Провадження № 2/234/6616/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі головуючого судді Михальченко А.О.,

при секретарі Вербовецькій Д.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що на підставі договору купівлі-продажу від 02.11.2016 року вона є власником квартири АДРЕСА_1. В належній їй квартирі залишився зареєстрований колишній власник ОСОБА_2 Умовами договору не передбачено його проживання в квартирі з 02.11.2016 року. Відповідач не мешкає в квартирі з 01.06.2014 року. Речей відповідача у її квартирі не має. Враховуючи викладене просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1

У судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, у якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, та просила суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його присутності, позовні вимоги визнає.

Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 02.11.2016 р., посвідченого приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Басенко К.М., зареєстрованого у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_1 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 401 Цивільного кодексу України передбачено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Як вбачається з довідки КО «ЖБК» від 04.11.2016 року, у квартирі АДРЕСА_1 власник ОСОБА_2

Відповідно до акту про непроживання від 04.11.2016 року, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, але за вказаною адресою не мешкає з 01.06.2014 року. Його речей в квартирі не має.

Відповідно до п.4 ч. 1 ст.406 ЦК сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.

Відтак, враховуючи, що відповідач не є власником або членом сім'ї власника квартири АДРЕСА_1, тобто позивача по справі, а також те, що він набув право користування зазначеною квартирою до моменту набуття права власності на неї позивачкою, суд вважає, що обставини, які були підставою для надання ОСОБА_2 права користування квартирою ОСОБА_1 на цей час припинені.

Таким чином, позов ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405, 406 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224, 226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: