Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 801/5366/2012 Головуючий у 1 інстанції: Ліхтанська Н.П.
Провадження № 22-ц/778/2538/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

Головуючого: Маловічко С.В., суддів Савченко О.В., Кочеткової І.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, Територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, Територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання недійсним договору оренди землі.

В обґрунтування позову зазначила, що пунктом 2.5. рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 8 від 07.12.2006р. Про передачу в оренду земельних ділянок затверджено проект відведення земельної ділянки та передано в оренду за рахунок земель міста ПП ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0151 га, розташовану по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці), для розміщення майданчика відпочинку та благоустрою території, строком до 01.12.2011р. На підставі вищезазначеного рішення 27.12.2006р. між відповідачами ФОП ОСОБА_2 та Бердянською міською радою укладено договір оренди землі, згідно якого Бердянська міська рада надає, а ОСОБА_2 приймає в строкове платне володіння та користування земельну ділянку для розміщення майданчика відпочинку та благоустрою території, яка знаходиться у місті Бердянську Запорізької області по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці), загальною площею 0,0151 га. з терміном дії до 01.12.2011р.

Пунктом 15 рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 39 від 29.09.2011 р. "Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та терміну реєстрації правовстановлюючого документа на земельну ділянку, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу в оренду та у власність земельних ділянок продовжено з 01.12.2011р. договір оренди земельної ділянки від 27.12.2006р. ( реєстраційний № 94) до 01.12.2016 р., у зв»язку з чим 22 листопада 2011 року між відповідачами ФОП ОСОБА_2 та Бердянською міською радою укладено угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, якою у розділі Строк дії договору в пункт 3.1 внесено зміни, що договір діє строком до 01.12.2016р.

Позивач вказувала, що на вищезазначеній земельній ділянці, яка перебуває в оренді у ОСОБА_2, знаходиться нежитлова будівля, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01.10.2009р. серія САС № 305843. Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2010р. в справі № 2а-2869/10/0870, яка набрала законної сили, судом було встановлено, що проект відводу земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_2 містить підроблені підписи, тому судом визнано незаконним та скасовано п. 2.5 рішення № 8 Бердянської міської ради Запорізької області від 07.12.2006р. Про передачу в оренду земельних ділянок.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила суд визнати недійсним договір оренди землі від 27.12.2006р., укладений між ФОП ОСОБА_2 та Бердянською міською радою на земельну ділянку загальною площею 0,0151га, яка знаходиться в м. Бердянську по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці).

Заочним рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано недійсним договір оренди землі від 27.12.2006р., укладений між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 та Бердянською міською радою на земельну ділянку загальною площею 0,0151га, яка знаходиться в м. Бердянську по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці).

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 12 грудня 2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

На вказане заочне рішення суду ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року у цій справі скасовано, ухвалено нове рішення, яким в задоволені позову ОСОБА_4 відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням апеляційного суду Запорізької області, ОСОБА_4 подала касаційну скаргу.

Ухвалою Вищого спеціалізовано суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02 березня 2016 року касаційну скаргу задоволено частково, рішення апеляційного суду Запорізької області від 02 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Підставою для скасування рішення суду апеляційної інстанції з передачею справи на новий апеляційний розгляд стало порушення при розгляді справи вимог ст. 11-1 ЦПК України в частині визначення складу колегії.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підставі п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, або змінити рішення.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення; неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи, пунктом 2.5 рішенням Бердянської міської ради Запорізької області № 8 від 07.12.2006р. "Про передачу в оренду земельних ділянок" було затверджено проект відведення земельної ділянки та передано в оренду за рахунок земель міста приватному підприємцю ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,0151 га, розташовану в м. Бердянську по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці), для розміщення майданчика відпочинку та благоустрою території, строком до 01.12.2011р. (а.с.8).

27.12.2006р. між відповідачами ФОП ОСОБА_2 та Бердянською міською радою було укладено договір оренди землі, згідно якого Бердянська міська рада надає, а ФОП ОСОБА_2 приймає в строкове платне володіння та користування строком до 01.12.2011р. земельну ділянку для розміщення майданчика відпочинку та благоустрою території, яка знаходиться в м. Бердянську по пр. Праці (біля квіткового магазину Клумба та вздовж пр. Праці), загальною площею 0,0151 га (а.с. 5-7).

