Справа № 126/1610/16-ц
Провадження № 2/127/5171/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.12.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого Овсюка Є.М.

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2, третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

Позивач позовні вимоги мотивувала тим, що 20 жовтня 2007 року, вона уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2, та проживала з ним у зареєстрованому шлюбі до 17 липня 2013 року, після чого вони розлучились, що підтверджується копією рішення Бершадського районного суду Вінницької області. Під час спільного проживання у зареєстрованому шлюбі, у сторін народилась дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 3 березня 2008 року, яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Розірвання шлюбу сталось внаслідок негідної поведінки відповідача, який зовсім не приймав участі у вихованні дитини, та постійно вчиняв у сім'ї сварки та бійки. На протязі тривалого часу, а особливо після народження дитини відповідач взагалі перестав приймати участь у вирішенні питань які виникали у сім'ї, в результаті чого задовго до розірвання шлюбу виїхав на постійне місце проживання до своїх батьків у м.Вінницю, залишивши позивача із дитиною. З часу припинення шлюбних відносин, та розірвання шлюбу, відповідач жодного разу не поцікавився умовами проживання дитини, та зовсім не приймає участі у її вихованні, і все це відбувається незважаючи на неодноразові звернення позивача до відповідача з цих питань. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач вимоги по позовній заяві підтримала, аргументуючи їх мотивами викладеними в позовній заяві, просила суд позов задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнала та просила суд відмовити в його задоволенні.

Представник третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог Служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації в судове засідання не з"явився, надав суду заяву в якій просить суд справу розглянути у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вважає, що позов обґрунтований, підставний та такий, що підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 20.10.2007 року та їх шлюб розірвано згідно з рішенням Бершадського районного суду Вінницької області від 17.07.2013 року

З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Згідно висновку служби у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації від 02.09.2016 року Служба у справах дітей Бершадської районної державної адміністрації вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки Джулинського дошкільного навчального закладу «Веселка» Бершадського району Вінницької області від 19.08.2016 № 2016 ОСОБА_3 відвідувала дитячий ясла-садок «Веселка» з квітня 2010 року по червень 2014 року. За час перебування дитини у дитсадку батько - ОСОБА_2 не цікавився життям та навчанням дівчинки. Жоден працівник дитсадка не зустрічався з батьком особисто. Жодного разу він не приводив доньку в дитсадок, ні забирав дитину додому.

З 2014 року ОСОБА_3 згідно довідки Джулинської загальноосвітньої школи І-ІП ст. від 15.08.2016 №219 навчається у 2-А класі Джулинської ЗОШ Дитина спокійна, врівноважена, вихована, чуйна, добра. Мати ОСОБА_5 приділяє належну увагу вихованню дочки, піклується про її всебічний розвиток. Батько ОСОБА_2 участі у вихованні дитини не приймає.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 усунувся від виконання батьківських обов'язків: не приймає участі у вихованні дочки, не турбується про її духовний світ та забезпечення необхідним для зростання та розвитку дівчинки, її творчих здібностей, ніяким іншим чином не намагається задовольнити матеріальні потреби, пов'язані з повноцінним життям, в тому числі й в забезпеченні одягом та взуттям тощо. В зв'язку з чим Бершадським районним судом Вінницької області було прийнято рішення про примусове стягнення коштів на утримання дитини - аліментів (виконавчий лист від 04.10.2013 № 126/3591/13-ц).

Будь - яких перешкод для здійснення батьківських обов'язків ОСОБА_2 не чинилось, проте він уваги до дочки не проявляв і не проявляє, взагалі не спілкується з нею на протязі тривало часу.

Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства».

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи вищевикладене, а також суд вважає, що має місце факт ухилення ОСОБА_6 від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дочки, свідоме нехтування ними, а саме: особа не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, не виконує належним чином свого батьківського обов'язку щодо її утримання; не маючи сторонніх перешкод та маючи реальну можливість, взагалі виявляє байдужість до власної дитини, не підтримує тривалий час за власним бажанням спілкування із дочкою.

При цьому, суд роз'яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини.

Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Таким чином, суд вважає позов підставним, обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 150, 155, 164 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 60, 88, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом десяти днів з дня його проголошення не було подано апеляційну скаргу.

Суддя: