Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"04" березня 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Хараджа О. О., при секретарі Щербанюк К.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі, цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2015 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява представника позивача ПАТ КБ «Приватбанк», який діє на підставі довіреності, в якій він просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором. В обґрунтування позову зазначив, що 14 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №MRT9AU07114209. Відповідно до кредитного договору ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязався надати відповідачу кредит у розмірі 60440.80 грн. на термін до 13 серпня 2014 року, а відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з цим відповідач станом на 30 вересня 2015 року має загальну суму заборгованості у розмірі 198942,54 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 29934,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 33836,21 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3673,14 грн. та пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 131498,30 грн.

На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №MRT9AU07114209 від 14 серпня 2007 року в розмірі 198942,54 грн., та судові витрати по справі у розмірі 2984,14 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав на адресу суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти вирішення справи на підставі наявних у ній даних та доказів та постановлення заочного рішення у звязку з неявкою відповідача.

Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

У звязку із неявкою відповідача в судове засідання судом прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи у порядку ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем був укладений кредитний договір №MRT9AU07114209, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60440,80 грн. на строк з 14 серпня 2007 року по 13 серпня 2014 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов.

Згідно договору у випадку порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Натомість відповідач не надав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору. Таким чином відповідач взяті на себе зобовязання за вказаним договором не виконав.

Відповідно до умов договору відповідач повинен був щомісячно здійснювати погашення заборгованості за кредитом в період з 14 по 18 число кожного місяця, щомісячний платіж становить 969,57 грн.

Як підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором №MRT9AU07114209 від 14 серпня 2007 року станом на 30 вересня 2015 року загальна сума заборгованості становить 198942,54 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 29934,89 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 33836,21 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом у розмірі 3673,14 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 131498,30 грн.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 29934,89 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 33836,21 грн. та заборгованість за комісією за користуванням у розмірі 3673,14 грн. оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу позичальником порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами Кредитного договору проценти.

Щодо позовних вимог про стягнення пені суд зазначає наступне.

Згідно ст. 2 Закону України № 1669-VІІ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 року на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку де проводилась антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року №1079-р було зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Між тим, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 року, розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» визнано нечинним.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджений Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до, затвердженого Переліку місто Маріуполь (Маріупольська міська рада) відноситься до населеного пункту, на території якого здійснювалася антитерористична операція.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та мешкає у м. Маріуполі по вул. Карпінського буд. 82, гурт 19, кв. 38 (а.с. 17).

З наданого позивачем розрахунку за кредитним договором №MRT9AU07114209 від 14 серпня 2007 року вбачається, що станом на 30 вересня 2015 року відповідачу була нарахована пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 131498,30 грн.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором у розмірі 131498,30 грн., оскільки вона була нарахована після 14 квітня 2014 року.

На підставі вищевикладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості за кредитним договором №MRT9AU07114209 від 14 серпня 2007 року у розмірі 67 444,24 грн., оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу відповідачем порушувались умови кредитного договору, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами кредитного договору проценти.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Пункт 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» розяснює, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною Законом N 3674-VI).

Відповідно до платіжного доручення від 05.10.2015 року, ПАТ КБ "Приват-Банк" за подання позову до суду сплатив судовий збір в розмірі 2984,14 грн. Отже, виходячи з принципу пропорційності, з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "Приват-Банк" підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1011,62 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 209, 212 215, 224 228 ЦПК України, ст. ст. 509, 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН №, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, гурт 19, кв. 38, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р № 3111, МФО 305299, ) суму заборгованості за кредитним договором №MRT9AU07114209 від 14 серпня 2007 року у розмірі 67 444,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН №, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, гурт 19, кв. 38, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, р/р № 3111, МФО 305299, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1011,62 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Іллічівським районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція в Апеляційний суд Донецької області через Іллічівський районний суд м. Маріуполя протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: О. О. Хараджа