Справа №582/63/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1156/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

11 липня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Попруги С. В. , Ткачук С. С. ,

з участю секретаря судового засідання - Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 травня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 травня 2016 року позов ПАТ КБ «Приват Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 12745 грн. 57 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приват Банк» судовий збір у розмірі 1378 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати зазначене рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

При цьому доводить, що позивачем не доведено факту отримання ним кредитних коштів, хоча в силу положень ст.ст.20, 21 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів» банк повинен встановити ким ініціюється переказ коштів. Крім того, судом першої інстанції не було зясовано за допомогою якої платіжної системи було проведено переказ, оскільки дана обставина є необхідною для визначення детальних правил ініціювання такого переказу.

Вказує, що зобовязання з повернення коштів виникає у тієї особи, яка їх отримала або розпорядилась ними. Банк довів лише те, що йому надано кредитний ліміт у розмірі 1000 грн.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_3 який підтримав доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що банк свої зобовязання за кредитним договором виконав, надавши позичальнику кредитні кошти на картковий рахунок, які останній отримав, але зобовязання з повернення таких коштів позичальник не виконав, а тому повинен нести цивільно-правову відповідальність зі сплати заборгованості за кредитом, відсотками за його користування та штрафних санкцій.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд дійшов цих висновків повно і всебічно зясував обставини справи, вірно визначив юридичну природу спірних правовідносин і застосував відповідні їм норми матеріального права.

Згідно з ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно ч.ч.1, 2 ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом першої інстанції встановлено, що 19 червня 2008 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання відповідної заяви позичальника та приєднання до Умов надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, за яким банком надано відповідачу кредит у розмірі 1000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Порядок погашення заборгованості за кредитом: щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості.

Своїм підписом ОСОБА_3 підтвердив, що ознайомився та погодився з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 55 днів пільгового періоду, та отримав платіжну картку строком дії «жовтень 2015 року».

Позичальник використовує платіжну картку в розмірі платіжного ліміту карткового рахунку як засіб для безготівкових розрахунків за товари (послуги), для перерахування коштів з «Картрахунку» на рахунок інших осіб, а також як засіб для отримання готівки у касах банку, через банкомати, вчинення інших дій, передбачених угодою сторін та законодавством України (п.3.4 Умов та Правил).

За змістом п.8.3 Умов та Правил власник платіжної картки несе повну відповідальність за проведення операцій з карткою чи нанесеними на неї даними, вчиненими поза межами його поля зору. Банк не несе відповідальності за операціями, що супроводжуються внесенням правильно ПІН-коду.

Відповідно до умов кредитного договору - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову.

ОСОБА_3 користувався послугами банку, у тому числі і кредитною карткою з 20 червня 2008 року, а з 26 грудня 2014 року у нього виникла поточна заборгованість на суму 5059 грн. 67 коп., яка не сплачена до цього часу.

З виписки по картковому рахунку, що надана відповідачем вбачається, що 14 листопада 2014 року з картки ОСОБА_3 було здійснено переказ коштів на суму 5060 грн.

У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язання за кредитним договором ОСОБА_3 станом на 30 листопада 2015 року має заборгованість 12745 грн. 57 коп., яка складається з наступного:

5059 грн. 67 коп. - заборгованість за кредитом;

5721 грн. 07 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

1119 грн.80 коп. - заборгованість за пенею та комісією;

а також штрафи - 250 грн. 00 коп. (фіксована частина), 595 грн. 03 коп.. - штраф (процентна складова).

Відповідачем визнається, що 14 листопада 2014 року з його карткового рахунку було здійснено переказ 5060 грн. на рахунок іншої особи, внаслідок повідомлення ним цій особі номеру платіжної картки. За фактом здійснення такої операції він звертався як до банку, так і до правоохоронних органів.

Доводи апеляційної скарги про неотримання відповідачем кредиту у сумі 5060 грн., не ґрунтується на умовах договору і законі. Оскільки надходження цієї суми на картковий рахунок позичальника підтверджується випискою з цього рахунку, а зняття коштів і перерахування їх на рахунок іншої особи відбулось внаслідок порушення зобовязання ОСОБА_3 й матеріали справи не містять належних і допустимих письмових доказів відсутності його вини у порушенні такого зобовязання.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на законі, висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, ухваленого з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Недригайлівського районного суду Сумської області від 18 травня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -