Справа № 2-3458/11
Номер провадження 4-с/404/3/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В. при секретарі - Домарецькому Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді скаргу ОСОБА_1 на дії державних виконавців Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та начальника Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції, заінтересована особа: ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИВ:

25 травня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державних виконавців та начальника Кіровського ВДВС , посилаючись на неправомірність їх рішень, дій та бездіяльності, які порушують її права, як боржника у виконавчому провадженні.

При цьому, в судовому засіданні заінтересована особа ОСОБА_2 клопоче в порядку ст. 133 ЦПК України, з метою забезпечення доказів, витребувати від ліквідаційної комісії Кіровоградського МВ УМВС в області довідку про період роботи з 2011 року по 2014 рік та на яких посадах перебувала ОСОБА_1 в органах внутрішніх справ України в Кіровоградській області, довідку про доходи за той самий період. Мотивує тим, що певні обставини, які мають значення для вирішення зазначеної скарги можуть бути підтверджені довідкою про період роботи та посаду ОСОБА_1 в Управлінні Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області. Надана ОСОБА_1 довідка №51 від 14.08.2014 року про доходи, в якій зазначено, що вона з 05.10.2011 року перебуває на посаді дільничного інспектора суперечить наказу №304 о/с від 13.08.2013 року.

Представник заявника, представник Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції та державний виконавець Зубік В.В. в судовому засіданні щодо заявленого заперечували, вказали на безпідставність поданого клопотання. Згідно статті 133 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів.

У заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу ( ст. 134 цього ж Кодексу).

Згідно статті 135 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом (ст. 10 ЦПК України). Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах №6 від 07 лютого 2014 року, розяснено, що у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК про відкриття провадження у справі; статті 26, 27, 45 ЦПК щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обовязків; статті 7477 ЦПК про судові виклики та повідомлення; глави 4 розділу III ЦПК про судовий розгляд; глав 1, 2 розділу V ЦПК щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень тощо.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку осіб, які беруть участь у справі, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню, оскільки провадження з виконання судових рішень є завершальною і невідємною частиною (стадією) судового провадження по справі, вирішення заявленого ОСОБА_2 питання відноситься до глави 2 розділу ІІІ ЦПК України, а відтак дані положення ст. 133-135 ЦПК України не можуть бути застосовані у даній справі. Крім того, спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або у позовному провадженні.

Тому, керуючись ст. ст. 27,31, 133-135, 293 ЦПК України,суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення доказів -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська