Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ДемяносоваМ.В., Леванчука А.О., Маляренка А.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ДОМ.КОМ» до ОСОБА_4 про визнання договору укладеним та стягнення заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДОМ.КОМ» (далі - ТОВ «ДОМ.КОМ») звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати укладеним договір № 17363/2/15 про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території між ними та ОСОБА_4 на нежитлове приміщення АДРЕСА_1, а також стягнути на їхню користь з відповідача заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 1 квітня 2013 року по 1 травня 2015 року у сумі 5 181 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову ТОВ «ДОМ.КОМ» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення у справі про задоволення позову ТОВ «ДОМ.КОМ». Визнано укладеним договір № 17363/2/15 про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території між ТОВ «ДОМ.КОМ» та ОСОБА_4 на нежитлове приміщення АДРЕСА_1. Стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги з утримання будинку, споруд та прибудинкової території за період з 1 квітня 2013 року по 1 травня 2015 року у сумі 5 181 грн. Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення, ухвалене судом апеляційної інстанції, і залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржуване у справі судове рішення, суд апеляційної інстанції з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ТОВ «ДОМ.КОМ» позовних вимог про визнання укладеним договору № 17363/2/15 про надання послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території між ним та ОСОБА_4 на нежитлове приміщення АДРЕСА_1 та стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 1 квітня 2013 року по 1 травня 2015 року у сумі 5 181 грн.

Такий висновок суду ґрунтується на встановлених у справі обставинах, доказах, яким суд у відповідності до ст. ст. 60, 212, 303 ЦПК України надав належну оцінку, та вимогах закону.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук А.В. Маляренко

Колегія суддів: