Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання - Мельник С.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2016 року стягнуто з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 600 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.03.2016 року до їх повноліття.

Вирішено питання про судовий збір.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 вказує, що рішення є незаконним та необгрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Зазначає, що не відмовляється від виконання своїх батьківських обов»язків щодо утримання своїх дітей.

Стверджує, що сплачувати 1800,00 грн щомісячно на даний час не має можливості. Відповідно до трудового договору від 01.03.2016 року, укладеного з ФОП ОСОБА_9 він працює водієм. Згідно з довідкою № 67 від 05.05.2016 року розмір його щомісячної заробітної плати становить 1388,00 грн.

Доводить те, що він має постійний заробіток, жодних доходів в натурі він не отримує, а тому рішення про стягнення з нього аліментів в твердій сумі суперечить ст.181, ст.183, ст.184 СК України.

Також вказує, що в порушення вимог ст.182 СК України при визначенні розміру

________________________________________________________________________________

Справа № 569/3342/16-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_10

Провадження № 22-ц/787/1160/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

аліментів суд не врахував його матеріальне становище.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти в розмірі 40 % від суми отриманих коштів на утримання дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

В запереченні на апеляційну скаргу ОСОБА_5 просить відхилити апеляційну скаргу, а рішення залишити без змін.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність судового рішення в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не має постійної роботи, отримує нерегулярний дохід, є повнолітньою, працездатною особою, що здатна своєю працею заробляти собі на життя, а тому позов підлягає до задоволення частково, а саме у розмірі 600 грн на кожну дитину.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

За змістом положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Судом встановлено, що 30 грудня 2011 року між сторонами зареєстровано шлюб відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, актовий запис № 2046, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ГЮ № 073443 (а.с. 6)

Від шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про народження від 03 червня 2015 року, серії І-ГЮ № 236174, актовий запис № 1347, від 03 червня 2015 року, серії І-ГЮ № 236175, актовий запис № 1348, від 02 серпня 2012 року, серії І-ГЮ № 168946, актовий запис № 2060 (а.с.7-9).

З позовної заяви вбачається, що позивачка просила стягувати аліменти на утримання дітей в розмірі 700 грн на кожну дитину (а.с. 1 - 3 ).

З довідки, виданої ОСОБА_5 Управлінням праці та соціального захисту м.Рівне 26 травня 2016 року № 1415, вбачається, що вона знаходиться на обліку в Міськсоцзахист і отримує щомісячну одноразову допомогу при народженні 2-х дітей в розмірі 1720,00 грн.

Згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу форми ОК-5 від 04.05.2016 року, наданих Пенсійним фондом України, ОСОБА_4 від підприємства Рівненської міської організації Української спілки ветеранів Афганістану (воїнів-інтернаціоналістів)-фірми «Саланг» за грудень 2015 року отримав заробітну плату у розмірі 960,00 грн, а за січень - лютий 2016 року отримав заробітну плату у розмірі 2234,29 грн. (а.с.23). Тобто, на момент подання позовної заяви (18.03.2016 року) відповідач у вищевказаному підприємстві не працював та заробітну плату не отримував.

У матеріалах справи на а.с. 17 міститься трудовий договір, укладений 01 березня 2016 року між фізичною особою, яка використовує найману працю, пов»язану з наданням послуг ОСОБА_11 та фізичною особою ОСОБА_4, згідно з яким відповідач працює водієм і його заробітна плата встановлена у розмірі мінімальної заробітної плати +10 грн.

Відповідно до довідки про доходи № 67, виданої ОСОБА_4 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_11, його заробітна плата за березень-квітень 2016 року складала 2776 грн, тобто 1388 грн за один місяць (а.с.22).

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не має постійної роботи та отримує нерегулярний дохід, що дає підстави для застосування судом ст.184 СК України.

Суд першої інстанції на це уваги не звернув та помилково вирішив справу, стягнувши кошти в твердій грошовій сумі.

Із роз»яснень, викладених у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", - вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що відповідач отримує інші види доходу, крім заробітної плати за основним місцем працевлаштування позивачкою не надано.

Крім того, посилання в позовній заяві на те, що старша дочка відвідує дитячий садочок, за який також потрібно проводити щомісячну оплату колегія суддів не може взяти до уваги, оскільки такі вимоги мають вирішуватися шляхом пред'явлення позову до батька дитини про стягнення додаткових витрат на дитину відповідно до ст. 185 СК України.

Згідно з ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

З огляду на вказане, колегія суддів приходить до висновку про необхідність стягнення алментів з ОСОБА_4 у частці від заробітку (доходу), а саме єдиної частки від його заробітку у розмірі ? щомісячно на утримання трьох дітей, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 18.03.2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Суду не надано жодних доказів того, що відповідач є нездоровим чи непрацездатним, а також не надано підтвердження того, що на своєму утриманні має інших непрацездатних осіб. Позивачка жодним чином не спростувала ту обставину, що відповідач як на момент ухвалення оскаржуваного рішення, так і на даний час має постійну роботу та заробіток.

Розглядаючи справу, суд першої інстанції залишив поза увагою, що законодавство встановлює, що розмір аліментів має бути співрозмірним (пропорційним) із доходами платника аліментів.

За таких обставин, рішення суду підлягає зміні - розмір стягнутих аліментів визначенню в частці від доходу відповідача, а не в твердій грошовій сумі.

Враховуючи зазначене, апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 307, ст. 309, ст. ст. 313-314, ст. ст. 316-117 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 13 травня 2016 року в частині визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню змінити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для відповідного віку кожної дитини, щомісячно, починаючи із 18 березня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: С.С. Шимків

ОСОБА_3