Справа № 127/2-6417/10
Провадження № 4-с/127/248/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого - судді Ан О.В.,

при секретарі Бородіч О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1В,-

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулось ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зі скаргою на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 Скарга мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.11.2010 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 546 від 25.06.2008 року у сумі 22874,22 грн., судовий збір в сумі 228,74 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120, 00 грн.

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 винесено постанову від 30.09.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження». Заявник вважає, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачеві є незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, а також неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець поверхнево виконав свої посадові обовязки, та не здійснив всіх необхідних дій щодо розшуку майна боржника.

В судове засідання представник скаржника не зявився, проте подав до суду заяву в якій просив провести розгляд скарги у його відсутність.

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниці ОСОБА_1, в судове засідання не зявився, проте надав суду для огляду копії матеріалів із виконавчого провадження № 5112902.

Боржник ОСОБА_2, в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду скарги повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши матеріали скарги, дійшов висновку що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 24.11.2010 року задоволено позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 546 від 25.06.2008 року у сумі 22874,22 грн., судовий збір в сумі 228,74 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120, 00 грн. (а.с. 36-37 цивільна справа №2-6417/10).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.12.2015 року за заявою ПАТ «Всеукраїнський ОСОБА_3» було видано публіка виконавчого листа про стягнення заборгованості за кредитним договором № 546 від 25.06.2008 року з ОСОБА_2 у сумі 22874,22 грн., судовий збір в сумі 228,74 грн., витрати на ІТЗ в сумі 120, 00 грн. (а.с. 50 цивільна справа №2-6417/10).

Матеріалами виконавчого провадження встановлено, що постановою державного виконавця від 20.05.2016 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-6417/10, виданого 15.02.2016 року на підставі заяви про відкриття виконавчого провадження ПАТ «ВіЕйБіБанк» від 27.04.2016 року (а.с. 27, 29-30).

Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 24.05.2016 року про джерела отримання доходів боржників-фізичних осіб, реєстраційний номер облікової картки платника податків не відповідає інформації яка міститься у ДРФО (а.с. 36).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 23.05.2016 року про осіб-боржників, які отримують пенсії, інформації не знайдено (а.с. 37).

Згідно відповіді Пенсійного фонду України № від 23.05.2016 року про осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, інформації не знайдено (а.с. 38).

Згідно відповіді Державної податкової служби України № від 24.05.2016 року про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах боржниками-юридичними особами та/або фізичними особами підприємцями, платник податку за податковим номером та серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває (а.с. 39).

Крім того, державним виконавцем з метою повного виконання виконавчого документа здійснювались запити до Державної сільськогосподарської інспекції, де, у відповіді зазначено, що в реєстрі машин Держсільгоспінспекції у Вінницькій області, сільськогосподарська техніка за перлу хіною О.Є., не зареєстрована (а.с. 40-42).

Відповідно до акта державного виконавця від 31.05.2016 року, при виході за адресою: м.Вінниця, вул. Литвиненко, 23/16, двері квартири ніхто не відчинив, майновий стан боржника перевірити не вдалося, залишено виклик на 03.06.2016 року (а.с. 43-44).

Головним державним виконавцем Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1 винесено постанову від 30.09.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» (а.с. 45-46).

Спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження».

За змістом статті 1 цього Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом (стаття 11 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.3 Постанови Пленуму Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах" від 07.02.14 року №6, при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії ( ч.1 ст.11 Закону), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій( ч. 7 ст. 12).

З оглянутого в судовому засіданні виконавчого провадження вбачається, що державним виконавцем вчинялись всі необхідні дії щодо встановлення наявності майна у боржника, на яке можна було б звернути стягнення, але такого майна виявлено не було.

Згідно ст. 47 ч. 1 п. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Пункт 5 ст. 47 вищевказаного закону зазначає, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону, тобто заявник не позбавлений права повторно звернутись із заявою щодо виконання виконавчого документа.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, Закону України «Про державну виконавчу службу», Закону України «Про виконавче провадження», іншого законодавства, яким врегульовано ці питання.

Вимогами ч. 3 ст. 387 ЦПК України визначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що головний державний виконавець Слободян О.В. Центрального відділу державної виконавчої служби м.Вінниці при винесенні постанови від 30.09.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві з виконання виконавчого листа №2-6417/10 діяв правомірно у відповідності із своїми повноваженнями та правами, передбаченими Законом України "Про виконавче провадження", прав, свобод та інтересів публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський акціонерний ОСОБА_3" державним виконавцем при вчиненні виконавчих дій не порушено, а тому підстав для задоволення скарги немає..

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 387 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на дії головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби м. Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області ОСОБА_1, - залишити без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: