Справа № 640/2325/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді Бородіної Н.М.

за участю секретаря - Рисованої Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові подання державного виконавця Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду, -

встановив:

До Київського районного суду м. Харкова звернувся державний виконавець Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 з поданням, погодженим із начальником, про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2, 09.06.1977р.н., у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання ним своїх зобовязань, покладених рішенням суду.

Відповідно до ст.. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Як свідчать матеріали справи, рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.03.2016р. стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 23.06.2015р. в розмірі 289300 грн. та судовий збір в сумі 2893 грн.

На виконання вказаного рішення судом 23.05.2016р. видані виконавчі листи, які перебуває на виконанні у державного виконавця Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1. На теперішній час рішення суду не виконано.

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» надано право державному виконавцю у процесі здійснення виконавчого провадження, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до ст. 6 Закону України „Про порядок виїзду та в'їзду в Україну" громадянину України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо він ухиляється від зобов'язань покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов'язань.

З погляду значення словосполучення "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків.

Матеріали справи свідчать, що державним виконавцем 25.05.2016р. прийняті дві постанови про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 суму боргу за договором позики від 23.06.2015р. в розмірі 289300 грн. та судовий збір в сумі 2893 грн.

В подальшому державним виконавцем зазначені виконавчі провадження обєднані в одне за №51232475.

25.05.2016р. копії постанов направлені рекомендованими листами боржнику для виконання та стягувачу до відома.

Згідно рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ХД УДППЗ «УКРПОШТА» Відділення поштового звязку № 24, боржником - ОСОБА_2 особисто отримані постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження за номерами ВП № 51231985 та ВП№ 51232475.

У вищевказаних постановах, державним виконавцем надано боржнику строк для самостійного виконання судових рішень, а саме до 31.05.20916, однак рішення суду ОСОБА_2 не виконані.

25.05.2016 за заявою стягувача - ОСОБА_3 про відкриття виконавчого провадження в порядку ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем за вищевказаними виконавчими провадженнями у відповідності до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» винесені постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження за номерами ВП№ 51231985 та ВП№ 51232475.

З метою перевірки майнового стану боржника за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, державним виконавцем направлені запити до Державної фіскальної служби України та Пенсійного фонду України.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 26.05.2016 року інформація про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах стосовно боржника відсутня.

Згідно відповіді Державної фіскальної служби України від 26.05.2016 року інформація про джерела отримання доходів боржників - фізичних осіб стосовно боржника відсутня.

Згідно відповіді Пенсійного фонду України від 25.05.2016 року про осіб- боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про останнє місце роботи, а також про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації стосовно боржника не знайдено.

За відомостями, що містяться в базі даних «НАІС ДДАІ» МВС України, автотранспортні засоби за боржником не зареєстровані.

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомості відсутні.

29.07.2016державним виконавцем здійснений вихід за адресою боржника, вказаною у виконавчих документах, а саме: АДРЕСА_1 та встановлено, що боржник - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1 за даною адресою зареєстрований, але не мешкає та майно на яке можливо звернути стягнення належне боржнику відсутнє. Зі слів матері боржника - ОСОБА_5, 04.12.1958 року, боржник - ОСОБА_2 виїхав на заробітки до Російської Федерації.

Наявність невиконаного боржником рішення суду про стягнення коштів, отримання ним документів від державного виконавця, які направлені божнику за місцем реєстрації, не зявлення до державного виконавця для можливості врегулювання сплати заборгованості, у сукупності розцінюються судом як ухилення ОСОБА_2 від виконання покладених на нього судовим рішенням зобовязань .

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність обставин передбачених для обмеження виїзду ОСОБА_2 за межі України, без вилучення паспортного документу.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 377-1, 210 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Подання державного виконавця Київського ВДВС м.Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 - задовольнити.

Тимчасово обмежити право виїзду боржника ОСОБА_2, 09.06.1977р.н. (індивідуальний ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2) за межі України без вилученням паспортного документа, до виконання ним своїх зобовязань, покладених рішенням Київського районного суду м.Харкова від 28.03.2016р. про стягнення суми боргу в розмірі 289300 грн. та судового збору в сумі 2893 грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили, після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя Бородіна Н.М.