Номер провадження: 22-ц/785/7019/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Гірняк Л.А.,Заїкіна А.П.

з участю секретаря - Гарбуз В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_4 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди, за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2016 року, -

встановила:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди і в обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30 листопада 2013 року о 14 годині 00 хвилин в м. Одесі по вул. Центральний аеропорт в напрямку вул. Кострова ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який зупинився попереду та якого після зіткнення відштовхнуло на такий, що зупинився попереду, автомобіль «Тойота Камрі», д/н ВН 3835АН, під керуванням водія ОСОБА_6, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7, якого відкинуло на автомобіль НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_8, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2014 року ОСОБА_3 був визнаний винним в порушенні п. 10.9 ПДР України і у вчиненні ДТП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

У звязку з тим, що на момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в ПрАТ «УТСК» за полісом №АС/4302189, позивач є власником автомобіля НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_5, а тому 30 листопада 2013 року звернувся до страховика із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, додавши до зазначеної заяви усі необхідні документи. Відповідно до звіту №23/2013 експертного авто-товарознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, вартість матеріальної шкоди на момент складання звіту становить 36368,20 грн.

20 березня 2014 року позивач звернувся до ПрАТ «УТСК» із заявою про виплату страхового відшкодування, проте на даний час виплату страхового відшкодування страховик не здійснив та на момент подання до суду позовної заяви прострочив сплату на 645 днів.

Крім того, позивач посилався на те, що у звязку із пошкодженням його автомобіля йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в 6000,00 грн.

Позивач просив суд :

-стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь позивача суму страхового відшкодування у розмірі 35638,20 грн., пеню у розмірі 26397,25 грн.;

- стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн.;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача суму франшизи розмірі 1000,00 грн.;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав, проти задоволення позов не заперечував.

Рішення ухвалено у відсутність відповідача ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та третьої особи ОСОБА_4.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 35368,20 грн. (тридцять п'ять тисяч триста шістдесят вісім гривень 20 коп.), пеню у розмірі 26397,25 грн. (двадцять шість тисяч триста дев'яносто сім грн. 25 коп.).

Стягнуто солідарно з ПАТ «Українська Транспортна страхова компанія» та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 моральну шкоду у розмірі 6000,00 грн. (шість тисяч гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний податковий помер НОМЕР_5)суму франшизи в розмірі 1000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 21 коп.).

В апеляційній скарзі ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати в частині задоволення вимог ОСОБА_2 до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» і в цій частині ухвалити нове рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши докази у справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов ,суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача ОСОБА_3 сталося ДТП внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, вартість матеріальної шкоди складає 36368,20 грн. та з врахуванням того, що цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована страховою компанією ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» та позивачу була спричинена моральна шкода , позивач набув права вимоги зі страхової компанії страхового відшкодування у розмірі 35368,20 грн. та пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування у розмірі 26397,25грн. , солідарно з відповідачів моральної шкоди у розмірі 6000 грн. та 1000 грн. франшизи з відповідача ОСОБА_3

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитися неможна з наступного.

Колегія суддів частково погоджується з доводами апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається , що 30 листопада 2013 року о 14 годині 00 хвилин в м. Одесі по вул. Центральний аеропорт в напрямку вул. Кострова ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1, не витримав безпечну дистанцію, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5, який зупинився попереду та якого після зіткнення відштовхнуло на такий, що зупинився попереду, автомобіль «Тойота Камрі», д/н ВН 3835АН, під керуванням водія ОСОБА_6, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_7, якого відкинуло на автомобіль НОМЕР_4, під керуванням водія ОСОБА_8, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2014 року ОСОБА_3був визнаний винним в порушенні п. 10.9 ПДР України і у вчиненні ДТП, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.(а.с.33).

На момент ДТП, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 водія автомобіля «Тойота Хайс», д/н НОМЕР_1 , була застрахована в ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» згідно полісу №АС/4302189.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія САО № 479686 від 12.12.2012 року, яким керував 30 листопада 2013 року ОСОБА_5 є власником автомобіля НОМЕР_2 (а.с.16).

30 листопада 2013 року позивач ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» із заявою про настання страхового випадку по договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, додавши до зазначеної заяви усі необхідні документи та 20 березня 2013 року звернувся із заявою про виплату страхового відшкодування про що сторони не заперечують, проте виплату страхового відшкодування страховою компанією не було здійснено.

