Справа №612/205/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 квітня 2016 р. смт. Близнюки
Близнюківський районний суд Харківської області у складі - головуючого судді Мороза О.І., за участю секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Близнюки Харківської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Октябрська сільська рада Красноградського району Харківської області, -
ОСОБА_1, звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності його матері ОСОБА_2, яка померла 08 вересня 2015 року, свідоцтва АЕК №201589 про право на спадщину за законом, виданого 27 травня 2002 року на імя ОСОБА_1 ОСОБА_3 державною нотаріальною конторою Харківської області, посилаючись на наступне.
14 липня 1998 року померла його бабуся ОСОБА_4. Після її смерті відкрилася спадщина яка складається із права на земельну ділянку, площею 6,37 га, розташованої на території Октябрьської сільської ради Красноградського району Харківської області та майнового паю у майні СТОВ «Знамя» с. Октябрьське. За життя ОСОБА_4 зробила заповітне розпорядження яким землю та майновий пай заповіла своїм дочкам ОСОБА_5 та ОСОБА_6
Спадщину прийняли її дочки ОСОБА_5 та ОСОБА_2 Проте в Свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище його матері помилково вказане як «Холод» оскільки так було зазначено у заповіті. Ця помилка виникла з того, що його мати ОСОБА_2 та батько ОСОБА_7 прожили все життя разом але без реєстрації шлюбу. Проте мати своє прізвище ніколи не змінювала. Вона . померла 08 вересня 2015 року.
Коли він, як єдиний спадкоємець, звернувся до Близнюківської державної нотаріальної контори і виявилась ця розбіжність.
Отримавши вказане вище Свідоцтво, тобто ще за життя, мати виявивши цю помилку у прізвищі і звернулася до ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області та до Головного управління юстиції у Харківській області з проханням про її виправленн але отримала розяснення що необхідно звертатися до суду. У звязку із смертю звернутися до суду вона не встигла.
Із-за того що у Свідоцтві про право на спадщину за законом прізвище його матері помилково вказане як «Холод», Близнюківською державною нотаріальною конторою йому відмовлено в оформленні спадщини.
Зазначає, що встановлення цього факту породжує для нього юридичні наслідки - отримання спадщини після смерті матері, а тому і просить заяву задовольнити.
Заявник та представник заінтересованої особи, будучи належним чином та своєчасно повідомленими про час та місце судового засідання, в судове засідання не зявилися.
ОСОБА_1, в наданій до суду письмовій заяві, просить розглядати справу за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує, з наслідками ознайомлений (а.с.6,49).
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.
Із повідомлення відділення поштового звязку вбачається, що заінтересована особа - Октябрьська сільська рада Красноградського району Харківської області, судову повістку про виклик до суду, копії заяви з додатками, ухвали суду про відкриття провадження, отримали 29.03. 2016, тобто завчасно, заяв, клопотань не надали.
Відповідно до ч.3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом 1У ЦПК України.
За правилами ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки, вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.
За таких обставин, зі згоди позивача, яка викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст. 224 ЦПК України. Справа розглядається за відсутності сторін та на підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України та п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Пунктом 6 ч.1 ст.256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.
Крім того, у п. 12 цієї ж Постанови зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.
Відповідно до листа Верховного Суду України «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 1 січня 2012 року для порушення в судах справ про встановлення належності правовстановлюючих документів необхідно подавати заяву з доказами того, що цей документ належить заявнику і що організація, яка його видала, не може внести до нього відповідні виправлення. У цих справах суд встановлює належність особі правовстановлюючих документів, а не тотожність прізвища, імені, по батькові, неоднаково названих у різних документах, не присвоєння чи залишення одного з них.
Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту.
Згідно фотокопії заповіту від 21.02. 1995 року все своє майно ОСОБА_4 заповіла в рівних долях своїм дочкам ОСОБА_6 і ОСОБА_8(а.с.14).
Фотокопією свідоцтва про право на спадщину за законом від 28.05. 2002 року підтверджено те, що після смерті ОСОБА_4, 14.07. 1998 року спадкоємицями її майна в рівних долях є дочки ОСОБА_6 та ОСОБА_8(а.с.13).
Отже у цих документах ОСОБА_6 вказана як дочка ОСОБА_4
Із листа ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області від 18.03. 2015 та Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 07.07. 2015 вбачається, що ОСОБА_2 зверталася до цих органів з проханням про внесення виправлень у зазначене вище Свідоцтво про право на спадщину у звязку із тим, що у Свідоцтві її прізвище помилково вказане як «Холод». У задоволенні клопотання їй відмовлено з посиланням на те що в заповіті ОСОБА_4 вона вказана як «Холод»(а.с.33,35-37).
Довідкою Бурбулатівської сільської ради Близнюківського районуХарківської області від 14.12. 2015, фотокопіями сторінок погосподарської книги, свідоцтвом про смерть доводиться те, що ОСОБА_2 проживала в одному домоволодінні разом із ОСОБА_7, до дня його смерті - 12.08. 2001 року (а.с.9, 18-25.31).
Про те, що протягом свого життя, крім вище наведеного, ОСОБА_2 не змінювала своє прізвище свідчать фотокопії диплома про освіту від 03.07. 1965, військового квитка від 20.03. 1973, посвідчення до медалі від 1987 року, трудової книжки, посвідчення про пільги від 19.11. 2003 (а.с.26-30).
Крім того, фотокопією свідоцтва про смерть від 10.09. 2015 посвідчено що ОСОБА_2 померла 08.09. 2015(а.с.8)
Заявник ОСОБА_1 Миколаєвич є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_7 на підтвердження чого надано копію свідоцтва про його народження(а.с.11).
Із заяви до нотаріальних органів брата ОСОБА_1 - ОСОБА_9 від 15.11. 2015 вбачається, що після смерті 08.09.2015 року його матері саме ОСОБА_2 він відмовляється від належної йому частки у спадковому майні на користь ОСОБА_1 Отже цим також підтверджується, що прізвище їх матері було не ОСОБА_1 а ОСОБА_2 (а.с.38).
Із копії спадкової справи №270/2015, витребуваної судом від Близнюківської державної нотаріальної контори Харківської області вбачається, що із заявою про прийняття спадщини після смерті матері - ОСОБА_2 ОСОБА_1 звернувся 05.11. 2015 року. Інші особи з цього приводу не зверталися.
ОСОБА_10 від 16.02. 2016 Близнюківська державна нотаріальна контора Харківської області повідомила ОСОБА_1 що у свідоцтві про право на спадщину за реєстром №3-910 невірно вказане прізвище його матері ОСОБА_2 як ОСОБА_1 (а.с.34).
Таким чином, суд, оцінивши належність, достовірність, кожного наведеного вище доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що заявник є особою яка вправі звернутися до суду із цією заявою, підстави, на які посилається заявник є обґрунтованими. Свідоцтво про право на спадщину за законом в частині що стосується ОСОБА_2 належить саме їй.
Встановлення факту, про який просить заявник, необхідне йому для оформлення спадщини. Іншим чином, і це доведено, встановити цей факт дійсно неможливо, а тому заява і підлягає задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11, 158, 209, 214-215, 234,256,259, ч.1 ст. 224 ЦПК України, суд,-
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа Октябрська сільська рада Красноградського району Харківської області, задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_2, яка померла 08 вересня 2015 року Свідоцтва АЕК №201589 про право на спадщину за законом від 27 травня 2002 року, виданого державним нотаріусом ОСОБА_3 державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_10 в частині яка визначена для ОСОБА_6.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Близнюківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі подання відповідачем заяви про перегляд заочного рішення і залишення її без задоволення, рішення може бути оскаржене ним в вищезазначеному порядку при цьому строк на апеляційне скарження рішення починається з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя О.І. Мороз

12 квітня 2016 року