Провадження №2/523/4751/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"05" грудня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,

Установив:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування вимог посилався на те, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2007 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за №9-442).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад родини та прописку) від 25.08.2016 року №791, виданої дільницею № 2 КП «ЖКС «Пересипський», у квартирі АДРЕСА_1, крім дружини, дитини та матері позивача, зареєстрований, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно акту від 22.08.2016 року, що складений сусідами позивача, ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, який засвідчений начальником дільниці № 2 КП «ЖКС «Пересипський», вбачається, що ОСОБА_2 з 1999 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, особисті речі ОСОБА_2 у вказаній квартирі відсутні.

Позивач вважає, що не проживаючи на спірній жилій площі, не маючи ніякого відношення до неї, не несучи ніяких витрат на утримання жилої площі, відповідач ОСОБА_2 втратив право користування нею.

Представник позивача в судове засідання зявився, підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач в судове засідання не прибув, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причин неявки суду не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався.

Враховуючи вимоги ст.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача, що відповідає положенням ч.4 ст.169 ЦПК України.

Суд ухвалює заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, про що не заперечував позивач.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав представника позивача, суд доходить висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Судом встановлено, що що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 02.06.2007 року, посвідченого Державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори ОСОБА_3 (зареєстровано в реєстрі за №9-442) (а.с.5-7).

Згідно довідки (виписки з домової книги про склад родини та прописку) від 25.08.2016 року №791, виданої дільницею № 2 КП «ЖКС «Пересипський», у квартирі АДРЕСА_1, крім дружини, дитини та матері Позивача, зареєстрований, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. (а.с. 9).

Згідно акту від 22.08.2016 року, що складений сусідами позивача, ОСОБА_4, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_5, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, який засвідчений начальником дільниці № 2 КП «ЖКС «Пересипський», вбачається, що ОСОБА_2 з 1999 року не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4, особисті речі ОСОБА_2 у вказаній квартирі відсутні. (а.с. 8).

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

В силу ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання" - громадянин України, а також іноземець чи особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов'язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання.

На підставі вищезазначеного, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, визнавши ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10,11,14, 57-64 , 77, 157,169, 212-215, 218, 224, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі, котра розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Заочне рішення може бути переглянуто Суворовським районним судом міста Одеси за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, а саме «Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення».

У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя