Справа № 488/91/15-ц
Провадження № 2/488/111/16 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

07.04.2016 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого по справі - судді Безпрозванного В.В.,

при секретарі судового засідання - Чуб Т.О.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві, в залі суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, уточнивши який, остаточно просила визнати за нею право власності на 1/2 частину спільного майна подружжя, а саме: квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову вказувала, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 14.10.1995 року, який розірвано рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.02.2012 року. За час шлюбу, а саме 15.08.1996 року, сторонами за спільні кошти було придбано квартиру АДРЕСА_2. Право власності на зазначене нерухоме майно за домовленістю сторін було зареєстровано на ім'я відповідача по справі ОСОБА_3 Оскільки згоди про поділ майна в позасудовому порядку сторонами не досягнуто, позивач ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

20.05.2015 року ОСОБА_3звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1, уточнивши який, остаточно просив здійснити поділ майна та визнати за ним право власності на автомобіль марки АЗЛК, модель 2140, типу легковий седан-В, коричневого кольору, номерний знак НОМЕР_1, 1983 року випуску, та мопед марки "Ямаха". Просив визнати за відповідачкою ОСОБА_5 право власності на телевізор, м'який тканинний кутовий диван, холодильник, шафу, шафу-стінку, кухонний стіл, розкладний стіл, сервіз для кави на 6 персон, столовий сервіз на 6 персон, штори 2 комплекти, 2 комплекти фіранки, 2 телевізори, холодильник. Також просив стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

В обгрунтування зустрічного позову ОСОБА_3 зазначав, що дісно і спірну квартиру, і спірний автомобіль, мопед та інше перелічене ним майно придбано за час шлюбу та вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя. Але, спірне майно знаходиться в користуванні ОСОБА_1 і він не має доступу навіть до транспортних засобів, які зареєстровані на його ім'я.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 змінені позовні вимоги підтримали, просили суд визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судові витрати. Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 визнала частково.

В судове засідання від 07.04.2016 року позивач ОСОБА_1 та її представник не з'явилися, в своїй заяві просили завершити розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні змінені позовні вимоги не визнали, заперчували проти визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірної квартири. Зустрічні позовні вимоги підтримали.

В судове засідання від 07.04.2016 року відповідач та його представник не з'явилися. ОСОБА_3 надав суду заяву, в якій просив прийняти відмову від зустрічного позову, позов ОСОБА_1 визнав, просив розглядати справу без його участі.

Ухвалою суду від 07.04.2016 року провадження за зустрічним позовом ОСОБА_3 закрито за його заявою.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Нормами ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу).

Згідно з ч. 1, ч. 3 ст. 61 СК України обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Виходячи з вищенаведених положень закону, дружина та чоловік незалежно від припинення шлюбу мають рівні права та обовязки щодо спільно нажитого у шлюбі майна.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували в шлюбі, зареєстрованому 14.10.1995 року відділом реєстрації актів громадянського стану Ленінського РВК м. Миколаєва, актовий запис № 871. Рішенням Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.02.2012 року вказаний шлюб було розірвано.

За час перебування в шлюбі сторони за спільні кошти 15.08.1996 року придбали квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу, посвідченим державним нотаріусом 5-ої Миколаївської державної нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за № 3-4412.

Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано на ім'я ОСОБА_3 - відповідача по справі.

Згідно з розясненнями, викладеними у п.п. 23, 24, 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК України можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Із матеріалів справи вбачається, що спірне нерухоме майно було придбано в період шлюбу та в інтересах сімї, на час розгляду справи у заставі не перебуває, в звязку із чим 1/2 частина вказаного нерухомого майна, на думку суду, на законних підставах належить позивачу ОСОБА_1

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Таким чином, суд в межах позовних вимог визнає за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3.

У відповідності до вимоги ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати у розмірі 232,53 грн., що складає 1/2 частину понесених позивачем судових витрат.

Керуючись ст.ст. 208-209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_2.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 232,53 грн.

На рішення суду може бути надана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.В. Безпрозванний