АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/2453/15-ц Головуючий у 1-й інстанції
№ провадження 22ц/774/776/К/16 ОСОБА_1
Категорія 30 (I) Доповідач Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області

в складі : головуючого судді: Митрофанової Л.В.

суддів: Братіщевої Л.А., Грищенко Н.М.,

за участі секретаря: Петренко К.І.,

за участі: відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3;

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого відшкодування в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В червні 2015 року Моторно (транспортне) страхове бюро України звернулося з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми виплаченого відшкодування в порядку регресу в якому просилостягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь МТСБУ суму виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 57 290,81 гривень, судовий збір у розмірі 572,91 гривень, та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000,00 гривень.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України в порядку регресу суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 290,81 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України судовий збір у розмірі 572,91 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову посилаючи на те, що судом при ухваленні рішення допущено неповне зясування обставин справи, зокрема не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності, про що відповідачем заявлялось клопотання, оскільки ДТП сталося 21.06.2011 року, а позивач звернуся з позовом до суду 14.06.2015 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 21 червня 2011 року, приблизно об 11:10 годині в м. Дніпропетровську, на нерівнозначному перехресті вул. Ленінградська та вул. Половецька, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем НОМЕР_1, по другорядній дорозі по вул. Половецька, виїхав на перехрестя вул. Ленінградська, де не надав дорогу, та скоїв зіткнення з рухаючимся по головній дорозі по вул. Ленінградська автомобілем «ЗАЗ «Деу», н/з НОМЕР_2, після зіткнення автомобіль НОМЕР_3 продовжив некерований рух, в результаті чого скоїв наїзд на стоячий праворуч у правого бард юра автомобіль НОМЕР_4, та автомобіль «Рено», н/з НОМЕР_5.

Згідно вказаної постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 20 липня 2011 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та призначено стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 гривень. Постанова набрала законної сили 01 серпня 2011 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобілі «ЗАЗ (Деу) ТF699Р», н/з НОМЕР_2, що належить громадянину ОСОБА_4, та «Сітроен Берлінго», н/з НОМЕР_6, що належить громадянину ОСОБА_5

Цивільно-правова-відповідальність громадянина ОСОБА_6 при керуванні автомобілем НОМЕР_7, була застрахована полісом №ВЕ/5831506 з терміном дії до 17 грудня 2011 року (а.с.11).

Відповідно до висновку експертного дослідження №А167/11 від 12 липня 2011 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля НОМЕР_7, склала 29 215,00 гривень (а.с.13-18).

14 лютого 2012 року власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП, громадянин ОСОБА_5 звернувся з письмовою заявою до МТСБУ (а.с.32), про відшкодування йому необхідних коштів на ремонт автомобіля в розмірі визначеному висновком експертного дослідження №А167/11 від 12 липня 2011 року, та перерахування вказаних коштів на рахунок ТзОВ «Трансавтолюкс» (а.с.30, 31), згідно рахунку №0125/01/12 від 04 січня 2012 року (а.с.29), для подальшого відновлення пошкодженого автомобіля.

Суму заподіяних громадянину ОСОБА_7, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків в розмірі 29 215,00 гривень, Моторне (транспортне) страхове бюро України, на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перерахувало на рахунок ТОВ «Трансавтолюкс», на якому здійснювалося ремонт пошкодженого автомобіля НОМЕР_7, (платіжне доручення №1/1-16964 від 13 липня 2012 року) (а.с.33, 34, 35).

Відповідачеві ОСОБА_2, як особі, чия цивільно-правова відповідальність не застрахована, надсилалися повідомлення про необхідність відшкодування коштів, виплачених МТСБУ потерпілому ОСОБА_5 за рахунок коштів фонду захисту потерпілих (а.с.35, 36).

Цивільно-правова-відповідальність громадянина ОСОБА_8 при керуванні автомобілем «ЗАЗ (Деу) ТF699Р», н/з НОМЕР_2 (а.с.37, 38, 39), була застрахована полісом №АА/2165313 з терміном дії до 22 січня 2012 року (а.с.40).

Відповідно до висновку експертного дослідження №285/11 від 03 липня 2011 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «ЗАЗ (Деу) TF699P» н/з НОМЕР_2, склала 28 075,81 гривень (а.с.43-59).

14 лютого 2012 року громадянин ОСОБА_8 звернувся з письмовою заявою до МТСБУ (а.с.62), про відшкодування йому необхідних коштів на ремонт автомобіля в розмірі визначеному висновком експертного дослідження №285/11 від 03 липня 2011 року, та перерахування вказаних коштів на рахунок ТзОВ «Трансавтолюкс», згідно рахунку №00121/01/12 від 04 січня 2012 року (а.с.60-61), для подальшого відновлення пошкодженого автомобіля.

Суму заподіяних громадянину ОСОБА_4, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди збитків в розмірі 28 075,81 гривень, Моторне (транспортне) страхове бюро України, на підставі підпункту «а» пункту 41.1 статті 4.1 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», перерахувало на рахунок ТОВ «Трансавтолюкс», на якому здійснювалося ремонт пошкодженого автомобіля «ЗАЗ (Деу) TF699P» н/з НОМЕР_2, (платіжне доручення №1/1-16961 від 11 червня 2012 року) (а.с.63, 63а).

Відповідачеві ОСОБА_2, як особі, чия цивільно-правова відповідальність не застрахована, надсилалися повідомлення про необхідність відшкодування коштів, виплачених МТСБУ потерпілому ОСОБА_4 за рахунок коштів фонду захисту потерпілих (а.с.64, 66).

Задовольняючи позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача ОСОБА_2 суми виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 57 290,81 грн. суд першої інстанції виходив з доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст.41 п.41.1 п.п.«а» Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до ст.1.6. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», власниками транспортних засобів є юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди, довіреності або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

Відповідно до ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.

Таким актом є Закон України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який містить спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин.

Відповідно до положень ст.21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.1191 ЦК України та ст.38 п.2 ч.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.

Відповідно до ст.1191 ЦК України, та пп. а) п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Підпунктом 38.2.1. пункту 38.2. ст.38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що відповідно до вимог Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач має відшкодувати позивачу в порядку регресу 57 290,81 грн. виплаченого страхового відшкодування.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не застосовано наслідки пропуску строку позовної давності, про що відповідачем заявлялось клопотання, оскільки ДТП сталося 21.06.2011 року, а позивач звернуся з позовом до суду 14.06.2015 року не можуть бути підставою для скасування рішення суду та відмови в задоволенні позову з огляду на наступне.

Згідно п.11 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №4 від 1 березня 2013 року "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" регресну вимогу може бути пред'явлено протягом трьох років із дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).

Як встановлено судом першої інстанції, суму заподіяних ОСОБА_9 внаслідок ДТП збитків в розмірі 29215 грн., МТСБУ перерахувало 13.07.2012 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1/1-16964 від 13.07.2012 року (а.с.33-35).

Таким чином, початок строку позовної давності для звернення з позовом починається з 14.07.2012 та закінчується 13.07.2015 року.

Суму заподіяних ОСОБА_4, внаслідок ДТІІ збитків в розмірі 28 075 грн. 81 коп. МТБСУ перерахувало 11.06.2012 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1 /1-16961 від 11.06.2012 року (а.с.63,63а).

Таким чином, початок строку позовної давності для звернення з позовом починається з 12.06.2012 та закінчується 11.06.2015 року.

Моторне (транспортне) страхове бюро України звернулося до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу з позовною заявою 10.06.2015 року, що підтверджується конвертом, в якому позивач направив позов до суду першої інстанції (а.с.75).

З огляду на викладене, вбачається, що строк позовної давності для звернення до суду позивачем не пропущено, а тому правові підстави для застосування наслідків спливу строку позовної давності відсутні.

Зазначені в апеляційній скарзі відповідачем норми права стосуються договірних відносин в сфері майнового страхування, яке носить добровільний характер і не регулюють спірні відносини, оскільки спірні відносини стосуються відшкодування шкоди, заподіяної транспортним засобом, власник якої не застрахував своєї цивільно-правової відповідальності.

Також безпідставними є посилання відповідача на ст. 993 ЦК України, оскільки зазначена стаття стосується договірних відносин в сфері майнового страхування та не передбачає права регресу (отримання права зворотної вимоги).

В іншій частині рішення суд першої інстанції не оскаржено.

Отже, вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обовязки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, повинне бути залишене без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 09 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: