АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року

в справі за позовом Торгово-промислової палати України до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2015 року Торгово-промислова палата України (надалі - ТППУ) звернулася у суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання договору недійсним.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року відкрито провадження у справі.

На зазначену ухвалу ОСОБА_3 було подано апеляційну скаргу, яку ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року відхилено, а ухвалу районного суду залишено без змін.

15 лютого 2016 року на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, подано апеляційну скаргу. Свої доводи представник ОСОБА_2 обґрунтовує порушенням судом норм процесуального права, у зв'язку з чим просить скасувати ухвалу районного суду тапостановити по справі нову ухвалу про повернення позовної заяви позивачу в зв'язку з порушенням правил підсудності.

Колегія суддів, вислухавши представника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, думку представників ОСОБА_3 про задоволення апеляційної скарги, пояснення представників позивача, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 293 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

Тому, в межах визначених процесуальним законом повноважень, колегія суддів і перевіряє законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали.

Відповідно до положень п.3 ч.1 ст. 210 ЦПК України ухвала суду, що постановляється як окремий документ, складається з мотивувальної частини із зазначенням мотивів, з яких суд дійшов висновків і закону, яким керувався суд, постановляючи ухвалу.

Відкриваючи провадження у справі, районний суд зазначив про підсудність заявленого по справі спору Шевченківському районному суду м. Києва.

Між тим, в порушення вимог п. 4 ч.1 ст. 210 ЦПК України, свої висновки суд не мотивував й норми права, у відповідності до якої визнав доведеним підсудність справи районному суду, не зазначив.

Звертаючись у суд з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнання недійсним договору від 28 жовтня 2008 року про співробітництво міжТППУ та Почесним консулом Східної Республіки Уругвай в Україні ОСОБА_3 позивач вказав, що підставою позову є передання за договором у безоплатне користування стороні договору нежитлового приміщення.

Разом з тим, предметом оспорюваного договору не є нерухомість чи пов'язані з нерухомістю відносини. У договорі відсутні істотні умови, що характеризують нерухомість, площу, поштову адресу, стан приміщення, цільове призначення.

Підпунктом 1.1. пункту 1. договору про співробітництво передбачено, що його предметом є взаємодія між сторонами з метою розвитку взаємних торгово-економічних, інвестиційних, науково-технічних та культурних зв'язків між Україною та Східною Республікою Уругвай (а.с.11).

За таких обставин, правила ст. 114 ЦПК України не є визначальними під час вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Окрім цього, постановляючи оскаржувану ухвалу, районний суд не звернув увагу на керівні роз'яснення, які містяться у п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року № 9, за змістом яких позови про визнання недійсними правочинів щодо нерухомого майна, а не правочинів щодо розвитку співробітництва, відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України пред'яляються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

Згідно положень ч. 1 ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Згідно ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться в різних місцях, пред'являються за місцем проживання або місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Звертаючись у суд, позивач вказав місцем проживання відповідачів: АДРЕСА_1 та, відповідно, АДРЕСА_2, що територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.

Враховуючи зазначене, колегія суддів визнає поспішними висновки суду першої інстанції про підсудність заявленого по справі спору Шевченківському районному суду м. Києва.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а питання відкриття провадження у справі - передачі на новий розгляд до того ж суду.

Відповідно до положень ст. 318 ЦПК України якщо апеляційні скарги на рішення або ухвалу суду першої інстанції були подані в установлені цим Кодексом строки, але надійшли до суду після закінчення апеляційного розгляду справи або коли строки на подання апеляційної скарги у зв'язку із пропущенням їх з поважних причин були поновлені або продовжені і особа, яка подала апеляційну скаргу, не була присутня під час розгляду справи, апеляційний суд розглядає цю скаргу за правилами цієї глави.

Залежно від обґрунтованості скарги, зазначеної в частині першій цієї статті, суд ухвалює рішення або постановляє ухвалу відповідно до статті 307 цього Кодексу. При цьому за наявності підстав може бути скасовано рішення або ухвала апеляційного суду.

Матеріалами справи доведено незаконність ухвали суду першої інстанції, а тому підлягає скасуванню й ухвала колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року, якою оскаржувану ухвалу залишено без змін.

До компетенції суду апеляційної інстанції не відноситься вирішення питання відкриття провадження у справі, у зв'язку з чим подана по справі апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 13 жовтня 2015 року та ухвалу колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва від 23 грудня 2015 року скасувати, а питання відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до того ж суду.

Головуючий:

Судді:

Справа № 761/29609/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/4884/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Романишена І.П.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.