Справа № 203/3633/16-ц
Провадження № 2/0203/1238/2016
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2016 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

при секретарі Давіденко Ю.А.,

за участю прокурора Пікуш В.Ю., позивача ОСОБА_1, представника третьої особи ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 до Дніпропетровського монтажного технікуму, третя особа Орган опіки та піклування Центральної районної у м. Дніпрі ради, про зобов?язання проведення перерахунку стипендії та її виплати,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року прокурор Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 звернувся до суду із даним позовом в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1, в його обґрунтування посилаючись на те, що батько ОСОБА_1 ОСОБА_1 працював у ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» машиністом електровоза підземним і був звільнений з підприємства відповідно до ст. 40 п. 2 КЗпП України у звязку з невідповідністю виконуваній роботі через стан здоровя (стаж роботи на підземних роботах з повним робочим днем у шахті з видобутку вугілля складає 26 років), та що ОСОБА_1 на підставі наказу №75 від 11.08.2015 р. зарахований з 01.09.2015 р. до складу учнів, прийнятих на навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням до Дніпропетровського монтажного технікуму, та в силу ч. 2 ст. 62 Закону України «Про вищу освіту» має право на отримання стипендії у встановленому законом порядку з моменту зарахування в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, за весь період навчання (з 01.09.2015 р.), утім, наказом Директора монтажного технікуму №108 від 01.09.2015 р. та №2 про призначення стипендії неповнолітньому ОСОБА_1 призначено стипендію в розмірі 550,00 грн., та наказом директора №2 від 04.04.2016 р. в розмірі 622,00 грн. Посилаючись у позові на те, що навчальному закладу відомо, що неповнолітній має право на отримання стипендії відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», що підтверджується довідкою дніпропетровського монтажного технікуму №01-11/20 від 16.06.2016 р., позивач просив стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 6 804,00 грн. недоплаченої стипендії за період з 01.09.2015 р. по 31.05.2016 р., визнати за ОСОБА_3 право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, починаючи з 01.07.2016 р. до закінчення ним навчання у Дніпропетровському монтажному технікумі або до внесення змін у чинне законодавство, що регулює вказані правовідносини, зобовязати відповідача виплачувати ОСОБА_1 стипендію за наявності підстав для її нарахування в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, починаючи з 01.07.2016 р. до закінчення ним навчання або до внесення змін в чинне законодавство, що регулює вказані правовідносини, про вирішення питання про стягнення судових витрат.

Відповідач позов не визнав та просив суд відмовити в його задоволенні повністю, посилаючись на відсутність бюджетного призначення на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на законодавчому рівні та у звязку з відсутністю порядку застосування такого виду забезпечення, який має затвердити КМУ.

Заслухав пояснення осіб, які беруть участь у справі, та дослідив докази в межах заявлених вимог згідно ст. 11 ЦПК України, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково, виходячи з таких встановлених судом обставин.

Як встановлено судом, наказом №75 від 11.08.2015 р. ОСОБА_1 зараховано з 01.09.2015 р. студентом першого курсу навчання денної форма навчання за напрямами (спеціальностями) за державним замовленням до Дніпропетровського монтажного технікуму.

Наказом Директора монтажного технікуму №108 від 01.09.2015 р. та №2 про призначення стипендії неповнолітньому ОСОБА_1 призначено стипендію в розмірі 550,00 грн., та наказом директора №2 від 04.04.2016 р. в розмірі 622,00 грн.

ОСОБА_1 є студентом, який належить до дітей шахтарів.

Мати неповнолітнього, як законний представник ОСОБА_1, звернулася до прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 стосовно неотримання ОСОБА_1 передбаченого законом розміру стипендії в прожитковий мінімум для працездатної особи відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», чим порушуються її права.

Згідно із частиною першою статті 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, які мають стаж підземної роботи не менш як три роки, а також протягом трьох років після здобуття загальної середньої освіти особи, батьки яких є шахтарями та які мають стаж підземної роботи не менш як 15 років або які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві чи стали інвалідами I або II групи, зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Частиною 2 статті 62 Закону України «Про вищу освіту» передбачено, що особи, які навчаються у вищих навчальних закладах за денною формою навчання за рахунок коштів державних та місцевих бюджетів, мають право на отримання стипендії у встановленому законом порядку з моменту зарахування.

Таким чином, з огляду на зазначені вище правові норми ОСОБА_1, вступив на навчання до Дніпропетровського монтажного технікуму, набув право на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2015 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлено: з 01.01.2015 р. по 31.08.2015 р. 1 218,00 грн., з 01.09.2015 р. по 31.12.2015 р. 1 378,00 грн.

Згідно із Законом України «Про державний бюджет на 2016 рік» з 01.01.2016 р. розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у 1 378,00 грн.

Відтак, доводи позивача в частині отримання ОСОБА_1 стипендії в меншому розмірі ніж той, що передбачений законом, є слушними, та сума недоплаченої стипендії становить 6 804,00 грн.

Суд не погоджується із запереченням відповідача щодо відсутності бюджетного призначення на виконання вимог ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» на законодавчому рівні, оскільки відсутність бюджетного фінансування не може бути причиною невиконання покладених на відповідача зобовязань, передбачених чинним законодавством, оскільки реалізація особою права, що пов'язане з отриманням бюджетних коштів, яке базується на спеціальних та чинних на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правових актах національного законодавства, не може бути поставлена у залежність від бюджетних асигнувань.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (стаття 55).

За статтею 1 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений і своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Право на звернення до суду гарантується Конституцією та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України, та статтями 1, 3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. В даній справі обраний спосіб захисту порушеного права позивача в частині позовних вимог про зобовязання виплачувати стипендію ґрунтується на нормах статей 15, 16 ЦК України, статей 1, 3, 15 ЦПК України, тому вимога про зобов?язання Дніпропетровський монтажний технікум виплачувати ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року стипендію відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, до закінчення ним навчання за наявності передбачених законодавством підстав для нарахування такої стипендії, є такою, що підлягає задоволенню.

Разом з тим, відмовляючи в задоволенні вимоги позову про визнання за ОСОБА_1 права на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, починаючи з 01.07.2016 р. до закінчення навчання у Дніпропетровському монтажному технікумі або до внесення змін в чинне законодавство, що регулює вказані відносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Втім, суду не було надано доказів (ст.ст. 10, 60 ЦПК України) щодо невизнання відповідачем права ОСОБА_1 на отримання стипендії в розмірі, який передбачений на законодавчому рівні ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» і додаткового визнання по суду не вимагає; навпаки, заперечуючи проти позову, відповідач посилався на відсутність бюджетного фінансування для виконання з його боку вимог ст. 5 зазначеного вище закону, що вочевидь свідчить про визнання відповідачем права позивача на отримання стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, тому в задоволенні даної вимоги позову має бути відмовлено.

Питання про розподіл судових витрат вирішено відповідно до ст.ст. 88 та 215 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-64, 209, 214, 215, 218, 222, 88 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури №3 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Дніпропетровського монтажного технікуму () недоплачену стипендію за період з 01 вересня 2015 року по 31 травня 2016 року в розмірі 6804,00 грн. (шість тисяч вісімсот чотири гривні 00 коп.).

Зобов?язати Дніпропетровський монтажний технікум виплачувати ОСОБА_1 з 01 липня 2016 року стипендію відповідно до ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, до закінчення ним навчання за наявності передбачених законодавством підстав для нарахування такої стипендії.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дніпропетровського монтажного технікуму () на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати в розмірі 1378,00 грн. (тисячу триста сімдесят вісім гривень 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий О.В. Колесніченко