Справа №592/3066/16-ц
Провадження №2/592/1234/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.06.2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в особі: судді Фоменко І.М., за участю секретаря Щербань Г.Г., представника позивача ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон до досягнення дитиною повноліття, без згоди батька, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, який підтримав у судовому засіданні представник та мотивує тим, що з 07 лютого 2004 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4. Рішенням Ковпаківського районного суду м Суми від 21 квітня 2006 року шлюб було розірвано. На підставі виконавчого листа від 21 квітня 2006 року, ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для доньки ОСОБА_4.

Фактично шлюбні стосунки було припинено в 2006 році, позивачка з відповідачем проживають окремо, дитина проживає з позивачкою. Як, мати, ОСОБА_2 неодноразово прохала ОСОБА_3 приймати участь у вихованні дитини, але цього зроблено не було: аліменти ніколи не сплачував, ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дитини не надавав і не надає по цей час, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки.

ОСОБА_2, як мати, має можливість та бажання вивозити доньку за кордон на відпочинок, для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. ОСОБА_2 неодноразово зверталась в усній формі до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд доньки ОСОБА_4, але він відмовив, мотивуючи тим, що на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі.

Тому просить суд надати дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення нею повноліття та, що ОСОБА_2 має право оформляти документи для тимчасового виїзду аб супроводу неповнолітньої дитини ОСОБА_4 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття без згоди батька ОСОБА_3

Відповідач ОСОБА_3, повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився, направив суд розписку, у якій він погодився з виїздом ОСОБА_4 до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав:

Судом встановлено, що 07 лютого 2004 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського обласного управління юстиції. (а.с. 5)

Під час подружнього життя у сторін народилася донька ІНФОРМАЦІЯ_1 - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції 19 травня 2009 року. (а.с. 6)

Рішенням Ковпаківського районного суду м Суми від 21 квітня 2006 року шлюб було розірвано. (а.с. 7). Свідоцтвом про розірвання шлюбувід 01.11.2006 року підтверджується те, що шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвано та після реєстрації розірвання шлюбу їй присвоєно прізвище "Садовнича" (а.с.8).

На підставі виконавчого листа від 21 квітня 2006 року, ОСОБА_3 зобов'язано сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітків, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для доньки ОСОБА_4.(а.с. 9)

ОСОБА_2, як мати, має можливість та бажання вивозити доньку за кордон на відпочинок, для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків. ОСОБА_2 неодноразово зверталась в усній формі до відповідача з проханням надати дозвіл на виїзд доньки ОСОБА_4, але він відмовив, мотивуючи тим, що на даний час знаходиться в місцях позбавлення волі.

Між сторонами склалися цивільні правовідносини, які регулюються СК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Згідно ч.3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка є громадянином України, має право на безперешкодне повернення в Україну. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

За таких обставин, враховуючи, що позивачка, як мати, має можливість та бажання вивозити доньку за кордон на відпочинок, для підвищення рівня світогляду дитини, покращення стану її здоров'я, фізичного, духовного та морального розвитку, що є забезпеченням інтересів дитини в межах здійснення батьківських прав та обов'язків, суд вважає необхідним надати дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною повноліття; ОСОБА_2 має право без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки ОСОБА_4 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст. ст. 15, 16, 313 ЦК України, ст.ст. 141, 157 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57-60, 209, 213-215 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Сумської міської ради про надання дозволу на виїзд дитини за кордон до досягнення дитиною повноліття, без згоди батька задоволити в повному обсязі.Надати дозвіл на виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 має право без згоди батька ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, оформляти документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої доньки ОСОБА_4 за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення нею повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги або апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення виготовлений 21.06.2016 року.

Суддя І.М. Фоменко