Справа № 521/8366/16-ц
Провадження №2/521/3662/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Кіліян О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом представника ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, з урахуванням уточнених позовних вимог просив визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку з надвірними спорудами за адресою: м.Одеса, вул. Тетяни Тесс (4-а Степова), 47, що в цілому складається з: житлового удинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м.; житловий будинок літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м.; літня кухня літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», сарай літ. «Е», гараж літ. «Ж», сарай літ. «З», убиральня літ. «И», огорожа №1, мостіння І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.08.1993 року.

ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку № 47 за адресою: м.Одеса вул. Тетяни Тес, (4-а Степова) в порядку спадкування за законом після смерті своєї матері ОСОБА_4, померлої 30.03.1993 р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.02.1956 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з іншої сторони укладено договір купівлі продажу незакінченого будівництва домоволодіння, що розташоване за адресою: м.Одеса, хут.Вишінського, вул. Четверта Степна, готовністю 97%, що розміщене на земельній ділянці площею 427 кв.м. За життя покупці добудували домоволодіння, проте не зареєстрували право власності на нього. ОСОБА_6 померла 30.03.1993 року, її спадкоємицею є онука ОСОБА_2. ОСОБА_7 помер 13.07.1985 року, його спадкоємцем був син ОСОБА_3, померлий 24.08.1993 року, який прийняв спадщину, проте не оформив її. Його дружиною є ОСОБА_1, яка фактично прийняла спадщину, сторони по справі позбавлені можливості отримати свідоцтво про право на спадщину з огляду на відсутність правовстановлюючих документів.

Сторони в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення первісного та зустрічного позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 25.10.1950 року між Житловим управлінням Виконавчого комітету Одеської міської ради депутатів трудящих, та гр.ОСОБА_5 було укладено договір на право будівництва будинку і безстрокового користування земельною ділянкою, посвідчений державним нотаріусом Першої Одеської державної нотаріальної контори 25.10.1950 р., реєстр. номер 63327, відповідно до якого ОСОБА_8 відводиться земельна ділянка площею 420 кв.м. під індивідуальне будівництво житлового будинку по вул. 4 Степній, в районі хутора Вишинського, Іллічівського району м. Одеси, що підтверджується копією вказаного договору (а.с. 21-22). Факт передання земельної ділянки під забудову ОСОБА_8 підтверджується також копією виписки із рішення Виконавчого комітету Міської ради депутатів трудящих від 25.09.1950 року за № 1187, з якої вбачається, що ОСОБА_8 виділено земельну ділянку площею 500 кв.м. (а.с.38), копією висновку про реєстрацію документів на право користування земельною ділянкою № 49 площею 503 кв.м. (а.с.37), також ОСОБА_5 було отримано дозвіл на виконання будівельних робіт № 635 від 14.11.1950, що підтверджується копією зазначеного дозволу (а.с. 107 зв.). 09.02.1956 року між ОСОБА_5 з однієї сторони та ОСОБА_6 і ОСОБА_7 з іншої сторони укладено договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом домоволодіння, готовністю 97%, що розташоване за адресою: м.Одеса, хут.Вишінського, вул. Четверта Степна на земельній ділянці площею 427 кв.м., посвідчений державним нотаріусом Пятої Одеської державної нотаріальної контори 09.02.1956 р., реєстр. № 1342, що підтверджується копією вказаного договору (а.с.23-24).

З копії технічного паспорту будинку, виконаного станом на 08.08.2016 р. (а.с. 128-130) , вбачається, що в теперішній час будинок має адресу м. Одеса, вул. Тетяни Тесс, № 47 та в цілому він складається з житлового будинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м. (, житловою площею 76,9 кв.м. рік побудови 1958); житлового будинку літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м. (рік побудови 1976); літньої кухні літ. «В» (рік побудови 1979), сараїв літ. «Г», «Е», «З» (рік побудови 1979), убиралень літ. «Д», «И» (рік побудови 1979), гаражу літ. «Ж» (рік побудови 1979), огорожі №1, мостіння І.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 помер 13.07.1985 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.41), його спадкоємцем був син, ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.41), який фактично прийняв спадщину, вступивши в володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., який був чинним на момент відкриття спадщини, що підтверджується копіями довідок про сумісне проживання (а.с. 76зв.), але не оформив своїх спадкових прав. ОСОБА_3 помер 24.08.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.40), позивач ОСОБА_1 є його дружиною, проживала з чоловіком на момент смерті спільно, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.40) та копіями довідок про сумісне проживання (а.с. 76зв.), та фактично прийняла спадщину відповідно до вказаних норм закону, звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено, що підтверджується копією відповідної постанови від 02.06.2015 р. (а.с. 84зв.-85).

Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 (на день смерті ОСОБА_9) ОСОБА_10 померла 30.03.1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.62), спадкова справа після її смерті не заводилась, що підтверджується довідкою Першої Одескьої державної нотаріальної контори (а.с. 151). На момент смерті її дочка, ОСОБА_4, проживала в спірному будинку що підтверджується копією довідки про спільне проживання (а.с. 70), тобто фактично прийняла спадщину після неї, вступивши у володіння спадковим майном відповідно до вимог ст. 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., який був чинним на момент відкриття спадщини. ОСОБА_2, уроджена ОСОБА_4, є дочкою ОСОБА_4, що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 60), копією актового запису про шлюб (а.с. 67), свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 68), з яких вбачається, що позивач при укладенні шлюбу змінила прізвище з «Гудаль» на «Радіонова». ОСОБА_4 померла 28.07.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 61), ОСОБА_2 на момент смерті матері проживала з нею спільно, що підтверджується копією відповідної довідки (а.с. 70), відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину.

При вирішенні питання про входження спірного житлового будинку з надвірними спорудами до складу спадкового майна, суд виходить з наступного.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР була затверджена Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року.

Згідно з пунктами 6, 7 цієї Інструкції підлягали реєстрації всі будинки і домоволодіння, у тому числі належні громадянам на праві особистої власності, і здійснювалась вона на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів, перелік яких додано до вказаної Інструкції).

Зокрема, за пунктом 10 цього переліку таким правовстановлюючим документом про право власності на жилий будинок, збудований після видання Указу від 26 серпня 1948 року, є затверджений виконавчим комітетом місцевої ради народних депутатів акт державної комісії про прийняття будинку в експлуатацію.

Порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, що по об'єктах, що збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли, за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями, отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, зокрема, шляхом визнання відповідного права.

Враховуючи викладене, з урахуванням часу побудови будівель та споруд, що входять до складу житлового будинку за адресою м.Одеса, вул. Т. Тесс, 47, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про визнання за сторонами по справі права власності на нього в рівних частках: за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 24.08.1993 року, за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті її матері, ОСОБА_4, померлої 28.07.2008 року.

Керуючись 529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., ст. ст.16, 1216- 1218,1268 ЦК України, ст.10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_11 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частину житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Тетяни Тесс (4-а Степова), 47, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м.; житлового будинок літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м.; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», сараю літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «З», убиральні літ. «И», огорожі №1, мостіння І, розташованого на земельній ділянці площею 503 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, померлого 24.08.1993 року.

Зустрічний позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ? частину житлового будинку за адресою: м.Одеса, вул. Тетяни Тесс (4-а Степова), 47, що в цілому складається з: житлового будинку літ. «А» загальною площею 120, 3 кв.м., житловою площею 76,9 кв.м.; житлового будинок літ. «Б» загальною площею 38,0 кв.м., житловою площею 23,6 кв.м.; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», убиральні літ. «Д», сараю літ. «Е», гаражу літ. «Ж», сараю літ. «З», убиральні літ. «И», огорожі №1, мостіння І, розташованого на земельній ділянці площею 503 кв.м., в порядку спадкування за законом після смерті її матері ОСОБА_4, померлої 28.07.2008 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Суддя Мурзенко М.В.