Номер провадження: 22-ц/785/656/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Сидоренко І.П., Погорєлової С.О.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань апеляційного суду Одеської області апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання права користування водопровідним вводом до житлового будинку, усунення перешкод у користуванні водопровідним вводом, визнання договору на водопостачання недійсним, стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання права користування водопровідним вводом до житлового будинку, усунення перешкод у користуванні водопровідним вводом, визнання договору на водопостачання недійсним, стягнення моральної шкоди - залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд скасувати рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Розглядаючи вказаний спір, суд повно та всебічно з'ясував всі обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, обґрунтовано керувався нормами ЦК України.

Так, судом першої інстанції було вірно встановлено, що позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4 є рідними братами, батьками яких були: ОСОБА_5, який помер 14.09.1999р. та ОСОБА_6, яка померла 04.05.2011р.

ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального будинку на праві особистої власності належав житловий будинок з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі з кількістю кімнат від 1 до 5 включно, посвідченого державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори 16.04.1959р. за реєстром №2296 та зареєстрованого в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості в книзі 85, на стор. 102, під реєстровим №237.

Після його смерті, ОСОБА_6, як дружині, було видане свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, та свідоцтво про право на спадщину на 1/6 частину житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, яка складається в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 51,4 кв.м., та надвірних споруд під літ. «Б»- сарай, №1-3 огородження, 1- мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 460 кв.м. (а.с.44).

З матеріалів справи вбачається, що після смерті ОСОБА_5 спадщину, яка складалася з 1/2 частини житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, в рівних частках, по 1/6 частці, також прийняли ОСОБА_2 та ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом.

Сторони після смерті ОСОБА_5 свої частки у праві власності на житловий будинок в натурі не виділяли. При цьому позивач проживав на цей час в іншому місці, а відповідач продовжував користуватися частиною житлового будинку, яка була йому виділена за життя батьків.

04 травня 2011р. ОСОБА_6, померла. Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді 2/3 частини житлового будинку по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, яка належала їй на праві власності на підставі свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадкове майно, та складалась в цілому з одного камяного житлового будинку під літ. «А», загальною житловою площею 51,4 кв.м., та надвірних споруд під літ. «Б»- сарай, №1-3 огородження, 1- мостіння, розташованих на земельній ділянці площею 460 кв.м.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_6 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, які прийняли спадщину у вигляді 2/3 частин житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, в рівних частках по 1/3 частині, що підтверджується свідоцтвами про право на спадщину за законом від 16.10.2012р.

Отже, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на підставі зазначених свідоцтв є співвласниками житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній,88-В в м. Одесі, яким на праві спільної часткової власності належало по 1/2 частині вказаного вище будинку.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 10.12.2014р., залишеним без змін в частині розгляду вимог по суті судами апеляційної та касаційної інстанції, було проведено між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розподіл житлового будинку з надвірними спорудами по вул. Кордонній, 88-В в м. Одесі в натурі (а.с.69-75).

Відповідно до вказаного розподілу, за ОСОБА_4 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Кордонна,88-В м. Одеса, та виділено в житловому будинку наступні приміщення: 3-4 житлова кімната площею 13,6 кв.м.; 2-7 житлова кімната площею 12,1 кв.м.; 2-3 кухня площею 7,4 кв.м.; 2-4 ванна площею 3,1 кв.м. загальною площею 36,2 кв.м., житловою площею 25,7 кв.м.; виділено ОСОБА_4 з господарчих будівель 1/2 частина сараю літ. «Б», 1/2 частина огородження, 1/2 частина мостіння.

За ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: вул. Кордонна,88-В м. Одеса, та виділено в житловому будинку наступні приміщення: 2-1 веранда площею 3,4 кв.м.; 2-2 веранда площею 6,7 кв.м.; 2-5 житлова кімната площею 13,1 кв.м.; 2-6 житлова кімната площею 12,6 кв.м., що складає загальну площу 35,8 кв.м., житлову площу 25,7 кв.м.; виділено ОСОБА_4 з господарчих будівель 1/2 частина сараю літ. «Б», 1/2 частина огородження, 1/2 частина мостіння.

Також, вказаним рішенням, ОСОБА_2 зобовязано переобладнати веранду поз. 2-2 в санвузлі з підведенням усіх необхідних комунікацій та встановленням сантехнічного обладнання; житлову кімнату, площею 13,1 кв.м. переобладнати у приміщення кухні та коридору; в приміщенні кухні встановити необхідне інженерне та сантехнічне обладнання з підведенням всіх необхідних інженерних мереж; виконати необхідні обробні роботи .

Судом встановлено та сторонами не заперечувалось, що ОСОБА_4 з 1976 р. проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі та є споживачем комунальних послуг за даною адресою.

Після смерті ОСОБА_7, її син ОСОБА_4, відповідач у справі, як співвласник частини житлового будинку по вул. Кордонна,88-В м. Одеса, звернувся до ТОВ «Інфокс» із заявою про переоформлення особового рахунку №5657 зі сплати послуг за водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, 88-В в м. Одесі на своє імя.

ТОВ «Інфокс» на підставі заяви ОСОБА_4 та наданих правових документів на його частку домоволодіння, а саме: свідоцтва про право на спадщину від 16.10.2012р., довідки ф.1, виданої дільницею №5 КП ЖКС «Черьомушки» та свідоцтва про державну реєстрацію права власності від 02.11.2011р. переоформило особовий рахунок №5657, що був відкритий на імя ОСОБА_6, на імя ОСОБА_4

З матеріалів справи та наданих у судових засіданнях пояснень сторін вбачається, що між братами ОСОБА_6 виник спір з приводу оформлення особового рахунку у ТОВ «Інфокс», зі сплати послуг з водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, 88-В в м. Одесі та з приводу користування водою, оскільки частка ОСОБА_2 у вищевказаному домоволодінні відключена від водопостачання ОСОБА_4

Право спільної часткової власності відповідно до ст.358 ЦК України здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Згідно п.1 ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору, що й було зроблено ОСОБА_4

ОСОБА_4, будучи споживачем послуг водопостачання за адресою: м. Одеса, вул. Кордонна, 88-В в м. Одесі, виконав вимоги закону та уклав з ТОВ «Інфокс» відповідний договір.

Договір був укладений згідно чинного законодавства, не суперечить вимогам закону та жодна із сторін договору його не оспорює.

Згідно акту обстеження №01783 від 29.12.2012р. складеного представниками філії «Інфоксводоканал», останніми було встановлено, що по вул. Кордонній, 88-В в м. Одесі на ділянці розташована одна жила будівля поділена між двома власниками ОСОБА_2 та ОСОБА_4 Водопостачання частини ділянки, яка належить ОСОБА_4 здійснюється від існуючого водопровідного вводу розташованого у колодязі у дворі спільного користування. Водопостачання частини ділянки, яка належить ОСОБА_2 не здійснюється, водопровідний ввід на частину ділянки обрізано та заглушено у колодязі на подвірї спільного користування .

Судом першої інстанції вірно встановлено, що водопровідна труба, на яку претендує позивач у справі на час відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 не існувала і не існує на теперішній час.

Водопровідна труба, якою користується ОСОБА_4 встановлена ним особисто за власні кошти, попередньо був замовлений проект на встановлення водомірного вузла, який був узгоджений з відділом «Водозбит» та в подальшому труба підведена до його частки житлового будинку №88-В по вул. Кордонній в м. Одесі, що підтверджується актом виконаних робіт (а.с.63).

Відповідно до акту технічної прийомки водомірного вузла від 30.10.2010р. комісією було оглянуто водомірний вузол на предмет його технічної готовності, встановлено, що прокладений водопровідний ввід підключений до міської лінії, в результаті водомірний вузол та водопровідний ввід прийняті абонентом ОСОБА_4 до експлуатації .

Таким чином, на час набуття сторонами права власності на спірне домоволодіння, будинок №88-В по вул. Кордонній в м. Одесі не було обладнано єдиною системою водопостачання через цілісну водопровідну трубу, а тому сторони не є на даний час співвласниками водопровідного вводу до будинку.

Згідно із п.11.1 Правил технічної експлуатації системи водопостачання та каналізації населених пунктів України, затверджено Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству №30 від 05.07.1995р. систему внутрішнього водопроводу призначеного для подачі води до санітарно-технічних приладів та пожежних кранів. До неї належать: ввід у будівлю, водомірний вузол, розподільча мережа, стояки, підводки до санітарно-технічних приладів, пожежних кранів, запірно-регулююча та водорозбірна арматура. Межею внутрішньої систему водопроводу є зовнішня поверхня стіни будівлі.

Система внутрішнього водопроводу повинна забезпечувати безперебійне і надійне постачання споживачам холодної питної води, яка за своєю якістю відповідає вимогам чинного державного стандарту «Вода питна» та санітарним нормам.

Межею внутрішньої системи каналізації є обріз труби випуску в першому від будівлі каналізаційному колодязі.

Роботи з технічного обслуговування, ремонту і реконструкції системи внутрішнього водопроводу та каналізації покладаються на спеціальні служби за договорами з власниками будівель. Власники приватних будинків повинні виконувати ці роботи за власний рахунок. Систему внутрішньої каналізації будівлі призначено для безперебійного відведення стічних вод від санітарно-технічних приладів і пристроїв у зовнішню каналізаційну мережі. Залежно від місцевих умов до неї можуть належати: відвідні трубопроводи, стояки і випуски, запірна арматура, прочистки, ревізії тощо.

Вірно встановивши обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що відновлення водопроводу відповідачем призвело до створення окремої системи водопостачання та водовідведення до його частини житлового будинку.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно надав правову оцінку виниклим правовідносинам, встановивши що у позивача не виникло право користування водопровідною трубою, та водопровідним вводом, що підведені до частини домоволодіння №88-В по вул. Кордонній в м. Одесі, оскільки вони є власністю ОСОБА_4, якому і належить право володіння, користування та розпорядження даним майном. відповідно ст. 331 ЦК України.

З урахуванням встановлених обставин справи, зібраних доказів, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правомірно залишив без задоволення позов ОСОБА_2, оскільки позивач не довів право володіння, користування та розпорядженням водопровідним вводом до житлового будинку.

Крім того, позивачем не доведено факту перешкод йому зі сторони відповідачів в укладенні договору з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» для водопостачання холодної води до житлового будинку №88-В по вул. Кордонній в м. Одесі та в перешкоджанні ними у відкритті особового рахунку, оскільки останній не позбавлений можливості, після виготовлення відповідної технічної документації на підключення до мереж водопостачання , укласти з ТОВ «Інфокс» договір на водопостачання та відкрити на своє імя особовий рахунок на свою частину житлового будинку.

Що стосується моральної шкоди, позивачем, також, не доведено порушення його прав з боку відповідачів ОСОБА_4, та ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал».

Доводи апеляційної скарги є аналогічними заявленим вимогам, тому висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що висновки суду відповідають встановленим обставинам справи, до яких суд дійшов з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про визнання права користування водопровідним вводом до житлового будинку, усунення перешкод у користуванні водопровідним вводом, визнання договору на водопостачання недійсним, стягнення моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: І.П. Сидоренко

ОСОБА_8