Відповідно до п.22.1 статті 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.04.2004року (у под. «Закон № 1961- IV») у разі настання страхового випадку у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо - транспортної пригоди життю, здоровю,майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону № 1961- IV, у звязку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовується витрати, повязані з відновлюваним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до висновку спеціаліста №23/2013 експертного авто-товарознавчого дослідження по встановленню матеріальної шкоди, спричиненої власнику автомобіля НОМЕР_2, вартість матеріальної шкоди на момент складання висновку становить 36368,20 грн.,що дорівнює ринковій вартості автомобіля , оскільки вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 41024,87 грн. .

Висновок не містить дані про вартість автомобіля після його пошкодження .

Відповідно до п.30.1 ст. 30 Закону № 1961- IV транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином , відповідно до ст. 30 Закону № 1961- IV автомобіль НОМЕР_2, є фізично знищеним, оскільки його ремонт є економічно необґрунтованим.

Відповідно до аварійного сертифікату № 93/04/14 від 18.04.2014 року вартість автомобіля НОМЕР_6, після дорожньо-транспортної пригоди складає 18954,88 грн.

Відповідно до п.30.2 ст. 30 Закону № 1961- IV якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином ,враховуючи положення ст. 30 Закону № 1961- IV з страхової компанії на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування у розмірі 16413,32 грн.

36368,20 18954,88 грн. = 17413,32 грн.

17413,32 1000 грн.(франшиза) = 16413,32 грн.

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково стягнув з страхової компанії на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 35368,20 грн.

Стосовно нарахування пені слід зазначити наступне.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідач ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» не заперечує проти того, що свої зобовязання по сплаті позивачу страхового відшкодування строком до 20.06.2014 року не було виконано та позивач набув право вимоги стягнення пені за невиконання відповідачем зобовязань по сплаті страхового відшкодування.

Судом першої інстанції вірно встановлений період за який позивач має право на отримання пені, а саме за період з 20.06.2014 року по 31.03.2016 року, проте невірно визначена сума страхового відшкодування з якої має бути нарахована пеня.

Відповідно до п.36.5 за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, на користь позивача з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» підлягає стягненню пеня у розмірі 12237 грн. 77 коп.

16413,32 грн. х 12,5 % х 2 х 145 дн.: 365 дн.=1629,84 грн.

16413,32 грн. х 14.0 % х 2 х 84 дн.: 365 дн.= 1057,02 грн.

16413,32 грн. х 19,5 % х 2 х 25 дн.: 365 дн.=438,24 грн.

16413,32 грн. х 30 % х 2 х 176 дн.: 365 дн.= 4748,37 грн.

16413,32 грн. х 27 % х 2 х 27 дн.: 365 дн.=654,89 грн.

16413,32 грн. х 22 % х 2 х 188 дн.: 365 дн.=3709,41

1629,84 грн. +1057,02 грн.+ 438,24 грн.+ 4748,37 грн.+ 654,89 грн.+ 3709,41грн. = 12237,77 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо застосування строку позовної давності, оскільки така заява не була заявлена відповідачем в суді першої інстанції.

Суд першої інстанції вірно стягнув з відповідача ОСОБА_3 суму франшизи у розмірі 1000 грн.

Рішення суду першої інстанції в цій частині не оскаржено.

Стосовно стягнення на користь позивача солідарно з відповідачів компенсації моральної шкоди слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 22.1 статті 22 Закону № 1961- IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Відповідно до п.23.1 статті 23 Закону № 1961- IV шкодою, заподіяною життю,здоровю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є моральна шкода ,що полягає у фізичному болю та стражданнях,яких потерпілий фізична особа зазначив у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя.

Матеріали справи не місять докази отримання позивачем внаслідок дорожньо-транспортної пригоди каліцтва або іншого ушкодження здоровя .

Суд першої інстанції не звернув уваги на вищенаведене та помилково стягнув на користь позивача з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» моральну шкоду.

Таким чином, відшкодування моральної шкоди має нести відповідач ОСОБА_3 з вини якого сталося дорожньо-транспортна пригода та внаслідок чого був пошкоджений автомобіль позивача.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» підлягає стягненню судовий збір , пропорційно до задоволених позовних вимог (69 %) ,сплачений страховою компанією при принесенні апеляційної скарги ,що складає у розмірі 896 грн. 79 коп.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 червня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», ОСОБА_3 про стягнення страхового відшкодування та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму страхового відшкодування у розмірі 16413 (шістнадцять тисяч чотириста тринадцять ) грн.32 коп. ,пеню у розмірі

12237 грн. (двонадцять тисяч двісті тридцять сім) грн. 77 коп. .

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 моральну шкоду у розмірі 6000 (шість тисяч) гривень 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 суму франшизи в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень 00 коп..

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,21 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» судові витрати у розмірі 896 грн. 79 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_9

ОСОБА_10

ОСОБА_11