У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І., Журавель В.І.,

Закропивного О.В., ХоптиС.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні справуза позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулося до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що 9 квітня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк передав позичальнику грошові кошти у розмірі 37 700 доларів США, що еквівалентно 190 385 грн, зі сплатою 14,00 % річних, строком до 6 квітня 2018 року. 9 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з ОСОБА_3 відповідати перед банком за виконання ним зобов'язання по вказаному кредитному договору. 9 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Відповідачі взяті на себе зобов'язання не виконали, на вимоги не реагували, унаслідок чого станом на 27 серпня 2015 року виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту у розмірі 65 962 долари 02 центи США, з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 34 241 доларів 22 центи США, заборгованість за відсотками за користування кредитом у розмірі 31 720 доларів 80 центів США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 175 100 грн 47 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за відсотками у розмірі 263 703 грн 69 коп.

З урахуванням наведеного ПАТ «УкрСиббанк»просило суд стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за вказаним договором про надання споживчого кредиту у розмірі 65 962 долари 02 центи США.

Рішенням Деснянського районного суду м. Черніговавід 4 травня 2016 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк»відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року рішення районного суду скасовано. Позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 40 601 долар 91 цент США заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 9 квітня 2008 року, яка складається з 25 133 доларів 20 центів США заборгованості за кредитом, 20 468 доларів 71 центів США заборгованості за процентами. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 219 402 грн 04 коп. пені, яка складається з 87 550 грн 23 коп. пені за несвоєчасну сплату кредиту, 131 851 грн 81 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 таОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять оскаржуване рішення апеляційного суду скасувати й залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив із того, що висновком судово-почеркознавчої експертизи підтверджено, що позичальник кредитний договір не підписував, доказів погашення ним кредиту банк не надав.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції й частково задовольняючи позов ПАТ «УкрСиббанк», виходив із того, що позичальник підписував основний кредитний договір, а висновок експертизи стосується похідних до договору документів і додаткових угод, які не впливають на визначення чинності кредитних зобов'язань. При цьому пред'явлення вимог до іпотекодавця є правом банку і це не звільняє від цивільно-правової відповідальності позичальника і поручителя, як солідарних боржників.

Проте повністюпогодитись із таким висновком апеляційного суду не можна.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам рішення апеляційного суду не відповідає.

Судом установлено, що 9 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк»та ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту, за умовами якого банк передав позичальнику грошові кошти у розмірі 37 700 доларів США, що еквівалентно 190 385 грн, зі сплатою 14,00 % річних, строком до 6 квітня 2018 року.

9 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором між ПАТ «УкрСиббанк»та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за умовами якого поручитель зобов'язався солідарно з ОСОБА_3 відповідати перед банком за виконання ним зобов'язання по вказаному кредитному договору.

9 квітня 2008 року на забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між банком та ОСОБА_5 укладено договір іпотеки, за умовами якого іпотекодавець передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку судово-почеркознавчої експертизи від 23 березня 2016 року підписи від імені ОСОБА_3 у листах, заявах до банку, у додатковій угоді до кредитного договору виконані не ОСОБА_3, а іншою особою. При цьому заява на видачу іпотечного кредиту підписана ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 208, 221). Основний кредитний договір не був предметом дослідження експертизи.

Разом з тим у порушення вимог ст. ст. 214, 316 ЦПК України апеляційний суд належним чином не дослідив, чи наявні докази перерахування банком грошових коштів позичальнику, меморіальні ордери про зарахування таких коштів на його рахунок.

Крім того, апеляційний суд не оцінив доводів ОСОБА_3 про те, що додаткові угоди до кредитного договору, графіки платежів, заяви та інше, ним не підписувалися, що підтверджується висновком вищевказаної експертизи, а розрахунок кредитної заборгованості, підтвердження договірних зобов'язань ОСОБА_3 обґрунтовувались і цими документами, якими, у тому числі, змінювались умови основного кредитного договору та зобов'язання позичальника.

Ураховуючи викладене, апеляційний суд у порушення вимог ст. ст. 212-214, 303, 316 ЦПК України не дав оцінки вищевказаним доводам та не звернув увагу на те, що ОСОБА_3 заперечував факт отримання грошових коштів, а щодо надання третій особі дозволу на користування спірними грошовими коштами, то такі питання не були предметом судового розгляду, а, отже, суд ухвалив рішення на припущеннях, що заборонено ч. 4 ст. 60 ЦПК України.

Також, апеляційний суд не звернув увагу на те, чи не змінились умови спірного кредитного договору, а саме щомісячні платежі, у тому числі на підставі додаткових угод, які відповідачем підписані не були, що підтверджено висновком експертизи.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Судом установлено, що договором поруки, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4, не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється. Позичальник перестав виконувати взяті на себе зобов'язання за спірним кредитним договором з 25 травня 2010 року, а, отже, суд відповідно до умов договору повинен визначитись, чи не з цієї дати повинен обчислюватись шестимісячний строк пред'явлення позовної вимоги до поручителя, встановивши місяць, з якого кредит не погашався.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Апеляційному суду при новому розгляді справи слід звернути увагу також на правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові від 29 червня 2016 року № 6-272цс16 та ухвалити законне і обґрунтоване рішення.

За таких обставин рішення апеляційного суду не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені вище порушення призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ст. 338 ЦПК України є підставою для його скасування з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 21 липня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: Б.І. Гулько

В.І.Журавель

О.В.Закропивний

С.Ф.Хопта