Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/5164/16-ц
У Х В А Л А

1 листопада 2016 Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Кондрацької Н.М.

при секретарі - Мелещенко О.В., Литовченко О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служб и у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 на постанови головного Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служб и у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України,-

ВСТАНОВИВ:

До Придніпровського районного суду м. Черкаси звернувся зі скаргою ОСОБА_1 в якій зазначає, що рішенням Придніпровського районного суду від 14.12.2015 року з нього на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_3 стягнуто аліменти в твердій грошовій розмірі 200грн., щомісячно, починаючи з 26.10.2015 року і до закінчення навчання в Університеті фінансів та управління у Варшаві, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку. Рішення Придніпровського районного суду вступило в законну силу 02.02.2016 після ухвали Апеляційного суду Черкаської області від 02.02.2016 року. У виконавчому листі від 25.02.2016, який видав Придніпровський районний суд м. Черкаси, також було чітко вказано «...Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно.» 01.03.2016 головний державний виконавець Матейчук О.В. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50361628 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів, у якій не вказала яку суму аліментів потрібно стягувати за рішенням суду. Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2016р. головного державного виконавця Матейчук О.В. Громико С.М. отримав листом лише 23.03.2016 (через 22 дні після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження), що підтверджується Довідкою Черкаської дирекції УДППЗ «Укрпошта» від 29.03.2016, що в даному випадку є порушенням вимог п. 5 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження». Про ці недоліки було повідомлено заявою начальника Центрального відділу державної виконавчої служби, яка була зареєстрована 28.03.2016, про що свідчить печатка. На даний лист відповіді не отримано. У даному листі ОСОБА_4 повідомив що в добровільному порядку виконує рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14 грудня 2015 року про стягнення аліментів на користь ОСОБА_5 на його утримання, перераховуючи кошти на картковий рахунок ОСОБА_5 в «Приватбанку» та додав копії квитанцій про перерахування 26.01.2016 року-200,00грн. 4.02.2016 року -200,00грн., 9.02.2016 року -250,00грн., 13.02.20І6 року -200,00грн., 9.03.2016 року -200,00грн. На прийомі у головного державного виконавця Матейчук О.В. надав на ознайомлення оригінали квитанцій про перерахування коштів (аліментів) ОСОБА_3 та повідомив, що подав заяву до Придніпровського районного суду м. Черкаси від 5.02.2016 року, в якій вказав що сплатив судовий збір та надав 2 оригінали квитанцій про сплату аліментів від 26.01.2016 та 04.02.2016, кожна на суму 200,00грн, що свідчить про добровільне виконання рішення Придніпровського районного суду від 14.12.2015 року. У даному листі звернув увагу начальника Центрального відділу державної виконавчої служби на допущені недоліки у виконавчому провадженні № 50361628 від 01.03.2016 головним державним виконавцем Матейчук О.В. та прохав перевірити правильність оформленого виконавчого провадження №503616628, що перебуває на виконанні у державного виконавця. 04.04.2016 ОСОБА_2 знову подав заяву до начальника Центрального відділу державної виконавчої служби (ВДВС), в якій повідомив, що в подальшому в добровільному порядку буде сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 та просив надати рахунок Виконавчої служби для перерахування аліментів на користь стягувача ОСОБА_5. Дана заява також була зареєстрована при подачі заяви, про що свідчить штамп. 18.04.2016 в Центральному відділі державної виконавчої служби ОСОБА_1 отримав відповідь на заяву від 04.04.2016 та йому надали реквізити Центрального ВДВС Черкаського МУЮ для перерахування коштів (аліментів) на ОСОБА_3 19.04.2016 та 12.05.2016 ОСОБА_1 вже перераховував аліменти на ОСОБА_3, про що свідчать чеки відділення Приватбанку. Про ці перерахування було доведено до головного державного виконавця Матейчук О.В. 27.03.2016 ОСОБА_1 повідомили з роботи Черкаського обласного контактного центру ОДА м. Черкаси про те, що з Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси надійшла постанова головного державного виконавця Матейчук О.В. «Про звернення стягнення на заробітну плату» та «Постанова про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій». Завітавши до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси в той же день, там підтвердили, що дійсно є такі Постанови головного державного виконавця Матейчук О.В. У вказаній постанові від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітну плату», вказується про звернення стягнення з доходів боржника ОСОБА_1, проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку (доходу), що належить до виплату боржнику, після відрахування податків, у розмірі 50% до погашення боргу в сумі 980,00 грн. станом на 01.05.2016 року, а потім по 200,00 грн. до закінчення навчання в університеті ОСОБА_3, але не більше до 23 років, кошти перерахувати стягувачу ОСОБА_5С Приватбанк код 14360570 МФО 305299 рах.9100 поповн. картки 238067 інд., витрати на проведення та організацію виконавчих дій в сумі 80,00грн. перераховувати на депозитний рахунок Центрального ВДВС у місті Черкаси. В іншій Постанові від 24.05.2016 «Про стягнення з боржника витрат на виконавчих виконавчих дій», вказується про стягнення з боржника ОСОБА_1, витрат на проведення виконавчих дій в сумі 80.00 грн., копію постанови направити боржнику. Головний державний виконавець Матейчук О.В. не надіслала по даний день копію Постанови від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітну плату» та копію Постанови від 24.05.2016 «Про стягнення з витрат на проведення виконавчих дій», не дотрималась правової норми своєчасного проведення виконавчих дій, що полягає в забезпеченні процесуальних строків здійснення виконавчого провадження, визначених ст. 25, 26 України «Про виконавче провадження», чим порушила вимоги п.5 ст.25 України «Про виконавче провадження». Головний державний виконавець Матейчук О.В. не надавши відповідь на заяву, що зареєстрована 28.03.2016, в якій ОСОБА_2 повідомляв про недоліки у виконавчому провадженні та зазначав, що навіть не зазначена сума аліментів яку перераховувати стягувану. Головному державному виконавцю Матейчук О.В. було відомо що ОСОБА_1 виконує рішення Придніпровського районного суду і ним добровільно, ще до винесення Постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2016, про що він зазначав в заявах та особисто надавав оригінали квитанцій про сплату аліментів, але держвиконавець ОСОБА_6 винесла Постанову від 24.05.2016 Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій, прийняв стягнення рішення про стягнення з ОСОБА_1 витрат на проведення виконавчих дій у сумі 80.00 грн. 27.05.2016р. у кабінеті Виконуючого обов'язки начальника Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси у присутності Головного державного виконавця Матейчук О.В. Громико С.М. повідомив, що відбулося засідання Придніпровського районного суду 17.05.2016р. за позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на навчання повнолітнього сина ОСОБА_5 у зв'язку з продовженням навчання, на якому суду були надані копії та оригінали квитанцій про сплату аліментів на утримання ОСОБА_3, суд прийняв до уваги це та відмовив ОСОБА_7 у задоволенні позову. Головний державний виконавець Матейчук О.В. під час підготовки та прийняття рішення про винесення постанови від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітну плату боржника», незрозуміло з яких підстав надала перевагу безпідставним поясненням матері стягувача ОСОБА_2, вказавши саме її розрахунковий рахунок, а не стягувача, та прийняла незаконне рішення. Крім цього, своєю вимогою від 27.05.2016 року за № 18472 на адресу головного бухгалтера Черкаського обласного контактного центру головний державний виконавець визнала незаконність своїх постанов, а саме зобов'язала останню не стягувати заборгованість в сумі 980 грн., оскільки її не було. Таким чином постанови державного виконавця 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітну плату боржника» та «Про стягнення з витрат на проведення виконавчих дій» є такими, що грубо порушують Закону України «Про виконавче провадження». На підставі цього просить визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітку плату боржника», визнати незаконною та скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 24.05.2016 «Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій».

