Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: БАРТАЩУК Л.П.
при секретарі : Ізвольській С.С.
за участю позивача ОСОБА_1 , її представника ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4
представника третьої особи Ісаєвої І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київська місцева прокуратура №7 про позбавлення батьківських прав, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на наступні обставини.
Шлюбні відносини між сторонами припинилися з листопада 2011 року, шлюб був розірваний 11 квітня 2012 року.
Від шлюбу у сторін народилися двоє дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які постійно проживають з позивачем, знаходяться на її утриманні і яка займається їх вихованням.
З пологового будинку у свій час відповідач забирав лише старшу дитину сина, який був зареєстрований за місцем проживання відповідача, однак, фактично син ніколи не були допущений до квартири, а відповідач двічі подавав позови про зняття його з реєстрації. Щодо доньки, то, сумніваючись у своєму батьківстві, відповідач двічі звертався до суду з позовами про оспорювання свого батьківства і ніколи з дитиною не спілкувався.
З часу фактичного припинення шлюбних відносин, відповідач самоусунувся від їх виховання і утримання.
У обох дітей значні проблеми зі здоров`ям, однак, відповідач не цікавився ні станом здоров`я дітей, ні питаннями матеріальної допомоги в лікуванні, ні в догляді.
24.05.2013 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва про стягнення аліментів були визначені аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно на утримання дітей до досягнення їх повноліття, починаючи з 19.07.2012 року, які відповідачем не сплачуються.
Формальна наявність такого батьківства, самоусунення батька від виховання дітей, участі у їх житті, а також порушення прав дітей на своєчасну медичну допомогу і стали підставою для звернення позивача о суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав.
Підтримавши позовні вимоги, позивач та її представник в судовому засіданні просили позов задовольнити.
Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали, подавши письмові заперечення.
Письмові заперечення обґрунтовані тим, що позивачем і її матір`ю відповідачу чиняться перешкоди у спілкуванні з дітьми, що вже було предметом судового розгляду. Після ухвалення судового рішення відповідач так і не зміг виконати його, оскільки невдовзі був мобілізований. Аліменти на дітей сплачувалися по мірі отримання ним заробітку (доходу), тому просив оцінити критично доводи про відсутність з його боку матеріальної допомоги на утримання дітей.
Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, а суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням їх характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків, відповідач та його представник просили у задоволенні позову відмовити.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації підтримав позов, просив його задовольнити з підстав, наведених позивачем, водночас, надав письмовий висновок Органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо його малолітніх дітей на виконання вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, пояснивши, що позбавлення батьківських прав відповідатиме інтересам малолітніх дітей, які мають проблеми зі здоров`ям і Орган опіки та піклування, коли виникла ситуація з потребою у негайній згоді батька на медичне обстеження та лікування, був вимушений надавати таку згоду через відсутність згоди батька та невідоме його місцезнаходження.
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 в судове засідання не з`явився, однак, направив письмову заяву, в якій просив ухвалити рішення з урахуванням інтересів малолітніх дітей.
Суд, вислухавши пояснення сторін, їх представників, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що батьками малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтв про їх народження, є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 11.04.2012р. шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.
Сторони визнають, що після розірвання шлюбу і до цього часу діти залишилися проживати з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 , яка займається їх вихованням та утриманням.
Згідно акту обстеження житлово-побутових умов, у квартирі за вказаною адресою створені належні умови для проживання та розвитку дітей.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 31.10.2012 року визначена участь батька у вихованні малолітніх дітей у формі спілкування з ними щосуботи кожного місяця у присутності матері.
Однак, належних доказів того, що зазначене рішення суду виконувалося відповідачем, суду не надано.
Наданий , як доказ, лист Служби у справах дітей від 17.07.2014р. про намагання спілкуватися з дітьми, суд оцінює критично, оскільки Службою проведено бесіду, в ході якої встановлено, що мати дітей не заперечує проти спілкування з дітьми ті протягом двох років до дітей відповідач не приходив, допомоги не надавав і участі в їх житті не брав, а доводи позивача про те, що з часу ухвалення рішення відповідач не спілкується дітьми, не приймає участі у їх вихованні, останнім не спростовані.
Малолітній ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що батька свого знає, останній ніколи не приходив до нього на дні народження, подарунків не дарував, а побачивши невдовзі його біля будинку, пішов з друзями, так і не приділивши йому уваги.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання двох дітей в сумі 3000 грн. щомісячно.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.03.2015 року розмір аліментів було зменшено до 800 грн. щомісячно на утримання кожної дитини.
Згідно довідки ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві, борг по сплаті аліментів становить більше ста тисяч гривень, а з наявних у справі доказів убачається, що аліменти фактично виплачувалися лише за період часу з дня призову відповідача на військову службу і припинилися виплачуватися одразу після його демобілізації.
З матеріалів справи убачається, що саме Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації надавав дозвіл на медичне обстеження і лікування дітей сторін за зверненням матері, які на даний час продовжують курс лікування.
Згідно висновку Органу опіки та піклування Дніпровської районної а місті Києві державної адміністрації, Опікунська рада вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_3 відносно дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що останній ухилився від їх виховання і утримання.
Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини як щодо всіх своїх дітей, так і щодо когось з них.
Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім обставин, передбачених ст. 61 ЦПК України.
Оскільки наявними у справі доказами підтверджується факт ухилення відповідача від виховання та утримання своїх дітей, вказані обставини не спростовані останнім, позов про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 150, 164, 165 СК України, ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212 - 215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, Київська місцева прокуратура №7 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно малолітніх дітей - сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів після його проголошення в судовому засіданні, а особами, які беруть участь у справі,однак, не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
СУДДЯ: