Справа № 2012/2-350/11
Провадження № 8/639/7/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2013 року по справі №2012/2-350/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, Відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Жовтневої районної ради м. Харкова, договору купівлі продажу частини комунальної квартири, свідоцтва про право власності на житло, про визнання права на приватизацію,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою про перегляд за ново виявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2013 року.

Позивачем ОСОБА_1 до відкриття провадження у справі подано до суду заяву про повернення вказаної заяви.

Відповідно до ч. 8 ст. 8 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України заява повертається позивачеві, коли позивач до відкриття провадження у справі подав заяву про повернення йому позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 121 ЦПК України про повернення позовної заяви суддя постановляє ухвалу.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: повернення заяви або скарги.

Згідно ч.2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.42 своєї постанови №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року розяснив судам, що статтею 7 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору (статті 214, 215 ЦПК). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом №3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

Відповідно до квитанції №0.0.528397923.1 від 29.03.2016 року ОСОБА_1 був сплачений судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Так як заява повертається заявнику, то з урахуванням вищезазначеного, підлягає поверненню ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у сумі 551,20 грн. за квитанцією №0.0.528397923.1 від 29.03.2016 року.

Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

При цьому, суддя розяснює, що згідно ч. 5 ст. 121 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо повернення заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2013 року по справі № 2012/2-350/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, Відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Жовтневої районної ради м. Харкова, договору купівлі продажу частини комунальної квартири, свідоцтва про право власності на житло, про визнання права на приватизацію.

Керуючись ч.2 ст. 79, п. 1 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.11.2013 року по справі № 2012/2-350/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Адміністрації Жовтневого району Харківської міської ради, Відділу приватизації житлового фонду Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Жовтневої районної ради м. Харкова, договору купівлі продажу частини комунальної квартири, свідоцтва про право власності на житло, про визнання права на приватизацію повернути заявнику.

Зобовязати УДКС України у Жовтневому районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 сплачений за квитанцією №0.0.528397923.1 від 29.03.2016 року судовий збір у розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Розяснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя С.М.Гаврилюк