ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-о/753/520/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2016 р. Дарницький районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

за участю секретаря - Кубіва С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеною заявою, в якій просив встановити факт, що ОСОБА_3, який помер 1975 року та який за національністю був поляком є його батьком, а також, що його мати ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю була полькою, оскільки заявник має намір підтвердити польське походження роду.

В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги та просили суд заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, від начальника Дарницького районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві надійшла заява про розгляд справи без участі представника заінтересованої особи.

Повно і всебічно, об'єктивно та неупереджено вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно статті 256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 57 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь -які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, допитаних свідків, письмових доказів.

Як вбачається із матеріалів справи батьком заявника є ОСОБА_3, а матір'ю ОСОБА_4.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_3 помер 1975 року, проте свідоцтво про його смерть втрачено. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 про свідчить свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 09.12.1993 року.

З матеріалів справи вбачається, що у витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 7 від 20.07.2016 року та у свідоцтві про народження ОСОБА_2 допущено помилки в графі «відомості про батька», а саме зазначено «ОСОБА_3» замість «ОСОБА_3», в графі «національність» помилково вказано «українець» замість «поляк».

Як вбачається з витягу з реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження щодо ОСОБА_2 № 7 від 20.07.2016 року допущено помилку в графі «відомості про матір», в графі «національність», а саме помилково вказано «українка» замість «полька».

Як вбачається із матеріалів справи у заявника є рідний брат ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_5, серії НОМЕР_2 від 04.10.1957 року в графі «батько» зазначено «ОСОБА_3», в графі «національність» зазначено «поляк», в графі «мати» вказано «ОСОБА_4» в графі «національність» зазначено «полька».

Крім того, як вбачається із копій паспорта серії НОМЕР_3, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 та інших документів прізвище ім'я по батькові заявника вказно «ОСОБА_2», що додатково вказує на той факт що ОСОБА_3 є батьком заявника.

Отже, ОСОБА_3, 1899 року народженя, який помер 1975 року, за національністю «поляк» є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а мати заявника, ОСОБА_4, 1902 року народженя, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю є «полька».

Відповідно до ст.ст. 256, 258 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п.п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №86/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду у якому зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до п. 2.16.7 Правил, на підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду.

Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Стаття 1 та 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» від 26.06.1992 року гарантує громадянам республіки незалежно від їх національного походження рівні політичні, соціальні, економічні та культурні права і свободи, підтримує розвиток національної свідомості і самовиявлення. Усі громадяни України користуються захистом держави на рівних підставах. При забезпеченні прав осіб, які належать до національних меншин, держава виходить з того, що вони є невід'ємною частиною загальновизнаних прав людини. До національних меншин належать групи громадян країни, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Згідно з ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з п.27 постанови №2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" виходячи з принципу процесуального рівноправ'я сторін та враховуючи обов'язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, виходячи з наведеного, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки встановлені факти свідчать про те, що ОСОБА_3, 1899 року народженя, який помер 1975 року, за національністю «поляк» є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, а мати заявника, ОСОБА_4, 1902 року народженя, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю є «полька».

Керуючись статтями 57, 209, 210, 212-215, 218, 256, 259 Цивільного процесуального кодексу України

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа: Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення- задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, 1899 року народженя, який помер 1975 року є батьком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Встановити факт того, що ОСОБА_3, 1899 року народженя, який помер 1975 року за національністю - «поляк».

Встановити факт того, що ОСОБА_4, 1902 року народженя, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 за національністю - «полька».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА