Справа № 360/378/16-ц Головуючий у І інстанції Унятицький Д. Є.
Провадження № 22-ц/780/4173/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1.
Категорія 56 01.12.2016
УХВАЛА

Іменем України

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого Волохова Л.А.,

суддів: Мельника Я.С., Матвієнко Ю.О.,

при секретарі: Нагорній Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» на рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про захист прав споживачів, визнання договору недійсним та стягнення коштів, -

встановила:

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року позов ОСОБА_2 було задоволено. Визнано недійсним догові фінансового лізингу №002530 з додатками від 22 грудня 2015 року, укладений між ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» та ОСОБА_2.

Стягнуто з ТОВ «Лізингова компанія «Ваш Авто» на користь ОСОБА_2 адміністративний платіж в розмірі 18 000 (вісімнадцять тисяч) гривень та частину авансового платежу в розмірі 28 800 (двадцять вісім тисяч вісімсот) гривень, а також судові витрати в розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, а також стягнути з позивача на користь відповідача сплачений ним судовий збір за подачу апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. У пункті 2 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам закону.

Судом встановлено, що 22 грудня 2015 року ОСОБА_2 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» укладений договір фінансового лізингу з додатками, відповідно до п.1.1 якого предметом лізингу став транспортний засіб Foton FT 244 (а.с.10-17). Додатком до договору №1 встановлений предмет лізингу, вартість предмету лізингу 7171,32 долари США, сума виплат авансового платежу 3585,66 доларів США, щомісячний авансовий платіж 288,80 доларів США, адміністративний платіж (10%) 717,13 доларів США, комісія за передачу транспортного засобу 215,14 доларів США. У додатку №2 до договору визначена модель транспортного засобу.

На виконання умов договору фінансового лізингу позивач ОСОБА_2 сплатив відповідачу авансовий платіж в розмірі 90000,00 гривень, що підтверджується копією квитанції №2 від 22 грудня 2015 року (а.с.18).

28 грудня 2015 року від ОСОБА_2 до ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» надійшла заява про розірвання вказаного договору та повернення сплачених коштів (а.с.53).

Своїм листом (а.с.19) ТОВ «Лізингова компанія «Ваш авто» повідомило про часткове задоволення вимог ОСОБА_2 та повернення 43200 грн., в поверненні іншої суми було відмовлено в зв'язку з тим, що за умовами договору адміністративний платіж в розмірі 18000 грн. не повертається, а від авансу в розмірі 72000 грн. підлягає поверненню 60 %.

12 лютого 2016 року кошти в сумі 43200 грн. були перераховані на рахунок позивача (а.с.20).

Відповідно до ч.1, 2 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, Законом України "Про фінансовий лізинг".

Відповідно до ч.2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

За ст. 628 ЦК України зі змісту договору укладеного між позивачем та відповідачем випливає, що він є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу.

Згідно ст. 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Одночасно ст.18 Закону України "Про захист прав споживачів" містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною, що пов'язані з наявністю в договорі умов, які є несправедливими.

Частиною 2 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" встановлено, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків на шкоду споживача.

Перелік умов договору, що являються несправедливими міститься в ч. 3 ст. 18 вказаного Закону. Однак за ч.4 вказаної статті, перелік несправедливих умов у договорах із споживачами не є вичерпним.

Частинами 5 та 6 статті 18 Закону України "Про захист прав споживачів" передбачено, що якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: 1) такі положення також підлягають зміні; або 2) договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Зі змісту спірного договору вбачається, що договором обмежені права лізингоодержувача як споживача відносно лізингодавця у разі неналежного виконання ним обов'язків, передбачених договором та законом (стаття 12 договору встановлює відповідальність лише лізингоодержувача).

Відповідно до вимог ч.1 ст. 808 ЦК України, якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

Однак п.1.4 спірного договору суперечить вказаним вимогам ст.808 ЦК України, і звільняє лізингодавця від відповідальності в частині якості, комплектності, справності предмета лізингу.

Крім того, згідно з п. 4 ч.1 ст. 34 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватись лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Послуга з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах є фінансовою послугою (пункт 11-1 статті 4 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг").

Відповідно до частини першої статті 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

За таких обставин посилання позивача на несправедливі умови спірного договору, відсутність у відповідача відповідної ліцензії для надання фінансових послуг та відсутність нотаріального посвідчення спірного договору, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Колегія суддів вирішила, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, задовольняючи позов.

Щодо доводів апеляційної скарги, то вони не містять жодних доказів які б спростували законність та обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції судового рішення, є необґрунтованими, суперечать встановленим судом обставинам у справі, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, передбачених статтею 309 ЦПК України підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 308 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» відхилити.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 10 травня 2016 року залишити без змін.

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: Волохов Л.А.

Судді: Мельник Я.С.

ОСОБА_3