Справа № 371/560/15-ц Головуючий у І інстанції Поліщук А. С.
Провадження № 22-ц/780/4279/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 58 20.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

19 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді: Яворського М.А.,

суддів: Сушко Л.П., Фінагєєв В.О.

за участю секретаря Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою приватного підприємства «Коритищанське» на ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року року за заявою директора приватного підприємства «Коритищанське» про відстрочку виконання рішення суду у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного підприємства «Коритищанське», відділу Держземагенства у Миронівському районі про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації, зазустрічним позовом приватного підприємства «Коритищанське» до ОСОБА_2, фермерського господарства «Припіяло Андрія Васильовича», реєстраційної служби Миронівського районного управління юстиції про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки та скасування його державної реєстрації,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2016 року директор ПП «Коритищанське» звернувся до суду із зазначеною заявою у відповідності до норм ст. 373 ЦПК України та просив суд відстрочити виконання рішення Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року у справі № 371/560/15-ц до 01 серпня 2016 року в частині зобовязання ПП «Коритищанське» передати земельну ділянку, що належить ОСОБА_2 на праві приватної власності власнику.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06 квітня 2016 року відкрито касаційне провадження у справі за вищезазначеним позовом. Також зазначав, що звертаються із прохання про відстрочення лише в частині передачі ПП «Коритищанське» земельної ділянки, кадастровий номер :02:205:005, ОСОБА_2 в натурі у звязку із тим, що ця земельна ділянка засіяна озимою пшеницею, яка буде зібрана підприємством до 01 серпня 2016 року, оскільки завчасне вилучення у них даної ділянки призведе до вагомих фінансових втрат підприємства.

Ухвалою Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, директор ПП «Коритищанське» подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову, якою задовольнити заяву про відстрочення виконання рішення стосовно передачі земельної ділянки власнику до 01 серпня 2016 року, посилаючись на те, що висновок суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах закону та не відповідає встановленим обставинам справи.

При апеляційному розгляді представник стягувача, ОСОБА_2 заперечив щодо доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, мотивуючи це тим, що рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його оголошення, а тому обставини зазначені апелянтом не можуть бути підставою для відстрочення виконання рішення. Більш того за його інформацією на час розгляду справи в апеляційному суді ПП «Коротищанське» уже зібрало урожай із спірної земельної ділянки.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника стягувача, перевіривши матеріалами справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її відхилити.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за наслідками розгляду скарги на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення ухвали без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи у задоволенні заяви, районний суд виходив з того, що факт відкриття Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ провадження по касаційному перегляду рішення Апеляційного суду Київської області не є підставою, що утруднює виконання рішення суду, а є звичайним процесом розгляду цивільної справи. У випадку скасування вказаного рішення, відповідно до ст. 380 ЦПК України, суд касаційної інстанції зобовязаний вирішити питання про поворот виконання скасованого рішення.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ст. 373 ЦПК України передбачено, що за наявності обставин, які утруднюють виконання рішення у виняткових випадках суд може відстрочити його виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду Київської області від 16 лютого 2016 року по цивільній справі ЄУН 371/560/15-ц зобовязано ПП «Коритищанське» передати в натурі ОСОБА_2 земельну ділянку, кадастровий номер :02:205:005, яка належить останньому на праві приватної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно з ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, це право є непорушним.

Таким чином, ОСОБА_2, будучи власником вказаної земельної ділянки, має непорушне право на володіння, користування і розпоряджатися нею як обєктом свого права власності.

Перебування без законної на те підстави вказаної земельної ділянки у користуванні ПП «Коритищанське» порушує гарантоване Конституцією України право ОСОБА_2 на володіння та користування своєю власністю.

Доводи апелянта стосовно того, що земельна ділянка, яку потрібно передати її власнику, на даний момент засіяна озимою пшеницею, що у разі не застосування заявленого розстрочення виконання рішення призведе до значних втрат внаслідок понесених затрат на обробіток спірної земельної ділянки, не приймаються колегією суддів враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 216 Цивільного кодексу України, якщо у звязку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків, то вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Таким чином, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину ПП «Коритищанське» буде завдано збитків, то відповідно до вказаної норми закону, вони підлягають стягненню з винної особи, у даному випадку це особи, що підробили підпис ОСОБА_2 в оспорюваному договорі.

Враховуючи вищевикладене, слід зробити висновок, що суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку, а також врахувавши обставини справи, дійшов вірного висновку та обґрунтовано виходив із недоведеності заявлених вимог, оскільки відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України заявником не надано доказів про наявність виняткових обставин, за яких убачаються підстави для розстрочення виконання рішення суду відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України.

Колегія суддів, перевіряючи ухвалу суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, приходить до висновку, що суд, правильно встановивши обставини у справі, постановив ухвалу з дотриманням норм законодавства, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала залишенню без змін.

Керуючись ст.. 41 Конституції України, ст. 216 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 212, 303-304, 307, 312-315, 317, 319, 373 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного підприємства «Коритищанське» відхилити.

Ухвалу Миронівського районного суду Київської області від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: М.А. Яворський

судді: Л.П.Сушко

ОСОБА_3