Пунктом 15 рішення Бердянської міської ради Запорізької області № 39 від 29.09.2011 р. "Про продовження терміну розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та терміну реєстрації правовстановлюючого документа на земельну ділянку, надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу в оренду та у власність земельних ділянок" було продовжено з 01.12.2011р. договір оренди від 27.12.2006р. земельної ділянки, межі якої визначено в натурі (на місцевості) та без зміни її цільового призначення, строком до 01.12.2016 року. (а.с.10)

22 листопада 2011р. між ФОП ОСОБА_2 та Бердянською міською радою було укладено угоду про внесення змін до договору оренди земельної ділянки, якою у розділі "Строк дії договору" в пункт 3.1 внесено зміни щодо строку договору, який визначено сторонами до 01.12.2016р. (а.с.9).

Рішенням Бердянського міськрайсуду від 16.10.2008р. було задоволено позов ОСОБА_4 до Бердянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно. Визнано за ОСОБА_4 право власності на самочинне будівництво - магазин, який складається із основної будівлі "А", замощення 1, що розташований на земельній ділянці площею 63 кв.м в м. Бердянську по пр. Праці (а.с.108).

Розпорядженням голови Бердянської міської ради № 358-р від 31.07.2009р. на підставі заяви ОСОБА_4 та рішення Бердянського міськрайсуду від 16.10.2008р. було присвоєно поштову адресу магазину, розташовану по пр. Праці (біля центрального ринку) на земельній ділянці 63 кв.м, який визначено: м. Бердянськ, пр. Праці, 31-л (а.с.111).

Пунктом 4 рішенням виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області № 459 від 02 вересня 2009р. вирішено оформити за ОСОБА_4 право власності на будівлю по пр. Праці, 31-л на підставі її заяви, рішення Бердянського міськрайонного суду від 16.10.2008р., розпорядження міського голови від 31.07.2009р. № 358-р.

ОСОБА_4 зареєструвала право власності на вказаний магазин та отримала свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 01.10.2009р. САС № 305843 ( а.с. 11 ).

Відповідно до витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.03.2013р. за ОСОБА_4 зареєстроване право власності на нежитлову будівлю, яка складається із основної будівлі "А" та замощення 1, яка розташована за вищевказаною адресою м. Бердянськ, пр. Праці, 31-л (а.с. 11,129)

Проте в подальшому, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 рішення Бердянського міськрайсуду від 16.10.2008р. було скасоване рішенням апеляційного суду Запорізької обла- сті від 06.12.2011р. та в задоволенні позову ОСОБА_4 до Бердянської міської ради, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно відмовлено (а.с. 109,110).

Також іншим судовим рішенням - постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2010р. за позовом прокурора до ФОП ОСОБА_2 в справі № 2а-2869/10/0870 встановлено, що пояснювальна записка до проекту відводу земельної ділянки приватному підприємцю ОСОБА_2 та Акт визначення і узгодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі від 23.05.2006р. містять підроблені підписи, здійснені від імені ОСОБА_6, тоді як вона цих робіт не виконувала, документів не складала. Відтак, адміністративний суд вказаною постановою скасував п. 2.5 рішення № 8 Бердянської міської ради Запорізької області від 07.12.2006р. "Про передачу в оренду земельних ділянок" ( а.с. 12-13).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15.05.2012 р. в справі № 2-2869/10/0870 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_2 залишено без задоволення, а вищезазначену постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 06.09.2010р. залишено без змін ( а.с. 14).

У цій цивільній справі ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання договору оренди, укладеного між відповідачами 27.12.2006р., недійсним.

Ухвалюючи оскаржуване рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що на земельній ділянці, яка була надана ФОП ОСОБА_2 в оренду, знаходиться нежитлова будівля, яка належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 01 жовтня 2009р., та що оспорюваний договір оренди землі укладений з порушенням порядку виготовлення технічної документації, тому підлягає визнанню недійсним.

Проте з такими висновками суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, в порядку цивільного судочинства підлягають захисту саме порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси.

З аналізу вказаних норм вбачається, що підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснювати, реалізовувати це право повністю або частково.

За правилами ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України. Визнання правочину недійсним як спосіб захисту цивільних прав і цивільних інтересів застосовується у випадках, коли необхідно відновити становище, що існувало до укладання правочину, який укладено з порушенням умов, необхідних для чинності правочину (ст. 203 ЦК).

