Провадження № 22ц/784/2615/16 Суддя першої інстанції Тустановський А.О.
Справа№472/765/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

8 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Базовкіної Т.М.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

за участю відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

29 серпня 2016 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що з 2 листопада 2013 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син повністю перебуває на її утриманні, відповідач допомоги на його утримання не надає.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_4 просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина у розмірі 1000 грн.

Рішенням Веселинівського районного суду м. Миколаєва від 27 жовтня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 29 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Також розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просив рішення суду змінити в частині визначення розміру аліментів та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір аліментів до 500 грн. щомісяця, посилаючись на те, що судом недостатньо враховано, що він добровільно допомагає позивачці, а також сину від першого шлюбу, має мінливий дохід, та обов'язок по утриманню дитини має бути покладено на двох батьків.

Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини.

Між тим, колегія суддів не погоджується з висновками суду щодо визначення розміру аліментів на її утримання.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони 2 листопада 2013 року уклали шлюб (а.с.5).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3). Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

Шлюбні відносини між сторонами припиненні, проживають вони окремо.

Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною та отримує допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку у розмірі 130 грн. щомісяця (а.с. 12).

Згідно довідки Веселинівського управління соціального захисту населення № 703 від 6 вересня 2016 року по липень 2016 року включно позивачка отримувала державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім'ям середньомісячний розмір якої 1388,94 грн., станом на час розгляду справи зазначена державна допомога не виплачується (а.с.13).

Згідно довідки Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби № 503 від 27 жовтня 2016 року з 15 грудня 2009 року з відповідача ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 100 грн. щомісяця (а.с.36).

Відповідач немає постійного місця роботи, його дохід є мінливим.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі (ч. 2 ст. 181 СК України).

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі ( ч. 3 ст. 181 СК України).

Положення ст. 182 СК України зобов'язує суд при визначені розміру аліментів враховувати стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Проте, суд першої інстанції не врахував положення ст. 182 СК України, та в достатній мірі не дослідив і не дав оцінку усім обставинам справи щодо розміру фактичних доходів відповідача, не врахувавши, що відповідач надає добровільно допомогу на утримання двох дітей, а також те, що позивачка зазначивши розмір аліментів 1000 грн. на дитину не надала жодного доказу на його підтвердження.

За такого, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу.

Враховуючи перелічені обставини, пов'язані з матеріальним станом сторін, колегія суддів вважає, що для задоволення розумних потреб дитини доцільним та відповідним буде визнати аліменти на утримання дитини в розмірі 550 грн.

З огляду на викладене, рішення місцевого суду на підставі п. 1, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні в частині розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Веселинівського районного суду Миколаївської області від 27 жовтня 2016 року змінити в частині розміру аліментів, що підлягають стягненню, зменшивши їх розмір з 1000 грн. до 550 грн.

В іншій частині зазначене рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду кримінальних та цивільних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді В.І. Козаченко

Т.М. Базовкіна