Справа № 573/381/16-ц
Номер провадження 2/573/182/16
РІШЕННЯ

іменем України

19 квітня 2016 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області в складі:

головуючої судді: Свиргуненко Ю. М.

за участю секретаря: Федорченко Г. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом,

в с т а н о в и в :

29 лютого 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом. Свої вимоги мотивувала тим, що 11 вересня 2000 року померла її мати ОСОБА_2. Разом із останньою за адресою: Сумська область, Білопільський район, с. Річки, вул. Свердлова, 23 проживав її батько ОСОБА_3, який прийняв спадщину після матері шляхом спільного проживання. 20 лютого 2002 року ОСОБА_3 помер. Після смерті останнього відкрилася спадщина на дві земельні ділянки, розмірами по 2,93 га кожна, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Річківської сільської ради. За життя батько склав заповіт, яким заповів їй все своє майно. Вона прийняла спадщину після батька, однак оформити її не має можливості у звязку із втратою правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Посилаючись на викладені вище обставини, ОСОБА_1 просить визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після померлого 20 лютого 2002 року батька, ОСОБА_3, право власності на:

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,93 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048511 від 31 травня 1999 року, виданим на підставі рішення Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, на імя ОСОБА_2, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №867;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,93 га, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048510 від 31 травня 1999 року, виданим на підставі рішення Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №866.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не зявилася, представник останньої за довіреністю ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 53).

Представник відповідача Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника, з позовом згодні (а. с. 28).

Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори ОСОБА_5 надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 29).

У звязку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після померлої 11 вересня 2000 року ОСОБА_2 та після ОСОБА_3, який помер 20 лютого 2001 року слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення.

Згідно з частиною першою статті 524 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 1 ст. 534 ЦК Української РСР 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Судом встановлено, що батьками позивачки були ОСОБА_3 і ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІУ-УР №1955795 (а. с. 10-11).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №096571 ОСОБА_2 померла 11 вересня 2000 року (а. с. 7).

Згідно з наявною в матеріалах справи копією державного акту серії ІІІ-СМ №048511, виданого Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №867, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,93 га в межах згідно з планом, з яких: 2,79 га рілля та 0,14 га кормові угіддя, розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 14).

У відповідності до витягу з технічної документації від 11 лютого 2016 року нормативна грошова оцінка вказаної земельної ділянки становить 94 341 грн. 35 коп. (а. с. 15).

З довідок Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 23 листопада 2015 року та від 14 квітня 2016 року вбачається, що ОСОБА_2, яка померла 11 вересня 2000 року була зареєстрована і проживала в ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з чоловіком ОСОБА_3. Заповіт від імені померлої ОСОБА_2 виконкомом Річківської сільської ради посвідчено 15 січня 1999 року за №27, реєстраційний номер 44203377. Заповіт не змінювався і не відмінявся. Спадщину після ОСОБА_2 прийняв її чоловік ОСОБА_3 шляхом спільного проживання (а. с. 17, 54).

У відповідності до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 09 березня 2016 року спадкова справа після померлої 11 вересня 2000 року ОСОБА_2 не заведена (а. с. 31).

Виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 в установленому законом порядку прийняв спадщину після своєї дружини ОСОБА_2, яка померла 11 вересня 2000 року. Неотримання ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину не позбавляє його права на спадщину після ОСОБА_2

Крім того судом встановлено, що 20 лютого 2001 року помер батько позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП №105789 (а. с. 8).

Згідно з державним актом серії ІІІ-СМ №048510, виданим Річківською сільською радою Білопільського району Сумської області 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №867, ОСОБА_3 на праві приватної власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,93 га в межах згідно з планом, з яких: 2,79 га рілля та 0,14 га кормові угіддя, розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 13).

Відповідно до заповіту, посвідченого 15 січня 1999 року секретарем виконкому Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за №25, ОСОБА_3 все своє майно заповів ОСОБА_6 та ОСОБА_1 позивачці у справі в рівних долях (а. с. 6).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії І-БП №132200 ОСОБА_6 помер 19 грудня 2012 року в с. Річки Білопільського району Сумської області (а. с. 9).

У відповідності до довідок Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області від 23 листопада 2015 року та 14 квітня 2016 року ОСОБА_3 на день смерті 20 лютого 2001 року був зареєстрований і проживав у ІНФОРМАЦІЯ_2 один. Заповіти від імені померлого 20 лютого 2001 року ОСОБА_3 посвідчені виконкомом Річківської сільської ради 15 січня 1999 року за №25, реєстраційний номер 4423351 та 15 січня 1999 року за №26, реєстраційний номер 44190100. Заповіти не змінювалися і не відмінялися (а. с. 17).

З матеріалів справи вбачається, що спадкова справа після померлого 20 лютого 2001 року ОСОБА_3 заведена Шосткинською міською державною нотаріальною конторою 22 вересня 2003 року за заявою позивачки. ОСОБА_6 подав до нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини після померлого батька (а. с. 41-49).

Статтею 1216 Цивільного кодексу України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ч. 1 ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець за заповітом має право прийняти спадщину шляхом подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Частиною першою статті 316 Цивільного кодексу України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї ділянки, на водні обєкти, ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка має право на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розмірами по 2.93 га кожна, які знаходяться на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, в порядку спадкування за заповітом після померлого 20 лютого 2001 року батька, ОСОБА_3, однак, вона позбавлена можливості отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і вільно розпоряджатися спадковим майном у звязку з втратою державних актів на право приватної власності на вказані земельні ділянки.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 524, 525, 527, 534, 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, ст. ст. 316, 328, 373, 1216, 1218, 1220, 1223, 1233, 1235, 1268, 1269, п. 4 Перехідних положень ЦК України 2003 року, ст. 81 Земельного Кодексу, ст. ст. 4, 10, 11, 60, 61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, третя особа: Білопільська районна державна нотаріальна контора Сумської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_3, який помер 20 лютого 2001 року право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,93 га в межах згідно з планом, з яких 2,79 га (ріллі) та 0,14 га кормових угідь, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048511, виданим Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року на імя ОСОБА_2, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №867.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після батька ОСОБА_3, який помер 20 лютого 2001 року право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 2,93 га в межах згідно з планом, з яких 2,79 га (ріллі) та 0,14 га кормових угідь, розташовану на території Річківської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії ІІІ-СМ №048510, виданим Річківською сільською радою 31 травня 1999 року на підставі рішення VIII сесії 23 скликання Річківської сільської ради від 30 квітня 1999 року, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №866.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: