У х в а л а

іменем україни

30 листопада 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Євтушенко О.І.,

Кадєтової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення Залізничного транспорту «Укрзалізничпостач», третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва», про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою представника Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення Залізничного транспорту «Укрзалізничпостач» (далі - ДП «Укрзалізничпостач»), третя особа - Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (далі - КП «ККЗУЖФ Солом'янського району м. Києва»), про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Посилалась на те, що 11 липня 2015 року відбулося залиття належних їй на праві власності нежилих приміщень №№1-8 (групи № 123) (літ. «А»), розташованих на першому поверсі в будинку АДРЕСА_1. Вказане залиття відбулося з розташованого вище нежилого приміщення, належного ДП «Укрзалізничпостач», внаслідок пошкодження гнучкої підводки до умивальника. Внаслідок залиття було пошкоджено меблі, комп'ютер та інші речі. Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 31 липня 2015 року № 24/27-15 розмір майнової шкоди становить 30 460 грн 67 коп., яку позивач просила стягнути з відповідача на свою користь, а також 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, 2 500 грн витрат, пов'язаних із проведенням експертизи та 2 500 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року, позов ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з ДП «Укрзалізничпостач» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у сумі 30 460 грн 67 коп.; моральну шкоду у сумі 1000 грн; витрати, пов'язані з проведенням експертизи в сумі 2 500 грн та витрати на правову допомогу у сумі 2 500 грн. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ДП «Укрзалізничпостач» в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - порушує питання про скасування оскаржуваних судових рішень із ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що ОСОБА_2 є власником нежилих приміщень №№1-8 (групи № 123) (літ. «А»), розташованих на першому поверсі у будинку АДРЕСА_1

Будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі КП «ККЗУЖФ Солом'янського району м. Києва» та перебуває на обслуговуванні житлово-експлуатаційної дільниці № 901 вказаного підприємства.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилалась на те, що 11 липня 2015 року відбулося залиття належних їй нежитлових приміщень через пошкодження гнучкої підводки до умивальника нежитлового приміщення, розташованого на поверх вище, яке на праві власності належить ДП «Укрзалізничпостач», внаслідок чого їй заподіяно майнову та моральну шкоду.

Статтею 386 ЦК Українипередбачено, що власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як роз'яснено у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з актом комісії ЖЕД № 901 КП «ККЗУЖФ Солом'янського району м. Києва» від 13 липня 2015 року залиття нежилих приміщень №№1-8 (групи № 123) (літ. «А»), розташованих на першому поверсі у будинку АДРЕСА_1, сталося внаслідок пошкодження гнучкої підводки до умивальника нежитлового приміщення, розташованого на поверх вище, яке на праві власності належить ДП «Укрзалізничпостач».

Висновком експертного будівельно-технічного дослідженнявід 31 липня 2015 року № 24/27-15 встановлено розмір майнової шкоди, заподіяної внаслідок залиття вказаних нежитлових приміщень, у сумі 30 460 грн 67 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову про відшкодування майнової шкоди, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, обґрунтовано виходив із доведеності того факту, що залиття належних позивачу нежитлових приміщень відбулося з вини ДП «Укрзалізничпостач».

Виходячи із засад розумності та справедливості, а також заподіяних діями відповідача моральних переживань, яких позивач зазнала у зв'язку із пошкодженням належного їй майна, суди обґрунтовано визначили розмір моральної шкоди в сумі 1 000 грн.

Доводи касаційної скарги про недоведеність вини ДП «Укрзалізничпостач» у заподіянні позивачу шкоди внаслідок затоплення належних їй нежитлових приміщень - безпідставні, оскільки у деліктних зобов'язаннях діє презумпція вини, а відповідач не довів свою невинуватість у заподіянні такої шкоди позивачу. Висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на встановлених у суді обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Отже доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни або скасування не встановлено.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу представника Державного підприємства матеріально-технічного забезпечення залізничного транспорту України «Укрзалізничпостач» в особі голови комісії з реорганізації ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: О.І. Євтушенко

О.В. Кадєтова