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу підтримав з підстав, наведених в ній, та повідомив, що 30.03.2016 мати стягувача ОСОБА_2 написала заяву до Черкаського міського управління юстиції, як представник інтересів свого сина, в якій просила забезпечити виплату коштів по аліментам в повній сумі лише за реквізитами, що подані раніше в заяві. Тобто просила сплачувати аліменти на її картковий рахунок. На прийомі у Головного державного виконавця Матейчук O.В. виконавцю на ознайомлення надані оригінали квитанцій про перерахування ОСОБА_3 за 26.01.2016р., 4.02.2016р., 9.02.2016р., 13.02.2016р., 09.03.2016 та повідомлено про подання заяви до Придніпровського районного суду від 5.02.2016 про сплату судового збору, та надав 2 оригінали квитанцій про сплату аліментів від 26.01.2016, 04.02.2016 кожна на суму 200,00грн, що свідчить про добровільне виконання рішення суду від 14.12.2015. Головний державний виконавець Матейчук О.В. зазначила, що мати стягувача 30.03.2016 написала заяву до начальника ЦВ ДВС Черкаського міського юстиції, в якій просить забезпечити виплату коштів по аліментам в повній сумі лише за реквізитами, що подані раніше нею в заяві, на її рахунок в «Приватбанку». Виконавець повідомив, щоб він сплачував аліменти на рахунок ОСОБА_2 (матері стягувача).

Представник Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області згідно довіреності заперечила щодо задоволення скарги, надала письмові заперечення та пояснила, що 30.03.2016 надійшла заява ОСОБА_2, яка є представником стягувача за дорученням, якою вона повідомляє про необхідність забезпечити виплату коштів по аліментам на реквізити, додані до виконавчого документу при подачі на виконання та зазначає, що існує заборгованість за шість місяців по сплаті аліментів. В матеріалах виконавчого провадження наявна заява ОСОБА_2, згідно якої аліменти на користь ОСОБА_3 станом на 04.04.2016 вона не отримувала. Згідно заяви ОСОБА_1 від 14.04.2016 боржник працевлаштований у відділ контактного центру Черкаської ОДА. 18.04.2016 ОСОБА_1 направлено запитувані реквізити Центрального відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області. 25.05.2016 року керуючись ст.ст. 68,69,70 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем до бухгалтерії Черкаського обласного контактного центру направлено постанову про звернення стягнення на заробітну плату. Оскільки під час виконання виконавчого листа № 711/9674/15-ц, виданого Придніпровським районним судом м. Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на його утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 200,00 грн. щомісячно починаючи з 26.10.2015року і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до 23 років, понесено витрати на виготовлення та пересилання документів виконавчого провадження, ведення Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень відсутні підстави для скасування постанови про стягнення витрат на організацію та проведення виконавчих дій.

Представник третьої особи ОСОБА_8 суду пояснила, що на момент винесення постанови не було відомостей про добровільне виконання рішення суду. ОСОБА_2 не знала про перерахунок коштів ОСОБА_1, тому 30.05.2016 і було написано заяву до виконавчої служби.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1, представників зацікавлених осіб, дослідивши матеріали скарги суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2015 з ОСОБА_1 на користь повнолітнього ОСОБА_5 стягнуто аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 26.10.2015 і до закінчення ним навчання в Університеті фінансів та управління в Варшаві, але не більш ніж до досягнення ним 23 річного віку.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено вичерпний перелік підстав для відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Стаття 28 Закону України «Про виконавче провадження» , передбачала, що у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення, за яким боржник зобовязаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавчий збір стягується в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі ста двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі виконання рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки та виконання боржником рішення після закінчення строку для самостійного його виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

01.03.2016 Головним державним виконавцем Матейчук О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50361628, копію даної постанови ОСОБА_1 отримав 23.03.2015.

Отже, копія постанови про відкриття виконавчого провадження була надіслана боржнику всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Головним державним виконавцем Матейчук О.В. від 24.05.2016 винесені постанови про звернення стягнення на заробітну плату боржника та про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Таким чином, державним виконавцем було передчасно винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Крім того, як вбачається з долучених до матеріалів справи копій документів виконавчого провадження, державним виконавцем формально проведено окремі виконавчі дії, а розрахунок зазначений у постанові від 24.05.2016 про стягнення витрат на проведення виконавчих діє є непідтвердженим.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення з боржника витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, виноситься на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності їх примусового стягнення згідно з вимогами цього Закону. Зазначена постанова надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена ним у порядку, встановленому цим Законом.

З врахуванням викладеного, суд вважає необхідним скасувати постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів та стягнення на суму, що не перевищує трьох мінімальних розмірів заробітної плати. За іншими виконавчими документами державний виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника за письмовою заявою стягувача.

Листом від 28.03.2016 на ім»я начальника Центрального відділу ДВС Черкаського міського управління юстиції ОСОБА_1 повідомив про добровільне виконання рішення суду. В подальшому листом від 04.04.2016 ОСОБА_1 просив повідомити реквізити рахунку ДВС для перерахунку аліментів, про що йому було надано відповідь про надання реквізитів.

На рахунок ОСОБА_5 у «Приват Банку» були перераховані, згідно наданих платіжних доручень, 26.01.2016-200 грн., 04.02.2016-200 грн., 09.02.2016-250 грн., 13.02.2016 200 грн., 09.03.2016- 200 грн.

Окрім того, під час розгляду скарги суду не було надано доручення ОСОБА_5 на ОСОБА_2 щодо представництва його інтересів. Отже, з невідомих причин державний виконавець прийняв рішення про забезпечення сплати аліментів на картковий рахунок матері стягувача за її ж заявою.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 74 Закону, державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувача і боржнику: у разі надсилання постанови до адміністрації підприємства, установи, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця для проведення відрахування із заробітної плати (доходів), пенсії та стипендії боржника.

У відповідності до ч. 1 ст. 31 Закону, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Проте, ч. 6 ст. 31 Закону передбачено, що у разі звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), пенсію, стипендію чи інші доходи боржника документи виконавчого провадження можуть бути вручені представникам адміністрації підприємства, установи та організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, у якої працює боржник, особисто державним виконавцем або уповноваженою ним особою під розписку.

З матеріалів виконавчого провадження не вбачається, що розрахунок заборгованості, був належним чином направлений скаржнику, в порядку визначеному ст. 31 Закону.

Суд звертає увагу на те, що в рішенні Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.05.2016 за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, зазначено, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 14.12.2015 щодо стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання його повнолітнього сина ОСОБА_3 в твердій грошовій розмірі 200грн., щомісячно, починаючи з 26.10.2015 року і до закінчення навчання в Університеті фінансів та управління у Варшаві, але не більше ніж до досягнення ним 23-річного віку, виконується повністю.

З вищевикладеного в сукупності слідує, що постанова головного державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату боржника винесена з порушенням норм чинного законодавства, а відтак скарга є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служб и у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України, ОСОБА_2 на постанови головного Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служб и у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України задоволити.

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітку плату боржника».

Скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 24.05.2016 «Про звернення стягнення на заробітку плату боржника».

Визнати незаконною постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 24.05.2016 «Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій».

Скасувати постанову головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Міністерства юстиції України ОСОБА_9 від 24.05.2016 «Про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій».

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Черкаської області на протягом п»яти днів.

Головуючий: ОСОБА_10