Справа № 344/3868/16-ц
Провадження № 2/344/3181/16
У Х В А Л А

08 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Домбровської Г.В.

секретаря с/з Устинської Н.С.,

за участю позивача ОСОБА_2, представника відповідачів Тарновської І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області заяву про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р., Івано-Франківської міської ради, КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка» про скасування розпоряджень про звільнення з роботи та призначення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р., Івано-Франківської міської ради, КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка» про скасування розпоряджень про звільнення з роботи та призначення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні 08 липня 2016 року ОСОБА_2 подано заяву про відвід судді, в якій Позивач просить здійснити відвід судді Домбровської Г.В. у справі № 344/3868/16-ц за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р., Івано-Франківської міської ради, КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка» про скасування розпоряджень про звільнення з роботи та призначення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди.

Обгрунтовуючи існування підстав для відводу судді, Позивач в судовому засіданні покликався на її упередженість та залежність від сторонніх чинників, у зв'язку з тим, що суддею двічі було відмовлено у задоволенні клопотання про забезпечення позову.

Представник відповідачів Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р., Івано-Франківської міської ради в судовму засіданні протии заяви про відвід судді заперечила та просила відмовити в її задоволенні.

Проаналізувавши доводи заяви про відвід, Суд вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, головною метою якого є відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є обґрунтовані сумніви.

У статті 1 ЦПК України визначено, як мету цивільного судочинства, справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ, що відповідає засадам про «право на справедливий судовий розгляд», які закріплені у п.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., яка була ратифікована Україною 17.07.1997р.

За приписами частини 1 статті 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

Обставинами, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Також суд зазначає, що згідно із статтею 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В практиці Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду розмежовується суб'єктивний та об'єктивний аспекти.

При цьому щодо суб'єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з'являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з'являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об'єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Стосовно об'єктивної складової неупередженості суддів, то у справі «Фей проти Австрії» Суд вказав, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об'єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди у демократичному суспільстві повинні апріорно викликати в учасників цивільного процесу.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляду справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об'єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як випливає зі змісту поданої заяви про відвід судді, в якості правових підстав для відводу судді заявник покликається на пункти 2, 4 частини 1 статті 20 ЦПК України, якими передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

При цьому, в поданій до суду заяві про відвід судді та в судовому засіданні заявник покликався на допущені, на його думку, порушення під час вирішення суддею питання про забезпечення позову.

Відтак, на думку ОСОБА_2, незадоволення суддею заяв Позивача про забезпечення позову, свідчить про упередженість судді, відсутність незалежності з її боку та побічну зацікавленість в результатах розгляду справи.

Так, обставинами, що викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді, можуть бути незаконні дії судді під час розгляду справи, ігнорування законних вимог сторони, створення перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівне ставлення до сторін, нетактовна поведінка судді тощо. Для того щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Враховуючи зазначене, Суд приходить до висновку про те, що заявлені ОСОБА_2 підстави для відводу судді не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки не стосуються особистого відношення судді Домбровської Г.В. до результатів розгляду справи, а тільки відображають суб'єктивну думку Позивача стосовно прийнятих суддею процесуальних рішень про відмову в задоволенні заяв про забезпечення позову під час розгляду даної цивільної справи.

При цьому, чинним цивільним процесуальним законодавством України передбачено відповідний порядок оскарження процесуальних рішень суду під час розгляду справи.

Суд також звертає увагу на те, що Ухвала Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 29 березня 2016 року, якою в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову в даній цивільній справі було відмовлено, оскаржувала ся Позивачем в апеляційному порядку, і за результатами апеляційного розгляду вказану ухвалу було залишено без змін.

Таким чином, наведені ОСОБА_2 доводи в обґрунтування заяви про відвід є його суб'єктивним тлумаченням норм процесуального закону, а процесуальні документи, прийняті суддею Домбровською Г.В., не свідчать про заінтересованість судді у результаті розгляду справи та її упередженість чи необ'єктивність.

Суд вважає, що Позивачем не наведено обґрунтованих підстав та обставин, які б піддавали сумніву об'єктивність і неупередженість суду, якому заявлено відвід, позаяк жодним чином не вбачається неможливість винесення суддею законного, справедливого та належним чином обґрунтованого (мотивованого) судового рішення при вирішенні даної цивільної справи.

Інших, передбачених чинним законодавством обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді в заяві ОСОБА_2 не наведено, а Судом таких обставин не встановлено.

Отже, за відсутності підстав, визначених статтею 20 ЦПК України, заява про відвід судді не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 20, 24 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про відвід судді у справі за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, міського голови м. Івано-Франківська Марцінківа Р., Івано-Франківської міської ради, КО «Івано-Франківський міський парк культури та відпочинку ім. Т.Г.Шевченка» про скасування розпоряджень про звільнення з роботи та призначення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди, - відмовити.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Домбровська Г.В.