233 № 233/1895/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Наумик О.О., за участі секретаря Сухоставець Т.А., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Костянтинівці міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, - про встановлення факту народження дитини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у поданій нею до суду в порядку окремого провадження заяві просить встановити факт народження нею 26 лютого 2016 року в м. Макіївці Донецької області дитини чоловічої статі ОСОБА_2 Юрєвича та зазначити в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_2 Юрєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про матір ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3,

пославшись на те, що 26 лютого 2016 року вона народила дитину сина ОСОБА_3, що відбулося у Центрі охорони материнства і дитинства м. Донецька, про що свідчить медичне свідоцтво про народження №602.

Народження нею дитини на непідконтрольній території унеможливлює реєстрацію народження дитини органом державної реєстрації актів цивільного стану, як це передбачено ст.144 СК України.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дістає такого висновку:

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 р., дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Обовязок невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органах державної реєстрації актів цивільного стану частиною 1 статті 144 Сімейного кодексу України покладений на батьків.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4). За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

Пунктом 7 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачений розгляд судом справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з абз.2 п.18 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Судом встановлено, що 26 лютого 2016 року ОСОБА_1 народила дитину чоловічої статі. Ця подія відбулася в «Донецькому республіканському центрі охорони материнства і дитинства» м. Донецька, тобто на тимчасово окупованій території, що є загальновідомим фактом.

На підтвердження факту народження дитини заявницею надані суду копії таких документів, як «Медицинское свидетельство о рождении №602» за формою первинної облікової документації №103/о, затвердженою наказом МОЗ МЗ ДНР від 09.01.2015 р. №12, видане 11.04.2016 р., Картка вагітної ОСОБА_1 з Обмінною картою пологового будинку, пологового відділення лікарні з матеріалами Лабораторних, ультразвукових та інших досліджень, з яких вбачається, що з приводу вагітності ОСОБА_1 перебувала на обліку в Медичному закладі «Донецький республіканський центр охорони материнства і дитинства» м. Донецька, де народила дитину чоловічої статі; а також фотографії, які відображають заявницю в період вагітності, а також заявницю з новонародженою дитиною.

Та обставина, що медичні документи про народження дитини видані на тимчасово окупованій території, унеможливлює отримання виданого державним органом України свідоцтва про народження, з огляду на нижченаведене законодавство.

Відповідно до статті Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невідємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

У відповідності до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» - державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч.1). Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом (ч.2). Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.3). Встановлення звязків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України (ч.4).

З огляду на викладене, ту обставину, що для проведення державної реєстрації народження дитини заявниці є об'єктивні перешкоди, з метою захисту прав і свобод заявниці ОСОБА_1, як громадянки України, її новонародженої дитини, суд вважає що заявлені вимоги в частині встановлення факту народження належить задовольнити, встановивши факт народження дитини, що надасть можливість батькам дитини отримати видане державним органом України свідоцтво про її народження.

При цьому у відповідності до п.4 статті 1 глави ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5),якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження, підтверджене одним із документів, передбачених у пункті 2 цієї глави, або місце проживання батьків чи одного з них.

Тож за бажанням заявниці місцем народження дитини слід встановити м. Макіївку Донецької області - за місцем проживання матері.

Проте у відсутність посилання заявника на те, чи народжена дитина в шлюбі, або ж посилання заявника на те, що відомості про батька новонародженої дитини до відповідного Державного реєстру мають бути внесені згідно з частиною першою статті 135 Сімейного кодексу України, суд не вбачає підстав для зазначення в рішенні на прізвище та по-батькові дитини.

Також вимога «зазначити» в свідоцтві про народження дитини ОСОБА_2 Юрєвича, ІНФОРМАЦІЯ_1, відомості про матір ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_3, не підлягає задоволенню, оскільки Розділ IV «Окреме провадження» ЦПК України, зокрема Глава 6 «Розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» не покладає на суд обовязку внесення певних відомостей в актові записи цивільного стану. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, як було зазначено вище, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання

За наведених підстав заява підлягає частковому задоволенню.

На підставі ст.144 Сімейного кодексу України, ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", керуючись ст.ст. 209,212-215,234,251-257 1 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт народження 26 лютого 2016 року в м. Макіївці Донецької області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_3, дитини чоловічої статі сина ОСОБА_3.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію судового рішення видати особам, які брали участь у справі, негайно після його проголошення або невідкладно надіслати судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя: