Справа № 559/973/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Стеха М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засідання в м.Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 25 березня 2014 року по 5 лютого 2016 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, до повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка в судове засідання не з»явилася. Подала до суду заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з»явився. Згідно протоколу допиту Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області позовні вимоги частково визнає. Вказав, що працює у ТОВ «Золотоніський бекон». Згідний сплачувати аліменти, якщо позивачка доведе, що це дійсно його син. Не бажає приймати участі у розгляді справи, згідний щоб судове засідання було проведене без його участі.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 березня 2014 року по 5 лютого 2016 року. Мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає із матір»ю. (а.с.2-5)

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком дo 6 років з 1 травня 2016 року 1228 грн.

Судом встановлено, що відповідач працює у ТОВ «Золотоніський бекон». Про дану обставину він повідомив у своїй письмовій заяві.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, вважає що є підстави для призначення аліментів в розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, до повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Така сума аліментів на малолітню дитину не є завищеною в нинішніх умовах проживання, з урахуванням її віку, потреб та такою, що створить відповідачу додаткові труднощі матеріального характеру.

Докази з приводу того, що відповідач звертався до суду із позовами про оспорення батьківства подано не було.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 185 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2016 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551 (п»ятсот п»ятдесят одна) грн. 20 коп. судового збору

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: