01 липня 2016 року м. Мукачево Справа №303/2948/16-ц
Номер рядка стат. звіту 4
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
в складі: головуючого судді Кость В.В.
при секретарі Немеш Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу
до відповідача ОСОБА_2
третя особа, без самостійних вимог на предмет спору:
приватний нотаріус Мукачівської міської нотаріального округу ОСОБА_3
про визначення частки у спільній сумісній власності,
ОСОБА_1 з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 43-44) звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення частки у спільній сумісній власності по відношенню до будинку №14 «а» по вул. Тімірязєва у м. Мукачево Закарпатської області (надалі - Будинок), встановивши, що частка померлої ОСОБА_4 становила ? .
Позовні вимоги обґрунтовуються поданими суду доказами, які підтверджують заявлені позивачем вимоги щодо визначення частки у спільній сумісній власності.
В судове засідання позивач та його представник не зявилися, натомість представником позивача подано суду заяву про розгляд справи без його та позивача участі. Позовні вимоги позивача підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити та не заперечив проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. 41), про причину неявки суд не повідомив та заперечень проти позову не подав, тому, суд ухвалюєрішення при заочному розгляді справи (ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України).
Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.
Згідно з даними свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ФМ №361877 від 24.07.1979 року, ОСОБА_2 зареєстрував шлюб 24 липня 1979 року з ОСОБА_4 (а.с. 9).
Відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-ФМ №271935 від 22.12.1983 року, батьками позивача є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 9).
Згідно з даними свідоцтва про смерть, виданого бюро міського управління Самоврядування ХІ району м. Будапешт (а.с. 6), ОСОБА_4 (01.05.1959 р.н.) померла 19 квітня 2014 року.
Із договору купівлі-продажу від 12.12.1981 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником житлового будинку №14 «а», який розташований по вул. Тімірязєва в м. Мукачево (а.с. 10-12).
На підставі постанови приватного нотаріуса Мукачівської міської нотаріального округу ОСОБА_3 від 31.05.2016 №95 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину за законом на Будинок, оскільки не було визначено частку померлої ОСОБА_4 у спадковому майні (а.с. 30-31).
Приймаючи до уваги вищевказані фактичні обставини по справі, суд також виходить з того, що згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
У частині першій ст. 3 та ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України наголошується на праві особи звернутися до суду за захистом своїх прав, саме у випадку їх невизнання, порушення або оспорювання.
Із вищевказаними положеннями ст.ст. 1, 3, 15 Цивільного процесуального кодексу України у повній мірі кореспондуються і приписи частини першої ст. 15 Цивільного кодексу України, якими передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з положеннями частини другої ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.
У відповідності до положень частини першої ст.ст. 319 та 328 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.
Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.
Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. У разі вчинення одним із співвласників правочину щодо розпорядження спільним майном вважається, що він вчинений за згодою всіх співвласників. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена (ст.ст. 368, 369, 372 Цивільного кодексу України).
Крім того, відповідно до п. 5 постанови пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.
З урахуванням того, що Будинок належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_4, яка померла 19.04.2014 року без визначення часток кожного із співвласників, заявлені вимоги ОСОБА_1 є підставними та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 8, 10, 11, 14, 57-60, 88, 212-215, 223, 224-228, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,
1. Позов задоволити.
2. Визначити частки у спільному сумісному майні, а саме у будинку №14 «а» по вул. Тімірязєва у м. Мукачево Закарпатської області, встановивши, що частка померлої ОСОБА_4 становить ?.
3. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя В.В. Кость