АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 667/680/15ц Головуючий в суді ? інстанції Стамбула Н.В.
Номер провадження 22-ц/791/121/16 Доповідач Чиркова. К.Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Воронцової Л.П.,

Стародубця М.П.,

секретар Мирненко А.О.,

прокурор Марченко Г.С.,

Ахременко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року в справі за позовом Прокурора м. Херсона, діючого в інтересах Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПП «Агро Ніка Плюс» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПП «Агро Ніка Плюс» на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 87 910 грн., заборгованість по відсоткам в сумі 4848,70 грн., пеню за несплату основного боргу в сум 461,93 грн., пеню за несплату відсотків у розмірі 77 грн., а всього стягнуто 93 297,63 грн. і держмито на користь держави в сумі 932,98 грн.

У грудні 2014 року ОСОБА_4 подав на зазначене рішення суду апеляційну скаргу, зазначаючи, що про рішення суду від 26 квітня 2006 року йому стало відомо лише в 2014 році, після винесення судом ухвали про тимчасове обмеження його у праві виїзду за межі України.

Вважає рішення суду в частині солідарного стягнення з нього та інших поручителів кредитної заборгованості за кредитним договором, укладеним між банком та ОСОБА_5 незаконним, зважаючи на те, що він договір поруки в забезпечення кредитних зобов'язань ОСОБА_5 не укладав. У 2005 році він працював водієм у ОСОБА_5, без офіційного оформлення, останній звернувся до нього з проханням допомогти отримати кредит і поручитися за нього перед банком, проте він не погодився, ніяких документів не підписував, і жодного разу не отримував від банку вимоги про погашення боргу.

Вважає, що його підпис на договорі поруки підроблений ОСОБА_5, який був засуджений у 2008 році за вчинення шахрайських дій з метою отримання кредиту.

Письмові заперечення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом установлено, підтверджено матеріалами справи, що 24.05.2005 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_5 укладено кредитний договір № 85, за умовами якого позичальнику надано кредит в розмірі 90 000,00 грн. з кінцевим строком погашення до 24.05.2010 року зі сплатою 23 % річних.

На забезпечення виконання ОСОБА_5 умов кредитного договору банком укладено 25.05.2005 року договір поруки за № 85-а з ОСОБА_4, 25.05.2005 року за № 85-б з ОСОБА_6, 25.05.2005 року за № 85-в з ПП «Арго Ніка Плюс», за умовами яких останні виступили поручителями ОСОБА_5, взяли на себе зобов'язання перед банком відповідати за зобов'язаннями позичальника, що виникають із умов кредитного договору, в повному обсязі.

Однак ОСОБА_5 умови договору не виконує, у зв'язку із чим станом на 26 січня 2006 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 93 297,63 грн., із яких 87 910,00 грн. заборгованість за кредитом, 4 848,70 грн. заборгованість по відсоткам, 461,93 грн. пеня за несплату основного боргу, 77 грн. пеня за несплату відсотків.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно статті 559 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки кошти за кредитним договором в належному розмірі повернуто не було, проценти за кредитом та пеня за процентами підлягають стягненню відповідно до умов договору.

Задовольняючи позовні вимоги банку, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із того, що ОСОБА_5 неналежним чином виконував умови кредитного договору, у зв'язку із чим у нього виникла заборгованість і така підлягає стягненню з нього та поручителів солідарно.

Заперечуючи проти позову ОСОБА_4 посилається на те, що не укладав 25.05.2005 року з банком договір поруки за № 85-а, підпис на договорі поруки виконаний не ним, а також на вирок суду відносно ОСОБА_5

Вироком Комсомольського районного суду м. Херсона від 14 березня 2006 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 358, ч. 3 ст. 358 КК України, однак в ході зазначеного кримінального провадження питання щодо договору поруки, укладеного між банком та ОСОБА_4 не вирішувалося.

В ході розгляду справи судом апеляційної інстанції призначалася судово - почеркознавча експертиза, проведення якої доручено Херсонському відділенню Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз, яка не була проведена, оскільки для проведення порівняльного дослідження та надання будь - якого висновку стосовно виконання спірного підпису та тексту ОСОБА_4 чи іншою особою експерту недостатньо вільних зразків підпису та почерку ОСОБА_4, яких згідно з Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень №55/5 повинно бути не менше ніж на 15 документах.

Враховуючи вимоги діючого цивільно - процесуального законодавства, щодо допустимості доказів і зважаючи на те, що ОСОБА_4 не надав на вимогу суду вільні зразки підпису та почерку в необхідній для проведення експертизи кількості, а спростування підпису на договорі в іншій спосіб законом не передбачено, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про солідарне стягнення з ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором.

Разом із тим не можна погодитися із висновком суду про солідарне стягнення заборгованості із боржника та поручителів, оскільки матеріалами справи підтверджено, що між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» правонаступником, якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» та поручителями ОСОБА_4, ОСОБА_6, ПП «Агро Ніка Плюс» укладені 25 травня 2005 року різні договори поруки за № 85-а, 85-б, 85-в (а.с. 19-20).

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Суд не звернув уваги на те, що зміст вказаної норми вбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобов'язання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладення одного договору декількома поручителями (ч. 3 ст. 554 ЦК України) та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою.

Суд не взяв до уваги того, що законом не заборонено укладення й кількох договорів поруки на виконання того самого зобов'язання, проте у цьому випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України не застосовується, оскільки поручителі не несуть у такому разі солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю.

За таких обставин кредитор має право пред'явити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору, але поручитель, що виконав зобов'язання, не може висунути вимогу до іншого поручителя на предмет розподілу відповідальності перед кредитором.

Отже, стягуючи з поручителів у солідарному порядку суму заборгованості за договором кредиту, суд не звернув уваги на те, що в даному випадку ч. 3 ст. 554 ЦК України застосована бути не може і поручителі не несуть солідарної відповідальності, так як відсутня їх спільна порука, оскільки укладено окремі договори поруки.

За таких обставин, рішення суду в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 разом з іншими поручителями суми заборгованості за кредитним договором підлягає зміні, і визначена судом сума заборгованості за кредитом підлягає стягненню в солідарному порядку з ОСОБА_5 і ОСОБА_4 та солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ПП «Агро Ніка Плюс».

В іншій частині рішення суду не оскаржено і судом апеляційної інстанції, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України не переглядалося.

На підставі викладеного, ст. 554 ЦК України керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 26 квітня 2006 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_4 та інших поручителів, ОСОБА_6, ПП «Агро Ніка Плюс» на користь Відкритого акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» заборгованості за кредитним договором змінити, і вважати, що сума заборгованості за кредитним договором стягнута судом солідарно з ОСОБА_5 і ОСОБА_4.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.П. Воронцова

М.П. Стародубець