справа №619/623/16-ц
провадження №2/619/551/16
28 липня 2016 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого - судді Овсяннікова В.С.,
при секретарі судового засідання - Михайловій А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Гур`євої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності, -
Гур`єва О.Ф. звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати за нею право власності на 37/100 часток домоволодіння, розташованого за адресою: вул. Незалежності (Будьонного), б.72, м. Дергачі, Харківська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09.06.2015 року.
В обґрунтування позову вказала, що згідно довідки КПТІ «Інвенрос» відповідно до свідоцтва про право власності від 02.12.1948 року № 5-1223, виданого Дергачівською селищною радою, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на домоволодіння №72 по вул. Будьонного в м. Дергачі. Старий будинок був знесений та побудований новий будинок літ. «А-1» в 1962 році, будинок літ. «Б-1» в 1988 році.
Відповідно до рішення виконавчого комітету Дергачівської міської ради № 66/7 від 11.06.1991 року було узаконено самовільне будівництво житлових будинків та надвірних будівель, виконаних ОСОБА_5 та ОСОБА_2
Рішенням виконавчого комітету Дергачівської міської ради від 12.11.1991 року №121/1 акти прийому на житловий будинок №72 по вул. Будьонного в м. Дергачі Харківської області в експлуатацію на імя ОСОБА_5 було затверджено та оформлено право власності.

22.01.1992 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповідав все належне йому майно ОСОБА_4.

30.06.1994 року ОСОБА_5 помер.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17.03.2006 року за ОСОБА_4 було визнано право власності в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 на самовільно побудований тамбур літ. «а-1», розташований за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область.

Відповідно до заочного рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2014 року за ОСОБА_4 визнано право власності на будинок «А-1», душ «З», колонку «К», гараж «Д», огорожу «N1-N3», які знаходяться за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область.

Рішенням, наданим державним реєстратором Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в реєстрації права власності за ОСОБА_4 було відмовлено.

09.06.2015 року її мати ОСОБА_4 померла.

У встановлений законом строк вона звернулася з завою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом.

15.12.2015 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області була винесена постанова про відмову у вчинення нотаріальних дій оскільки право власності на спадкове майно, а саме 37/100 частин домоволодіння за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область, не зареєстровано.

Просить визнати за нею право власності на 37/100 частин житлового будинку, надвірні будівлі за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_4, померлої 09.06.2015 року.

Позивач в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить розглядати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявилась, про місце, дату та час судового засідання повідомлялась своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила.

Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

За відсутності заперечень позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 30 червня 1994 року помер ОСОБА_5, якому згідно свідоцтва про право власності на будівлю належало домоволодіння колишнє № 58 по вул. Будьонного в м. Дергачі Харківської обалсті.

З повідомлення КП ТІ «Інвенрос» вбачається, що старий будинок був знесений та побудовані нові будинки літ. «А-1» в 1962 році, літ. «Б-1» в 1988 році. Відповідно до рішення виконкому Дергачівської міської ради народних депутатів № 66/7 від 11 червня 1991 року, було дозволено прийняття в експлуатацію будинок літ. «А-1» на імя ОСОБА_5, а будинку літ. «Б-1» на імя ОСОБА_2 (а.с.8)

Рішенням виконкому № 121/1 від 12 листопада 1991 року акт приймання житлового будинку № 72 по вул. Будьонного в м. Дергачі на імя ОСОБА_5 затверджено та дозволено оформити право власності на будинок житловою площею 54, 7 кв.м. на його імя (а.с.15).

ОСОБА_5 свідоцтво про право власності не отримав.

30.06.1994 року ОСОБА_5 помер.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 17.03.2006 року за ОСОБА_4 було визнано право власності в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_5 на самовільно побудований тамбур літ. «а-1», розташований за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область (а.с.11-12).

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.07.2014 року за ОСОБА_4 визнано право власності на будинок «А-1», душ «З», колонку «К», гараж «Д», огорожу «N1-N3», які знаходяться за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область, в порядку спадкування за заповітом, після смерті батька ОСОБА_5, померлого 30.09.1994 року (а.с.13-14).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За таких обставин ОСОБА_4 вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_5

Рішенням, наданим державним реєстратором Реєстраційної служби Дергачівського районного управління юстиції Харківської області в реєстрації права власності за ОСОБА_4 було відмовлено, оскільки остання не надала повноважень Гур`євій О.Ф. на подачу документів до реєстраційної служби та реєстрації прав власності (а.с.10).

12.06.2013 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно, заповідала своїй дочці Гур`євій О.Ф. позивачці по справі (а.с. 5-6).

09.06.2015 року ОСОБА_4 померла (а.с.3).

Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦПК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.1 ст.1270 ЦПК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як вбачається з відповіді приватного нотаріуса Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 04.05.2016 року, після смерті ОСОБА_4, померлої 09.06.2015 року, 17.11.2015 року від Гур`євої О.Ф. доньки померлої ОСОБА_4 надійшла заява про прийняття спадщини на підставі заповіту, посвідченого 12.06.2013 року приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6; 04.12.2015 року від ОСОБА_3 доньки померлої ОСОБА_4 надійшла заява про прийняття спадщини. Інших заяв про прийняття чи про відмову від прийняття спадщини не надходило (а.с.50-52).

Оскільки Гур`єва О.Ф. звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у передбачений законом строк, вважається такою, що прийняла спадщину.

Приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_6 15.12.2015 року була винесена постанова про відмову Гур`євій О.Ф. у вчинення нотаріальних дій оскільки право власності на спадкове майно, а саме 37/100 частин домоволодіння за адресою: вул. Будьонного, б.72, м. Дергачі, Харківська область, не зареєстровано (а.с.9).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Як вбачається з ч.1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Враховуючи, що ОСОБА_4 померла не оформивши право власності, це позбавляє Гур`євій О.Ф. можливості оформити свої права на спадщину у нотаріуса.

Суд вважає можливим визнати право власності на вказані будівлі.

Керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 209, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1223, 1235, 1268, 1270 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Гур`євої ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_7 право власності на 37/100 частин домоволодіння за адресою: вул. Незалежності (Будьонного), б.72, м. Дергачі, Харківська область, а саме: житловий будинок літ. «А-1», веранду літ. «а», тамбур літ. «а1», гараж літ. «Д», душ літ. «З», колонка літ. «К», огорожа літ. «N1-3», в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, померлої 09.06.2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя В. С. Овсянніков