08.04.2016 Справа № 363/630/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 квітня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Баличевої М.Б.

за участю секретаря Алєксєєвець Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засідані в м.Вишгород Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся з заявою до суду про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву обґрунтовує тим, що 01.03.2014 року померла мати заявника ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась спадщина на земельні ділянки кадастровий номер 742883000:02:001:0899 та 742883000:02:001:2158 надані для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 112277, виданого 22 грудня 2003 року. Вказана земельна ділянка належала померлій матері заявниці ОСОБА_2 на підставі вищезазначеного державного акту на право власності на земельну ділянку згідно до розпорядження № 436 Носівської районної державної адміністрації від 15.12.2003 року. Спадкове майно померла ОСОБА_2 заповідала заявнику. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері заявниця звернулася до Носівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, та під час розгляду її заяви нотаріусом було виявлено помилки, а саме державний акт виданий на імя ОСОБА_2 та заповіт посвідчений від імені ОСОБА_2, а померла згідно до паспортних даний є ОСОБА_3. У звязку з цим нотаріус нотаріусом не було проведено нотаріальних дій, та запропоновано заявнику звернутись до суду. В звязку із викладеним заявник змушений звернутись до суду з зазначеною заявою.

В судове засідання заявник не зявився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій вимоги заяви просив задовольнити, справу слухати в його відсутність.

Представник заінтересованої особи Носівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає зодоволенню з наступних підстав.

Згідно п.6 ст.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. «Про судову практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів які, необхідні заявнику для прийняття спадщини після смерті її матері.

Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, на збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаним у свідоцтві про народження або в паспорті, в тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення.

Судом встановлено, що при заповненні державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 112277, виданого 22.12.2003 року, кадастровий номер 742883000:02:001:0899 та 742883000:02:001:2158 надані для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області та заповіту від 21.12.2007 року посвідченого виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області ОСОБА_4 21.12.2007 року зареєстрованого у реєстрі за № 195 було допущено помилки при написанні анкетних даних матері заявниці, а саме її було зазначено, як ОСОБА_2.

Як вбачається з паспорту серії НН № 248815 виданого Носівським РВ УМВС україни в Чернігівській області 21 лютого 2007 року на імя ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтва про народження від 27.01.1961 року заявниці - ОСОБА_5, матірю зазначена «Бритиця Елена Емельяновна».

Відповідно до Експертного висновку Українського бюро лінгвістичних експертиз № 056/177-а від 04.06.2015 року записи імені по батькові українською мовою Омелянівна та Омельянівна є ідентичними. Розбіжності в записах виникли в наслідок документальної фіксації форм імені по батькові від варіантів особового імені.

Також згідно до довідки Литвинівської сільської ради Вишгородського району Київської області вбачається, що заявник дійсно проживала спільно з матірю ОСОБА_3 та вела спільне господарство з померлою.

Оскільки, невідповідність в написанні по батькові в державному акту на право власності на земельну ділянку та заповіті перешкоджає реалізації заявником права на прийняття спадщини після померлої матері, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення факту належності державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 112277, виданого 22.12.2003 року на підставі розпорядження № 436 від 15.12.2003 року та заповіту посвідченого виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області ОСОБА_4 21.12.2007 року зареєстрованого у реєстрі за № 195, як правовстановлюючого документу є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.3,10,60,212-215,256,259 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_3, померлій 01.03.2014 року у селі Литвинівка, вул. Леніна, 126, Вишгородського району Київської області державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 112277, виданого 22.12.2003 року на підставі розпорядження № 436 від 15.12.2003 року та заповіту посвідченого виконавчого комітету Макіївської сільської ради Носівського району Чернігівської області ОСОБА_4 21.12.2007 року зареєстрованого у реєстрі за № 195.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя М.Б. Баличева