Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2016 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва, Гаврилова О.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, -

В С Т А Н О В И В:

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що вона підлягає поверненню позивачу з наступних підстав.

Згідно зі ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, посадових та службових осіб.

Компетенція (юрисдикція) судів щодо розгляду таких справ визначається процесуальними законами.

Згідно ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Звертаючись з позовом до суду, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2016 року ВП №52405578 про стягнення з ОСОБА_2 виконавчого збору.

При цьому, як убачається із змісту позовної заяви та долучених документів, позивач оскаржує дії державної виконавця ВДВС Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві щодо відкриття виконавчого провадженням, в якому позивач є боржником.

В Розділі VIІ ЦПК України врегульовані процесуальні питання, пов'язані із судовим контролем за виконанням судових рішень.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Отже, ОСОБА_2, як боржник за виконавчим провадженням, має право звернутися до суду зі скаргою в порядку, встановленому ст.ст. 383-385 ЦПК України, а не з позовною заявою.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 подано позовну заяву з вимогою про визнання неправомірною та скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, такі вимоги не підлягають розгляду в іншому провадженні, ніж провадження, в якому повинно розглядатися таке питання (тобто у порядку, встановленому ст.ст. 383-385 ЦПК України).

Тому вбачаються визначені ст.121 Цивільного процесуального кодексу України підстави для повернення позовної заяви.

Відповідно до положень п.2 ч.1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотання особи, яка його сплатила, за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 8, 121 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про скасування постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання її копії.

Суддя