Справа № 522/9708/16-ц
Провадження № 2-о/522/274/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі Шеян І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, за участю зацікавленої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про встановлення факту смерті її чоловіка - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Чорнухіне, Перевальського району Луганської області, місце смерті Україна, Луганська обл., м. Перевальськ, смерть настала 17 грудня 2015 року.

Заявниця обґрунтовує свою заяву тим, що 17 грудня 2015 року в м. Перевальськ Луганської обл. в стаціонарі Перевальської районної лікарні помер її чоловік ОСОБА_2 внаслідок внутрішньомозкового крововиливу.

У звязку з тим, що свідоцтво про смерть було видане на окупованій території України, вона позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію смерті її чоловіка, що стало приводом для звернення до суду з дійсною заявою.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 просила суд задовольнити заяву про встановлення факту смерті.

Представник зацікавленої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення свідка вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом із додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2, про що свідчить відповідне свідоцтво про шлюб серії І-НО №328136. ОСОБА_2 - уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2.

17 грудня 2015 року в м. Перевальськ Луганської обл. в стаціонарі Перевальської районної лікарні ОСОБА_2 помер внаслідок внутрішньомозкового крововиливу, про що свідчить лікарська довідка від 18 грудня 2015 року № 122.

Також, 24 грудня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Перевальського районного управління юстиції у Луганській області було видано свідоцтво про смерть ОСОБА_2 серії І-ЕД №443772.

24 травня 2016 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області було відмовлено у проведені державної реєстрації смерті 17 грудня 2015 року ОСОБА_2, оскільки ОСОБА_1 було предявлено вищевказане свідоцтво про смерть, яке згідно чинного законодавства України вважається недійсним, оскільки територія Луганської області окупована та не підконтрольна Україні.

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується також поясненнями допитаної у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_3, яка у судовому засіданні пояснила, що її батьки знаходяться у дружніх відносинах з заявницею та її нині померлим чоловіком. Також зазначила, що спільних дітей у них не було. ОСОБА_2 помер в 2015 році, і вона та її батьки були присутні під час його поховання.

В суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком, її пояснення відповідають та не суперечать обставинам, свідчення про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає доведеним факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Чорнухіне, Перевальського району Луганської області, місце смерті Україна, Луганська обл., м. Перевальськ, смерть настала 17 грудня 2015 року.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

П. 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 р. за № 3307/5) встановлено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/0); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/0); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення архіву або органів СБУ у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Місто Перевальськ Луганської області входять до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджених розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 р. № 1085-р. Відповідно до ч. 1 Рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях» яке введено в дію Указом Президента України № 875/2014, будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворення обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 02 листопада 2014 року, які проводились в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані та призначені і діють усупереч Конституції та Законам України.

04 листопада 2014 року Рада національної безпеки і оборони України, яке введено в дію Указом Президента № 875/2014 від 14.11.2014 р. «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областей» п. 6 ч.2 ст. 3 зазначено, що Кабінету Міністрів України ужити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв; евакуації працівників (за їх згодою); вивезення в разі можливості майна та документації.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження, а відповідно до розяснень, наданих у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Вирішуючи дану справу, суд також бере до уваги Інформаційний лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», в якому містяться розяснення стосовно того, що документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку статті 257-1 ЦПК України.

Надані заявницею документи, свідчать про смерть 17 грудня 2015 року ОСОБА_2, громадянина України, який помер в місті Перевальськ, Луганської області, що є тимчасово окупованою територією України.

Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті її чоловіка. Наявні у заявниці документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію смерті органом РАЦС.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що заяву про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України слід задовольнити, що надасть можливість отримати заявниці свідоцтво про смерть особи, видане державним органом України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Керуючись Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Інформаційниим листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VІІІ «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. ст. 3, 4, 5, 6, 10, 11, 57, 60, 88, 169, 208-209, 212-215, 234, 235, 257-1, 256-259, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, за участю зацікавленої особи Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про встановлення факту смерті, - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, місце народження с. Чорнухіне, Перевальського району Луганської області, місце смерті Україна, Луганська обл., м. Перевальськ, смерть настала 17 грудня 2015 року.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Копію судового рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.Б.Свячена