Згідно з роз'ясненнями, наданими в пп. 5, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009р., вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України, саме на момент вчинення правочину.

Отже, насамперед, суд має встановити, чи дійсно порушуються законні права позивача, яким заявлено позов про визнання правочину недійсним, а також з'ясувати, в чому саме полягає порушення його законних прав на час укладення правочину.

Суд першої інстанції, встановивши, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 06.12.2011р. скасовано рішення Бердянського міськрайонного суду від 16.10.2008р. та в задоволенні позову ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу дійним та визнання право власності на нерухоме майно відмовлено, тобто відпали правові підстави щодо права власності останньої на нежитлове приміщення, яке, як зазначала ОСОБА_4, розташовано на наданій ФОП ОСОБА_2 в оренду земельній ділянці, вважав порушеними права останньої оспорюваним договором оренди, оскільки не скасовано рішення виконкому БМР № 459 від 02.09.2009р. та видане на його підставі свідоцтво про право власності від 01.10.2009р.

Проте судом не взято до уваги вищезазначені роз»яснення постанови Пленуму ВСУ в тій частині, що при оспорюванні правочину є необхідним, щоб права заінтересованої особи, яка заявляє такі вимоги, були порушені саме на момент укладення правочину.

Разом з тим, колегією встановлено, що на час укладення договору оренди від 27.12.2006р. між відповідачами у справі, стороною якого ОСОБА_4 не була, остання ще не набула права власності на об»єкт нерухомості магазин в м. Бердянську по пр. Праці ( в районі центрального ринку), а також не мала відношення до спірної земельної ділянки. Право власності ОСОБА_4 на цей магазин попри те, що він був збудований самочинно, виникло лише з листопада 2008р. із набуттям законної сили рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16.10.2008р., тобто майже через 2 роки після укладення оспорюваного нею договору оренди землі.

Таким чином, право ОСОБА_4 як власника нерухомого майна, розташованого на переданій ОСОБА_2 в оренду земельній ділянці, як зазначено позивачем в позовній заяві, не було порушене діями відповідачів з укладення договору оренди землі від 27.12.2006р. земельної ділянки загальною площею 0,0151 га, яка знаходиться в м. Бердянську по пр. Праці.

Крім того, на час звернення ОСОБА_4 до суду 22.05.2012р. з цим позовом у цій справі рішенням апеляційного суду Запорізької обставі від 06.12.2011р. вже було встановлено незаконність набуття нею права власності на нежитлову будівлю, у зв»язку з чим рішення суду першої інстанції від 16.10.2008р. було скасовано із відмовою в задоволенні позову про визнання права власності на цей об»єкт нерухомості.

Зважаючи на зазначене, висновки суду про наявність у ОСОБА_4 права власності на нежитлову будівлю по пр. Праці, 31-л в м. Бердянську на час вирішення цієї справи не заслуговують на увагу, оскільки підстави для набуття та збереження за нею права власності відпали, а відтак сама по собі реєстрація за нею права власності на цей об»єкт нерухомості носить суто формальний характер, а тому не може бути свідченням порушення прав позивача.

Також на користь доводів апеляційної скарги ОСОБА_2 свідчать матеріали справи, згідно з якими за кадастровим планом земельної ділянки по пр.. Праці в м. Бердянську, яку орендує апелянт, не мається майна, або земельної ділянки, що належать позивачу ОСОБА_4 (а.с.7).

З огляду на зазначене, за матеріалами справи з»ясовано, що орендою спірної земельної ділянка не порушуються права ОСОБА_4, а тому за її позовом оспорюваний договір

оренди не може бути визнаний недійсним, не зважаючи на те, що судовим рішенням за позовом прокурора скасовано рішення органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки в оренду.

Таким чином, колегія вважає, що, оскільки позивач не довела порушення своїх законних прав укладанням договору оренди землі від 27.12.2006р., то суд першої інстанції задовольнив її вимоги без достатніх правових підстав, а тому рішення суду у відповідності до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про відмову у задоволені позову.

Крім того, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з позивача підлягають стягненню на користь відповідача понесені ним судові витрати при подачі апеляційної скарги у сумі 121,80 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 задовольнити.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05 листопада 2014 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2, територіальної громади м. Бердянська в особі Бердянської міської ради про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 27 грудня 2006р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 121 гривня 80 копійок.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Савченко О.В.

ОСОБА_7