08 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді - Панченко О.М.
при секретарі - Полярної М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Представник за довіреністю ОСОБА_3 в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач по справі син позивача, якого було за її згодою 26.05.1988 року зареєстровано в квартирі. Згідно з реєстраційним посвідченням Київського міського БТІ вказана вище квартира зареєстрована за позивачем на праві особистої власності. З 13 жовтня 1990 року відповідач залишив межі України та на теперішній час постійно проживає за кордоном, не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в квартирі немає. На підставі викладеного представник позивача за довіреністю звернулася до суду з даним позовом, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою АДРЕСА_1
В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позову в повному обсязі та просила суд про їх задоволення.
Відповідач в судове засідання не з»явився, повідомлявся судом про день та час розгляду справи належним чином за місцем його реєстрації. Суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності за наявності зібраних по справі матеріалів. Відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечувала також представник позивача в судовому засіданні.
Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши письмові матеріали справи, судом було встановлено наступне.
Відповідно до реєстраційного посвідчення Київського міського БТІ вказана квартира АДРЕСА_1 зареєстрована за позивачем на праві особистої власності.
Відповідно до довідки ф. 3 від 07.12.2016 року в квартирі зареєстровані позивач та її син - відповідач по справі.
Відповідач по справі зареєстрований в спірній квартирі з 26.05.1988 року, проте з жовтня 1990 року не проживає в ній, не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає.
Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, суд вважає, заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод пред'явивши одну із таких вимог: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
Вказана норма також передбачена п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав».
Пунктом 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», передбачено, що застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов'язані із позбавленням права володіння.
В судовому засіданні, судом було встановлено, що відповідач з жовтня 1990 року в спірному житловому приміщенні не проживає та не сплачує комунальні послуги, ніяких його речей в ній немає.
Відповідно до його заяви - згоди від 05.08.2016 року відповідач ОСОБА_2 тимчасово проживає в США, дає свою згоду на зняття його з реєстраційного обліку в Україні за адресою: АДРЕСА_2. Всіма формальними справами по оформленню документів буде займатися ОСОБА_1 - позивач по справі.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач дав свою письмову, нотаріально засвідчену згоду на зняття його з реєстраційного обліку в спірній квартирі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551.20 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 110, 212-215, 224-233 ЦПК України, ч. 2 ст. 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Визнати таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551 грн. 20 коп. в рахунок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.