АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 528/792/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1862/16Головуючий у 1-й інстанції Шпідько В.Г. Доповідач ап. інст. Дряниця Ю. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого - судді: Дряниці Ю.В. Суддів: Чумак О.В.; Карнауха П.М. при секретарі: Лимар О.М. з участю: пр-ка скарж-ка Терещенко О.А. пр.-ка скарж-ка ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області

на ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року

по справі за скаргою ОСОБА_4 про оскарження дій ДВС Гребінківського РУЮ Полтавської області

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача апеляційного суду Полтавської області Дряниці Ю.В., -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Гребінківського районного суду Полтавської області від 13 травня 2016 року скаргу ОСОБА_4 про оскарження дій ДВС Гребінківського РУЮ Полтавської області задоволено в повному обсязі.

В апеляційній скарзі ВДВС Гребінківського району Полтавської області просить ухвалу місцевого суду скасувати та ухвалою апеляційної інстанції відмовити в задоволенні скарги.

При цьому апелянт посилався на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши межі апеляційного оскарження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з підстав, визначених п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Судом першої інстанції було встановлено, що старшим державним виконавцем Терещенко О.А. вимоги Закону України «Про виконавче провадження» не були виконані в повному обсязі при виконанні виконавчого листа № 528/792/15-ц, виданого Гребінківським районним судом Полтавської області 21.12.2015 р. щодо стягнення на користь заявника присуджених грошових коштів.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Колегією суддів, в процесі апеляційного розгляду було встановлено, що в період з 10.02.2016 р., державним виконавцем, до 27.04.2016 року було здійснено заходи у повній відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст.. 30 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Враховуючи те, що строк виконання даного виконавчого документу закінчується 6 липня 2016 року та те, що державним виконавцем в період виконання цього документу були вжиті заходи, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», зокрема ст.. 52 цього Закону, колегія суддів вважає невірним висновок місцевого суду про наявність бездіяльності державного виконавця.

Також, на думку колегії суддів є невірним висновок суду першої інстанції про зобов'язання вчинити певні дії, оскільки це є виключним правом державного виконавця. За своєю природою відповідно до норм чинного законодавства, повноваження державного виконавця є виключно компетенцією уповноваженого органу, дискреційним повноваженням, що узгоджується з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2.

Суд перевіряючи дію чи бездіяльність суб'єкта владних повноважень не втручається у дискрецію суб'єкта владних повноважень поза межами перевірки. Завдання судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше б було порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Також колегією суддів було встановлено, що при винесенні оскаржуваної ухвали місцевим судом було поставлено окрему ухвалу (а.с. 124), яка є похідною від оскаржуваної ухвали.

Враховуючи ту обставину, що апеляційний суд дійшов до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали як незаконної колегія суддів вважає, що окрема ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, як похідна від оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 303; 312 ч.1 п.2; 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області задовільнити.

Ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської від 13 травня 2016 року скасувати.

Окрему ухвалу Гребінківського районного суду Полтавської області від 16 травня 2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 про оскарження дій Гребінківського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Головного територіального управління юстиції у Полтавській області 1378 гривень в рахунок відшкодування понесених судових витрат.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20-ти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ

Головуючий суддя: (підпис) Ю.В. Дряниця

Судді: (підпис) П.М. Карнаух

(підпис) О.В. Чумак

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Полтавської області Ю.В. Дряниця