Справа №478/256/16-ц 22.06.2016 22.06.2016 22.06.2016
Провадження №22-ц/784/1183/16
Справа №478/256/16ц
Провадження № 22ц/784/1183/16 Головуючий у 1-ї інстанції Іщенко Х.В.
Категорія 50 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючої: Ямкової О.О.,

суддів: Колосовського С.Ю., Локтіонової О.В.,

із секретарем: Лівшенком О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2016 року

за позовом

ОСОБА_3

до ОСОБА_2

про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру стягнутих з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ? частини з усіх видів заробітку до 1/6 частини.

В обґрунтування позову посилався на те, що після рішення суду про стягнення аліментів відбулася зміна його матеріального та сімейного стану, так як він офіційно не працює, з 14 грудня 2015 року перебуває на обліку як безробітний, проживає з іншою жінкою з 4 грудня 2014 року в зареєстрованому шлюбі, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та мати похилого віку, яка хворіє, а тому не може сплачувати аліменти на утримання своєї першої дитини в ? частині від заробітку.

Заочним рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2016 року, в якому усунута описка за ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 6 травня 2016 року, позов ОСОБА_3 задоволено частково. З відповідачки ОСОБА_2 стягнуто на користь держави 426 грн. 85 коп. судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка ОСОБА_2, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення ним норм матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши наведені в скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, позивач є батьком неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає з матірю ОСОБА_2, і з нього на користь останньої стягнуті аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, починаючи з 10 липня 2001 року й до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). За виданим виконавчим листом він сплачував аліменти за місцем роботи.

Після судового рішення, починаючи з 8 серпня 2002 року по 28 липня 2003 року, та в інші різні нетривалі періоди з 26 листопада 2012 року, та по 1 травня 2015 року, позивач не працював, але перебував на обліку в центрі зайнятості населення, внаслідок чого у нього станом на 1 січня 2015 року утворилася заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 4 754 грн. 53 коп. (а.с.39, 41-43).

З 14 грудня 2015 року позивач ОСОБА_3 не працює, знову перебуває на обліку у центрі зайнятості в якості безробітного, знаходиться у зареєстрованому шлюбі та має малолітню дитину на утриманні (а.с.6-8).

За такого, задовольняючи частково позов ОСОБА_3, суд першої інстанції врахував положення ст. ст. 180, 182, 183, 192 СК України, й вірно звернув увагу на зміну його матеріального і сімейного стану, після стягнення з нього аліментів за судовим рішенням, а тому обґрунтовано зменшив суму аліментів на утримання сина ОСОБА_4.

Разом з тим, резолютивна частина судового рішення викладена місцевим судом незрозуміло, і тому не відповідає вимогам статті 215 ЦПК України, у звязку з чим у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України її слід змінити, та зазначити про зменшення розміру стягнутих аліментів з ? частини до 1/5 частини, починаючи з дати набрання законної сили судового рішення.

Окрім цього, висновок суду щодо розподілу судових витрат у рішенні, у якому усунута описка, не відповідає положенням статті 88 ЦПК України, так як позивач повинен був сплатити судовий збір ще при зверненні до суду із позовом, який за процесуальним законом не підлягає стягненню з відповідачки.

Тому, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду першій інстанції в частині стягнення судового збору з відповідачки на користь держави.

Доводи апелянта щодо наявності заборгованості по сплаті аліментів не можуть бути прийняті до уваги, так як ці обставини не є перешкодою для зміни їх розміру, у звязку зі зміною матеріального і сімейного стану платника аліментів, яке відбулося, після ухваленого судом рішення.

Інші доводи апеляційної скарги стосуються зауважень на дії головуючого, та не можуть бути підставою для скасування чи зміни судового рішення.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2016 року в частині зменшення розміру стягнутих аліментів та дати початку їх стягнення змінити, зменшивши суму аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, з ? частини до 1/5 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 червня 2016 року дати набрання законної сили судовим рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Заочне рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 9 лютого 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору на користь держави - скасувати та ухвалите нове, яким ці витрати віднести за рахунок держави.

В іншій частині вказане судове рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча

Судді