Справа № 473/1802/16-ц
РІШЕННЯ

іменем України

"12" липня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Висоцької Г.А.,

при секретарі судового засідання - Радєвій Н.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Талмер агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

27.05.2016 року позивач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Талмер Агро» про розірвання договору оренди землі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивач є власником земельної ділянки, площею 7,51 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області.

05.11.2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Талмер Агро» було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки строком на 10 років. Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Вознесенському районі 14.07.2011 року за № 00632.

Відповідно до умов даного договору, відповідач зобов'язався, зокрема, використовувати земельну ділянку за призначенням, а також сплачувати позивачу орендну плату в розмірі та строки, визначені договором.

Між тим, відповідач порушив встановлений законом обов'язок щодо розроблення проекту землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачає заходи з охорони земель, що є істотним порушенням умов договору оренди, адже наслідком такої бездіяльності є різке зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки

Зазначені обставини стали підставою для звернення з обумовленим позовом до суду.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні 23.06.2016 року зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, крім того зазначила, що відповідач не надає їй інформацію щодо отриманої орендної плати, яка необхідна їй для оформлення соціальної допомоги, крім того, два роки поспіль сіє соняшник, тоді як це погіршує родючість ґрунтів.

Представник позивача - ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини справи, просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача - ТОВ «Талмер агро» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають з підстав, передбачених законодавством,зокрема з договорів та інших правочинів.

Згідно ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Ч. ч. 1,2ст. 651 ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін,якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому, істотним порушенням є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, судом встановлено, що 05.11.2010 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Талмер Агро» був укладений договір № 59 оренди землі, площею 7,51 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить позивачу на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 21.02.2011 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 306 (а.с. 7-11, 13).

Даний договір було зареєстровано у відділі Держкомзему у Вознесенському районі 14.07.2011 року за № 00632 (а.с. 29).

Отже, між сторонами склалися договірні правовідносини, які витікають з договору оренди землі, за змістом яких позивач передав відповідачу в оренду обумовлену земельну ділянку строком на 10 років, а останній зобов'язався, використовувати земельну ділянку за призначенням та сплачувати оренду плату в розмірі 2629 грн. 00 коп. на рік (4,12 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки) авансовим платежем в наступному порядку: за перші п'ять років оренди - протягом 14 днів з моменту державної реєстрації договору оренди, другий платіж на наступні п'ять років оренди - до 01.10.2015 року (п.п.8 -11 договору).

Окрім цього, сторони узгодили інші його умови, а саме відповідно до п. 28 Договору орендодавець має право вимагати від орендаря: використовувати земельну ділянку за цільовим призначенням згідно договору оренди; дотримуватися екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

П.п.37, 38 обумовленого договору вказують на те, що дія останнього припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін. Можливо також судове вирішення зазначеного питання на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню.

Згідно з ч. 1ст. 32 Закону України «Про оренду землі» від 06.10.1998 року (з наступними змінами та доповненнями), який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні щодо даних правовідносин, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно акту обстеження посівів земельної ділянки від 07.06.2016 року станом на час обстеження земельна ділянка загальною площею 7,51 га, яка перебуває у власності ОСОБА_2 та передана у тимчасове платне користування ТОВ «Талмер Агро», згідно договору оренди № 59 від 05.11.2010 року засіяна соняшником ( а.с. 35 ).

Умови оспорюваного договору передбачають передачу земельної ділянки в оренду без розроблення проекту відведення земельної ділянки.

Так п. 18 оспорюваного договору оренди передбачено, що підставою розроблення проекту відведення земельної ділянки може бути зміна її цільового призначення та в інших випадках передбачених законодавством.

Положення Земельного кодексу України та інші норми земельного законодавства не містять імперативного припису щодо обов'язку орендаря розробляти проект землеустрою в зв'язку з орендою землі, тому вимога позивача є безпідставною.

За статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Пунктом 9 Договору передбачено право орендодавця на забезпечення своєчасного отримання орендної плати.

Відповідно до вимог частини 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати.

Позивач посилається на ненадання їй інформації орендарем щодо отриманої орендної плати, а не на порушення умов договору через несплату чи несвоєчасну сплату орендної плати, що є підставою для дострокового розірвання договору оренди відповідно до положень ст.ст. 24 і 25 Закону України «Про оренду землі».

Щодо посилання позивача та його представника на зниження родючості ґрунтів орендованої земельної ділянки через порушення орендарем сівозміни і тривалий посів соняшника, то вони є безпідставними та не підтверджені ним, хоча судом така можливість ОСОБА_2 та її представнику надавалась.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, а згідно із ст.ст.57-59 ЦПК України позивач не надала суду належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених вимог, що розмір орендної плати має бути вищий ніж передбачено договором, що вона не отримує, або в меншому розмірі ніж передбачено договором оренди, отримує орендну плату, що відповідачем порушений п. 18 договору та погіршення корисних властивостей орендованої земельної ділянки ( п. 21).

Суд вважає, що вимоги позивача є безпідставними не підтверджені у передбачений законом спосіб, тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Талмер агро» про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Висоцька Г.А.