Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/416/16-ц
провадження: 2/614/145/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.06.2016 року Борівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого-судді Гуляєвої Г.М.

за участю секретаря Євтіхієвої С.В.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Борова Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 25.05.2016р. звернувся до Борівського районного суду Харківської області з вищевказаною позовною заявою, в якій вказав, що рішенням Борівського районного суду Харківської обл. від 07 грудня 2015 р. по справі №614/1148/15-ц було встановлено факт родинних відносин відповідно до якого ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є онуком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що померла ІНФОРМАЦІЯ_3

Факт смерті ОСОБА_4 підтверджується довідкою №151/06-04-05 від 15 квітня 2016 р., що була надана відділом реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ у Харківській обл.

В березні 2016 р. ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності в порядку спадкування за законом на земельний пай, що належав покійній ОСОБА_4

Під час розгляду справи, відповідно до листа відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. №31-20.13-0.5-423/2-16 від 16 березня 2016 р. було з'ясовано, що ОСОБА_4 відповідно до договору дарування №775 від 09 березня 2000 р. подарувала право на земельний пай ОСОБА_3

Тобто, правоздатність і дієздатність особи дарувальника за договором дарування уже була припинена і особа не могла вчинити будь-яких дій, спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Також в цьому випадку відсутнє і волевиявлення особи на здійснення правочину.

Беручи до уваги те, що про існування договору дарування права на земельну частку №775 від 09 березня 2000 р. позивачу стало відомо лише після отримання листа відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. №31-20.13-0.5-423/2-16 від 16 березня 2016 р., то вважає, що позовна давність пропущена з поважних причин.

В судовому засіданні представник позивача підтвердив вищевикладене та, підтримав позовні вимоги про визнання недійсним договору дарування права на земельну частку (пай) №775 від 09 березня 2000 р,, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І.

Відповідач ОСОБА_3 в судові засідання 03.06.2016 р. та 13.06.2016 р. не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації відповідно до ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не повідомив.

Таким чином, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги конкретні обставини у справі та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволення, оскільки згідно ст.9 ЦК УРСР в редакції 1963р. правоздатність громадянина, тобто здатність мати цивільні права і обов'язки виникає в момент його народження і припиняється з смертю.

Тобто, правоздатність і дієздатність особи дарувальника за договором дарування від 09.03.2000 року уже була припинена і особа не могла вчинити будь-яких дій спрямованих на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Також в цьому випадку відсутнє і волевиявлення особи на здійснення правочину.

В силу п. 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного Кодексу України щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав та обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Згідно ч.3 ст.203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі.

На підставі ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є неодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу,

Статтею 228 ЦК України визначено перелік правочинів, які є нікчемними як такі шо порушують публічний порядок, зокрема це правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина.

Відповідно до ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно приписів ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

З матеріалів справи вбачається, що про існування договору дарування права на земельну частку №775 від 09 березня 2000 р. позивачу стало відомо лише після отримання листа відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. №31-20.13-0.5-423/2-16 від 16 березня 2016 р. (а.с.9), тому позовна давність позивачем пропущена з поважних причин.

Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються матеріалами справи: копією паспорта та копією картки фізичної особи - платника податків, виданого на ім'я ОСОБА_2 (а.с.5), копією рішення Борівського районного суду Харківської обл. від 07.12.2015 р. (а.с.6), копією сертифіката на земельну частку (пай), виданого на ім'я ОСОБА_4 (а.с.7), копією договору дарування права на земельну частку (пай) посвідченого сертифікатом (а.с.8), копією повідомлення відділу Держгеокадастру у Борівському р-ні Харківської обл. (а.с.9), копією повідомлення Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Борівського РУЮ у Харківській обл. щодо надання підтвердження про факт реєстрації смерті ОСОБА_4 (а.с.10).

Відповідно до ст. 60 ЦПК України позивач довів ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тому суд розглянув цивільну справу відповідно до ст. 11 ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10,11,60,88,209,212-215,217,218,224-226 ЦПК України, на підставі ст. ст.9, 48 ЦК УРСР в редакції 1963р., ст.ст. 203, 215, 228 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування недійсним - задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк звернення до суду для оскарження договору №775 від 09 березня 2000 р.

Визнати недійсним, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, договір №775 від 09.03.2000 року дарування права на земельну частку (пай), що посвідчений приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Банніковим С.І.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Борівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте Борівським районним судом Харківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий-суддя Гуляєва Г. М.