АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4105/16 Справа № 185/211/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Варенко О.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Лаченкової О.В., Міхеєвої В.Ю.,

при секретарі - Порубай М.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» Павлоградської міської ради про розірвання договору про реструктуризацію заборгованості за водоспоживання та водовідведення та визнання його недійсним,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2016 року позивач звернувся з вищезазначеним позовом до відповідача, посилаючись на те, що він 10 жовтня 2011 року звернувся до відповідача з метою встановлення водного лічильника та укладення договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення за адресою: м. Павлоград вул. Полтавська 95/51. Але відповідач не дозволяв йому встановлювати лічильники води поки він не підпише договір про реструктуризацію боргу. У вказаній квартирі він довго не проживав, тому не визнає заборгованість.10 жовтня 2011 року під тиском та погрозами ним був підписаний договір про реструктуризацію заборгованості. В звязку з цим просив суд визнати договір №091011 від 10 жовтня 2011 року Про реструктуризацію заборгованості за водопостачання та водовідведення, укладений між ним та КП ПВУВКГ недійсним.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, позивач просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про визнання договору реструктуризації недійсним.

Позивач в судове засідання не зявився з невідомої суду причини, про час розгляду справи повідомлений належним чином.

Вислухавши представника відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду залишити без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідачем за вказаною адресою надаються послуги з водопостачання та водовідведення, у звязку із чим, на абонента ОСОБА_2 було відкрито особовий рахунок 1-1035690, на який повинна здійснюватися плата за користування послугами (а.с. 5-6).

10 жовтня 2011 року між позивачем та Комунальним підприємством "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради було укладено договір про реструктуризацію заборгованості № 091011, відповідно до якого було надано розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 4675,52 грн., що утворилась станом на 01.10.2011 року, строком з 10.10.2011 року по 10.10.2015 року (а.с. 4).

Згідно розрахунку по особовому рахунку 1-1035690, заборгованість за послуги з водопостачання та водовідведення станом на 01 жовтня 2011 року становить 4675,52 грн. (а.с.5-6).

На підтвердження укладення договору про реструктуризацію боргу позивач в жовтні 2011 року оплатив частину заборгованості в сумі 416,00 грн., що підтверджується роздруківкою особового рахунку.

17 квітня 2012 року між позивачем та Комунальним підприємством "Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства" Павлоградської міської ради укладено договір про №1035690 про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, де в п. 6.5. вказано, що на момент укладення договору сума заборгованості Споживача складає - 4342,58 грн. Тобто, підписуючи і цей договір позивач визнав, що у нього була наявна заборгованість перед відповідачем (а.с. 17-18).

Позивачем не надано належних доказів того, що на нього здійснювався тиск з приводу підписання спірного договору реструктуризації заборгованості.

Крім того, позивач не звертався до правоохоронних органів з приводу неправомірних дій посадових осіб КП "Павлоградводоканал" щодо примушення його до укладення спірного договору.

Посилання позивача на те, що договір про реструктуризацію заборгованості було підписано не директором КП " Павлоградводоканал", а іншою особою, що є підставою для визнання договору недійсним є безпідставними, оскільки посадовою інструкцією заступника керівника зі збуту КП "Павлоградводоканал" - п. 3.8. передбачено, що він має право підписувати та візувати документи з питань погашення заборгованості (угоди, акти, рахунки тощо) (а.с.55-56,57).

Таким чином, директор КП "Павлоградводоканал" надав право підпису при укладенні договору реструктуризації заборгованості заступнику директора зі збуту ОСОБА_3, що підтверджується посадовою інструкцією та відповідним наказом №111 від 16.03.2009 року.

Встановивши зазначені обставини, керуючись ст.ст. 203,215, 509, 530 ЦК України, ст.ст. 20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Постановою Пленуму Верховного суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги про те, що спірний договір не відповідає затвердженій формі типового договору, не можуть бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки статтею 627 ЦК України встановлена свобода договору, підписавши такій договір, позивач погодився з усіма його умовами та підтвердив його визнання частковою сплатою заборгованості.

Посилання в апеляційній скарзі щодо безпідставності покладення боргу на заявника та того, що спірний договір мав бути укладений відповідачем з кожним власником квартири, є необґрунтованими, так як договір про надання населенню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення, який є дійсним та позивачем не оскаржувався, укладений саме з ОСОБА_2, а зі змісту цього договору вбачається, що субєктами користування послугами зазначено «1 чоловік» (а.с.17).

Решта доводів апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при розгляді справи в суді першої інстанції не спростовують по суті правильне рішення суду, висновки якого ґрунтуються на матеріалах справи та нормах чинного законодавства.

Таким чином, судове рішення ухвалене з додержанням норм процесуального права та відсутні підстави для його скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: О.В. Лаченкова

ОСОБА_4