 25 грудня 2013 року належала по 1/4 частині житлового будинку з надвірними будівлями № 8 по провулку Лісничому в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області.

ОСОБА_3 померла 28 квітня 1992 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.5).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку по провулку Лісничому,8 в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області.

Заповідального розпорядження ОСОБА_3 не складала, тому батько позивача, ОСОБА_4, став єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що спадщину прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в силу спільного проживання в порядку ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року)..

ОСОБА_5 померла 05 лютого 2003 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на 1/4 частину житлового будинку по провулку Лісничому,8 в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області.

Заповідального розпорядження ОСОБА_5 не складала, тому батько позивача, ОСОБА_4, став єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що спадщину прийняв фактично шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном в силу спільного проживання в порядку ст.ст. 548, 549 ЦК України (в редакції 1963 року

ОСОБА_4 помер 01 лютого 2015 року, що підтверджується даними свідоцтва про смерть (а.с.7).

Позивач є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, що прийняв спадщину шляхом подачі заяви про прийняття спадщини в силу ст.1269 ЦК України, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

В матеріалах спадкової справи є заява ОСОБА_8 - дружини ОСОБА_4, згідно якої вона, як спадкоємець за законом першої черги та єдиний спадкоємець, що має право на обовязкову частку у спадщині, на спадкове майно не претендувала і відмовилася від спадщини.

Спадкоємець за правом представлення, ОСОБА_6, як дочка рідного брата позивача, ОСОБА_7, якій помер 25 грудня 2013 року, спадщину після смерті батька позивача не прийняла, оскільки пропустила встановлений законодавством строк для прийняття спадщини, що підтверджується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 24 грудня 2015 року, яке ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 8 лютого 2016 року залишено без змін.

Згідно довідки-характеристики Комунального підприємства «Ніжинське МБТІ» право власності на спірний будинок станом на 31.12.2012 року не зареєстровано.

Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.06.2016 року № 392/02-31 приватний нотаріус ОСОБА_9 відмовила позивачу ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно - 3/4 частки житлового будинку за адресою : село Черняхівка, провулок Лісничий, 8 Ніжинського району Чернігівської області з підстав відсутності правовстановлювальних документів (а.с.28).

На частину спадкового майна позивач отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме на дві земельні ділянки, що на даний час належить позивачу на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом, виданими приватний нотаріусом ОСОБА_9 (а.с.24- 27).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах за позовом про захист права приватної власності»» № 20 від 22 грудня 1995 року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, яки до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку в його майні.

Згідно ст. 392 ЦК України право власності на спадкове майно може бути визнано за позивачем судом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб (спадкоємців).

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української PCP № 885 - XII, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч.3 п.23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 Про судову практику в справах про спадкування в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до розяснень Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 у випадку смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлювальний документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

З огляду на встановлене, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, позовні вимоги позивачів обґрунтованими, доведеними належними доказами, а тому їх слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.174, 213-215 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1218, 1261, 1269 ЦК, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, право власності на 3/4 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по провулку Лісничому будинок № 8 в с. Черняхівка Ніжинського району Чернігівської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя: