Справа № 390/887/16-ц
Провадження № 2/390/416/16
УХВАЛА

"09" грудня 2016 р. Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Квітки О.О.,

при секретарі Шматковій А.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Великосеверинівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою для обслуговування та ремонту житлового будинку та господарських споруд,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровоградського районного суду Кіровоградської області перебуває зазначена справа.

30.11.2016 до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить суд вжити заходів по забезпеченню позову, а саме: заборонити вчинення певних дій над спірними ділянками до розгляду справи і прийняття рішення. Заява мотивована тим, що йому надійшло повідомлення про те, що відповідач проводить приватизацію своєї земельної ділянки. Позивач вважає, що дії відповідача можуть в подальшому впливати на хід судового розгляду з обєктивних причин (а.с.69).

09.12.2016 в судовому засіданні позивача ОСОБА_1 підтримав заяву про забезпечення позову та просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 заперечувала щодо задоволення заяви та зазначила, що ОСОБА_4 є неналежним відповідачем по справі.

Представник третьої особи ОСОБА_3 заперечував щодо задоволення заяви.

Заслухавши позивача, представника відповідача, представника третьої особи та дослідивши матеріали цивільної справи, в межах заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову, що визначено в ст.151 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Частина 3 ст. 152 ЦПК України передбачає, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно із п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи вищезазначене та те, що позивач просить ухвали рішення стосовно заборони певних дій над спірними земельними ділянками, однак не зазначає яких саме дій (певних дій абстрактне поняття), позивачем не обґрунтовано яка існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, а тому є підстави вважати, що позивач в обґрунтування заяви ставить власні припущення і не надає жодних доказів, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому суд вважає, що заява про забезпечення позову є не обґрунтованою, як наслідок не підлягає задоволенню.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 151-153, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Великосеверинівська сільська рада Кіровоградського району Кіровоградської області, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою для обслуговування та ремонту житлового будинку та господарських споруд відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя /підпис/

Згідно з оригіналом

Суддя Кіровоградського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_5