Справа №472/598/16-ц 08.12.2016 08.12.2016. 08.12.2016
Провадження №22-ц/784/2641/16
Справа № 472/598/16-ц Головуючий у першій інстанції- Чаричанський П.О.
Провадження № 22-ц/784/2641/16 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Данилової О.О.,

суддів Базовкіної Т.М., Коломієць В.В.,

із секретарем Горенко Ю.В.,

за участю представників позивача ОСОБА_1,ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представників відповідачів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

представника селянського (фермерського) господарства «Козіново» ОСОБА_1

на ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2016 року у цивільній справі за позовом

селянського (фермерського) господарства «Козіново»

(далі- СФГ «Козіново»)

до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8

про визнання недійсними та скасування наказів про передачу землі у власність та свідоцтв про право власності

У С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року СФГ «Козіново» звернулось з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8 про визнання недійсними та скасування наказів про передачу землі у власність та свідоцтв про право власності.

Ухвалою судді Веселинівського районного суду Миколаївської області від 20 жовтня 2016 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено попереднє судове засідання на 7 листопада 2016 року.

Ухвалою того ж суду від 7 листопада 2016 року, поряд з вирішенням іншого процесуального питання, позивача зобовязано доплатити належну суму судового збору в розмірі 8268 грн. у строк до 15 листопада 2016 року.

В апеляційній скарзі представник позивача - ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального законодавства, а також невідповідність висновків рішенням Конституційного Суду України та Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах апеляційного оскарження, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до підпункту 2 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону «Про судовий збір» (далі Закон) розмір судового збору для юридичних осіб за позовною заявою немайнового характеру складає 1 розмір мінімальної заробітної плати та сплачується позивачем при подачі позовної заяви (частина 1 статті 3 цього Закону).

Пунктом 3 статті 6 Закону «Про судовий збір ( в редакції Закону №484-УІІІ від 22 травня 2015 року) передбачено, що у разі коли в позовній заяві обєднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Якщо факт недоплати судового збору зясовано судом у процесі розгляду прийнятої заяви, суд може зобовязати позивача доплатити належну суму судового збору і подати суду відповідні докази у встановлений ним строк та за необхідністю оголосити перерву у її розгляді, а у разі неподання доказів оплати стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору або ж залишити позов без розгляду на підставі пункту 8 частини 1 статті 207 ЦПК (пункт 28 постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», далі Постанова №10).

З позовної заяви СФГ «Козіново» вбачається, що ним порушенні питання про визнання недійсними та скасування окремих наказів Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області, якими у період липня листопада 2015 року передані різні земельні ділянку у власність громадян ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_3 та ОСОБА_8; та, крім того, питання про визнання недійсними та скасування свідоцтв про права власності на земельні ділянки, що видані у період серпня-вересня 2015 року на імя ОСОБА_7,ОСОБА_3 та ОСОБА_8

Отже, в одній позовній заяві обєднані декілька самостійних, повязаних між собою позовних вимог немайнового характеру, що є підставою для сплати судового збору за кожною вимогою окремо або загальною сумою відповідно до частини 3 статті 6 Закону «Про судовий збір».

Таким чином, ухвала суду від 7 листопада 2016 року в частині покладення обовязку доплатити судовий збір за кожну вимогу відповідає положенням процесуального законодавства.

Твердження апелянта про те, що законом не передбачена сплата судового збору за кожну вимогу немайнового характеру, а судовий збір має сплачуватись у однократному розмірі як за подання однієї позовної заяви, суперечить правилам частини 3 статті 6 Закону «Про судовий збір».

Не може бути підставою для скасування ухвали суду і посилання апелянта на невідповідність висновку про доплату судового збору положенням Конвенції про захист прав та основоположних свобод (далі Конвенції),європейським стандартам та практиці Європейського Суду.

Так, Рекомендаціями R(81)7 Комітету міністрів державам-членам відносно шляхів доступу до правосуддя від 14 травня 1981 року запроваджені основні принципи полегшення доступу до суду, а можливість скорочення або анулювання судових витрат повязана з умовою, коли судові витрати є явною перешкодою доступу до суду (пункт 12).

Рішенням Європейського Суду з прав людини від 19 червня 2012 року (справа «Креуз проти Польщі»), поряд з вказівкою про те, що судові витрати не можуть ускладнювати доступ до суду такою мірою, щоб завдати шкоди самої сутності цього права, водночас підкреслена необхідність дотримуватись належного балансу між інтересами держави у стягненні судових зборів за розгляд спору та інтересом позивача, а також зазначено, що вимога сплати зборів не може вважатися обмеженням права доступу до суду та порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Отже, само по собі визначення судом розміру судового збору у чіткій відповідності до Закону не може вважатись порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

Питання щодо порушення права на доступ до суду через не співмірний розмір судових витрат є оціночним та у разі його порушення вирішується окремо в кожному випадку.

Конкретні обставини справи, на які посилається апелянт (великий загальний розмір судових витрат, вже понесених позивачем при оскарженні незаконних ухвал суду, скрутне матеріальне становище господарства через незаконні дії відповідачів тощо) суд може врахувати при вирішенні клопотань за статтею 8 Закону або при застосуванні наслідків несплати судового збору (пункт 28 Постанови №10), а не при визначенні розміру недоплати судового збору, який встановлено Законом.

Клопотань про відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору з наданням доказів цих обставин, позивач не заявляв.

Не може вважатись доведеним і посилання представника позивача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, зокрема порушення тайни нарадчої кімнати (стаття 196 ЦПК).

В судовому засіданні апеляційного суду представники відповідачів заперечували факт виклику до нарадчої кімнати під час постановлення ухвали секретаря суду.

Досліджений апеляційним судом технічний запис судового засідання 7 листопада 2016 року не містить зауважень представника позивача щодо дій головуючого, як то передбачено частиною 3 статті 160 ЦПК, а матеріали справи не містять зауважень щодо технічного запису судового засідання та журналу судового засідання щодо неповноти або неправильності їх запису (стаття 199 ЦПК).

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом процесуальних норм, в тому числі незабезпечення доказів, виходять за межі апеляційного розгляду.

Оскільки апеляційна скарга не містить доводів, які би спростовували висновки суду чим доводили б порушення ним процесуальних норм, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись статтями 312,315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника селянського (фермерського) господарства «Козіново» ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Веселинівського районного суду Миколаївської області від 7 листопада 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: Т.М.Базовкіна

ОСОБА_9