АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1477/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : скарга на ухвалу ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року за заявою ОСОБА_6 про скасування заходів заборони відчуження майна по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики,

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_6, її представника ОСОБА_9, які підтримали апеляційну скаргу; ОСОБА_8, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги; представника ОСОБА_7 ОСОБА_10, який просив апеляційну скаргу відхилити, колегія суддів ,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2016 року ОСОБА_6 звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із заявою про скасування заходів заборони відчуження майна по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики.

Свою заяву мотивувала тим, що за час сумісного життя в шлюбі із ОСОБА_8 за спільні кошти ними було придбано майно у вигляді житлового будинку, площею 158,7 кв.м. та земельної ділянки, площею 867 кв.м., які розташовані за адресою: вул. Вишнева,40 в м. Каневі, Черкаської області.

Заявниця вказує, що рішенням Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року вищевказане майно визнано спільною сумісною власністю подружжя, та за нею визнано право власності на 2/3 частини будинку №40 по вул. Вишневій в м. Каневі, Черкаської області та 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,0867 га, що розташована по вул. Вишневій, 40 в м. Каневі, Черкаської області, кадастровий номер :01:009:0397. В подальшому, на підставі рішення апеляційного суду Черкаської області від 31 березня 2016 року було скасовано рішення Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 11 січня 2016 року, та за ОСОБА_6 визнано право власності на ? частину житлового будинку № 40 по вул. Вишнева в м. Каневі та на ? частину земельної ділянки, що розташована по вул. Вишнева №40 в м. Каневі кадастровий номер :01:009:0397.

ОСОБА_6 зазначає, що 04 лютого 2016 року при оформленні права власності на вказане майно заявницею було виявлено, що на спільно придбане подружжям під час перебування у шлюбі вищевказане майно накладено арешт.

Вважаючи у звязку із цим свої права на розпорядження належним їй майном порушеними, ОСОБА_6 звернулась до Канівського міськрайонного суду Черкаської області із відповідною заявою та просила постановити ухвалу про скасування арешту та заборони відчуження майна, яке належить їй на праві власності, а саме ? частини житлового будинку № 40 по вул. Вишневій в м. Каневі та ? частини земельної ділянки, що розташована по вул. Вишневій, 40 в м. Каневі, Черкаської області, кадастровий номер :01:009:0397.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року в задоволенні заяви ОСОБА_6 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, вважаючи ухвалу суду першої інстанції такою, що ухвалена із порушенням норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року та постановити нову ухвалу про задоволення її заяви про скасування заходів заборони відчуження майна.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає відхиленню, виходячи із наступного.

Згідно вимог статті 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу із додержанням вимог закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду із позовом про визнання права на майно і про зняття з нього арешту.

Виходячи із положень ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд.

Як вбачається з наявних матеріалів справи, чоловік заявниці - ОСОБА_8, який є відповідачем в справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, із заявою про скасування заходів забезпечення позову, вжитих щодо належного йому майна, до суду не звертався.

Сама заявниця ОСОБА_6 не була стороною та не приймала участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики, в якій подала заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали суду.

ОСОБА_6 належним їй правом, передбаченим частиною 1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» на пред»явлення самостійного позову про визнання за нею права на майно і про зняття з нього арешту, не скористалася.

Оскільки ухвала суду першої інстанції є законною та обгрунтованою, підстав для її зміни або скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2016 року за заявою ОСОБА_6 про скасування заходів заборони відчуження майна по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення боргу за договором позики відхилити, зазначену ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :