Справа №265/6244/16-ц
Провадження №2/265/2343/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2016 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т. С.,

за участю секретаря Федорової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа: орган опіки та піклування Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, -

В С Т А Н О В И В:

25 жовтня 2016 року ОСОБА_4, діючий в інтересах ОСОБА_1, звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 30 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 2078. У вказаній квартирі зареєстровані та фактично не проживають її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. 24 січня 2015 року, коли відбувся обстріл МКР «Східний» в місті Маріуполі, побоюючись за своє життя та здоровя, 06 березня 2015 року її донька з онуком виїхали до ОСОБА_6 Федерації та зараз мають постійне місце проживання у місті Омськ. Повертатись до України вони не мають наміру, приїхати до Маріуполя для виписки не мають можливості. Будь-яких речей особистого вжитку, що належать відповідачам, в даній квартирі немає, вони не несуть будь-яких витрат на утримання жилого приміщення, не сплачують комунальній послуги.

У судове засідання позивачка та її представник ОСОБА_4, діючий на підставі довіреності, не зявилися, надали заяви з проханням розглядати справу в їх відсутності. Просили позовні вимоги задовольнити, проти постановлення заочного рішення по справі не заперечували.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до судового засідання не зявилися, на адресу суду по пошті надійшла заява з проханням розглядати справу в їх відсутності, зявитися у судове засідання не мають можливості, тому як проживають в ІНФОРМАЦІЯ_3. Зазначили, що не заперечують проти задоволення позовних вимог про визнання їх втратившими право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Лівебережної районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_7, діюча на підставі довіреності, у судове засідання не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, рішення постановити на розсуд суду з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві власності позивачці по справі ОСОБА_1 на підставі договору дарування від 30 липня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу ОСОБА_5 та зареєстрованого в реєстрі за № 2078 (а.с. 8,9).

З копії особового рахунку № 98511, виданого 18 жовтня 2016 року ЖКП «Азовжитлокомплекс» вбачається, що в квартирі АДРЕСА_3 донька ОСОБА_1 ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онук ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11).

З акту ЖКП «Азовжитлокомплекс» від 19 жовтня 2016 року вбачається, що зі слів сусідів, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані, однак не проживають з 06 березня 2015 року ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та її син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).

Як вбачається з паспортів громадян ОСОБА_6 Федерації ОСОБА_2 та ОСОБА_3, та копії особливого рахунку на квартиру АДРЕСА_4, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, тимчасово зареєстровані за адресою: ОСОБА_6 Федерація АДРЕСА_5.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім'ї власника квартири, який не є її співвласником, на користування цим жилим приміщенням обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому жилому приміщенні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником квартири або законом.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка прописала у належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_6 свою доньку ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, які не проживають в зазначеній квартирі понад рік, не використовують зазначене жиле приміщення за його призначенням, не сплачують комунальні платежі. Більш того, судом встановлено, що відповідачка разом з сином зареєструвалася за місцем прибуття за адресою: ОСОБА_6 Федерація АДРЕСА_5, а тому суд вважає, що вони можуть бути визнані такими, що втратили право користування жилою площею у квартирі АДРЕСА_1.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходе до висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартири АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 88, 213-215 ЦПК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, третя особа: служба по справам дітей Лівобережної районної адміністрації Маріупольської міської ради, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, та її сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, такими, що втратили право користування жилою площею в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя шляхом подачі в 10-дений строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Т.С. Адамова