Справа № 736/1583/15-ц Провадження № 22-ц/795/792/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Синько О. О. Доповідач - Шарапова О. Л.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 квітня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіШарапової О.Л.
суддів:Євстафіїва О.К., Страшного М.М.
при секретарі:Нечасному О.Л.
за участю:ОСОБА_5, ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Корюківського районного суду від 01 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення заробітної плати,-

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Корюківського районного суду від 01 березня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що рішення суду є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що за період її роботи у відповідача, останній жодного разу не надав їй інформацію про розмір нарахованої заробітної плати та розмір проведених утримань. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що є помилковим висновок суду про те, що вона працювала за відрядною системою оплати праці, оскільки відрядна розцінка визначається шляхом ділення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на погодинну (денну) норму виробітку, а такі розрахунки відповідачем не проводилися; їй виплачувалась комісійна винагорода, яка має застосовуватися при цивільно-правових відносинах. Особа, яка подала апеляційну скаргу вказує на те, що розмір виплати їй комісійної винагороди не можна рахувати виходячи із суми страхового платежу, зазначеного відповідачем в службових записках, оскільки суми страхованих платежів визначені довільно. Особа, яка подала апеляційну скаргу посилається на те, що не підтверджено встановлення та доведення до неї помісячних виробничих завдань.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивачка перебувала з відповідачем у трудових відносинах з 01 березня 2004 року по 13 лютого 2015 року, працювала страховим агентом.

22 лютого 2005 року між сторонами був укладений трудовий договір, відповідно до якого, відповідач доручив, а позивачка прийняла на себе обов'язки здійснювати діяльність щодо рекламування, консультування, пропонування страхувальникам страхових послуг компанії та проведення роботи щодо підготовки і укладення договорів страхування, виконання послуг з обслуговування цих договорів.

Згідно п 2.1.2, 2.1.3, 2.1.6 укладеного договору відповідач зобов»язався за роботу по укладанню договорів страхування, приймання страхових платежів і обслуговування страхувальників виплачувати позивачці комісійну винагороду в розмірі, встановленому наказом керівника структурного підрозділу АТ «УПСК»; доводити позивачу під розпис місячне нормативне завдання з надходження страхових платежів в тому об'ємі, при виконанні якого вона одержувала би заробітну плату у розмірі, не меншому ніж встановлений в Україні розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до п. п. 25, 28 Положення про організацію роботи страхових агентів в АТ «УПСК», затвердженого головою правління АТ «УПСК» 25 липня 2001 року, заробітна плата страхових агентів складається з: комісійної винагороди, премії за виконання виробничого завдання з надходження страхових платежів та інших заохочувальних і компенсаційних виплат. Комісійна винагорода включає в себе оплату праці з обслуговування страхувальників, в тому числі роз'яснення умов страхування; укладання договорів страхування та контроль за своєчасним поновленням договорів тощо; забезпечення надходжень страхових платежів за діючими договорами страхування та другої, третьої і четвертої частин платежу за договорами, укладеними з умовою сплати платежу відповідно у два, три або чотири терміни; складання та здачу звітів про отриманні та здані страхові платежі. Ставки комісійної винагороди встановлюються наказом керівника структурного підрозділу АТ «УПСК» у відсотках від суми страхових платежів, що надійшли.

Ставки комісійної винагороди за видами страхування були визначені Положеннями про оплату праці штатних працівників та страхових агентів районних відділень АТ «УПСК» в Чернігівській області, затвердженими наказами начальника Чернігівського обласного управління «УПСК» № 23 від 04 січня 2005 року та № 1 від 05 січня 2015 року.

Відповідно до п. 3.3. колективного договору, укладеного між ПАТ «УПСК» та трудовим колективом товариства, страховим агентам товариства, які працюють за трудовим договором, гарантується виплата мінімальної заробітної плати, встановленої діючим законодавством України, лише за умови виконання ними встановленого плану ( об»єму платежів) за відповідний період ( місяць).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_7 правомірно було здійснено оплату праці у вигляді комісійної винагороди від суми надходження страхових платежів за фактично виконану нею роботу; оплата праці не нижче рівня мінімальної заробітної плати є не безумовною гарантією та вимагає від працівника виконання норми праці.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, який узгоджується з матеріалами справи та приписами законодавства.

Доводи апеляційної скарги про те, що за період її роботи у відповідача, останній жодного разу не надав їй інформацію про розмір нарахованої заробітної плати та розмір проведених утримань, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки виплата комісійної винагороди проведена позивачці за фактично виконану норму праці.

Доводи апеляційної скарги про те, що є помилковим висновок суду про те, що вона працювала за відрядною системою оплати праці, оскільки відрядна розцінка визначається шляхом ділення погодинної (денної) тарифної ставки, яка відповідає розряду роботи, що виконується, на погодинну (денну) норму виробітку, а такі розрахунки відповідачем не проводилися; їй виплачувалась комісійна винагорода, яка має застосовуватися при цивільно-правових відносинах, апеляційний суд вважає безпідставними , оскільки такі доводи спростовуються умовами , укладеного між сторонами трудового договору від 22 лютого 2005 року, умовами колективного договору, укладеного між ПАТ «УПСК» та трудовим колективом цього товариства, Положенням про організацію роботи страхових агентів в АТ «УПСК», затвердженим головою правління АТ «УПСК» 25 липня 2001 року.

Доводи апеляційної скарги про те, що розмір виплати їй комісійної винагороди не можна рахувати виходячи із суми страхового платежу, зазначеного відповідачем в службових записках, оскільки суми страхованих платежів визначені довільно, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки розмір планового виробничого завдання ( страхових платежів) визначався з урахуванням господарської діяльності страхового товариства та з урахуванням узагальненого відсотка за видами комісійної винагороди ( а. с. 205); позивачка працювала на території Корюківського району Чернігівської області, що не оспорювалось в ході розгляду справи; Корюківське районне відділення з 01 липня 2004 року перебувало на балансі Чернігівського обласного управління АТ «УПСК» ( а. с. 208); саме до компетенції начальника Корюківського відділення Чернігівського обласного управління ПАТ «УПСК» належить доведення страховим агентам місячного нормативного завдання з надходження страхових платежів ( а. с. 221).

Доводи апеляційної скарги про те, що не підтверджено доведення до неї помісячних виробничих завдань, не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки виплата комісійної винагороди проведена позивачці за фактично виконану роботу, а в ході розгляду справи позивачка оспорювала те, що оплата її праці мала здійснюватися за відрядною системою оплати праці.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 315, 317, ЦПК України, апеляційний суд,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Корюківського районного суду від 01 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: