АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2389/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 20 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ліквідатора Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" - ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності , -

в с т а н о в и л а :

12 березня 2008 року ОСОБА_7 звернувся до суду із позовом до Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" (далі ДП «Машинобудівний завод «Оризон»), Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 лютого 2008 року на прилюдних торгах з реалізації майна, він придбав за 341 044 грн. належну ДП «Машинобудівний завод «Оризон» будівлю корпусу № 19 загальною площею 1419,8 кв. м, що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 15, м. Сміла, Черкаської області.

Позивач ОСОБА_7 вказує в позові, що організатором проведення прилюдних торгів виступила Черкаська філія ТОВ «Стратег» з ініціативи ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції, під арештом якої знаходився вищезазначений обєкт нерухомості. Згідно протоколу від 15 лютого 2008 року та виданого на його підставі акту від 21 лютого 2008 року про проведення прилюдних торгів з реалізації вищевказаного майна його було оголошено переможцем вказаного аукціону. У встановлений умовами протоколу термін ОСОБА_7 перерахував всі належні до виплати кошти. З наданим йому пакетом документів він звернувся до приватного та державного нотаріусів для оформлення свідоцтва про придбання з прилюдних торгів корпусу № 19, але отримав відмову.

ОСОБА_7 звернувся до відповідача, але потрібних документів не виявилось, оскільки ДП «Машинобудівний завод «Оризон» не своєчасно подав документи до БТІ для оформлення свідоцтва про право власності і на час проведення прилюдних торгів вказане свідоцтво не отримав.

У звязку з тим, що у відповідача відсутні відповідні документи для оформлення нотаріального свідоцтва про придбання з прилюдних торгів майна, ОСОБА_7 змушений був звернутися до суду та просив суд визнати договір купівлі-продажу не посвідчений нотаріально дійсним, та визнати за ним право власності на придбане з прилюдних торгів майно належне ДП «Машинобудівний завод «Оризон» - адміністративно-побутові та виробничі приміщення корпусу № 19 загальною площею 1419,8 кв. м, що знаходяться за адресою: вул. Промислова,15 в м. Сміла Черкаської області.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року позов задоволено.

Визнано договір купівлі-продажу, за яким 15 лютого 2008 року ОСОБА_7 купив з прилюдних торгів майно належну ДП «Машинобудівний завод «Оризон» будівлю корпусу № 19 (адміністративно-побутові та виробничі приміщення) загальною площею 1419,8 кв. м. по вул. Промисловій, 15 в м. Сміла Черкаської області, дійсним.

Визнано за ОСОБА_7 право власності на будівлю корпусу № 19 (адміністративно-побутові та виробничі приміщення) загальною площею 1419,8 кв. м. по вул. Промисловій, 15 в м. Сміла Черкаської області, дійсним.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ліквідатор ДП «Машинобудівний завод «Оризон» - ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку. Апелянт посилається в апеляційній скарзі на те, що рішення є незаконним з підстав неповного зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушенням або неправильним застосуванням норм матеріального або процесуального права.

Апелянт зазначає, що власник майна згоди на його відчуження не надавав, а ДП «Машинобудівний завод «Оризон» самостійно відчужувати майно не мало право, тобто договір купівлі-продажу не відповідає чинному законодавству, тому не міг бути визнаний дійсним. Крім того, апелянт вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про доведеність факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору. Тому просить суд скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити в задоволенні позову.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання двічі не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується даними судової повістки та оголошення в газеті «Черкаський край» № 90-91 від 16 листопада 2016 року.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, які зявилися в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухваленням нового рішення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягає застосуванню.

Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із їх доведеності, посилаючись, що оскільки сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов договору купівлі-продажу, який фактично здійснено на прилюдних торгах 15 лютого 2008 року з дотриманням встановлених правил, то слід визнати дійсним даний договір купівлі - продажу на підставі ст. 220 ЦК України та право власності за позивачем.

З таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів

Встановлено, що згідно даних протоколів від 15 лютого 2008 року про проведення прилюдних торгів з продажу арештованого нерухомого майна ОСОБА_7 оголошено переможцем аукціону з продажу адміністративно-побутових приміщень корпусу № 19 «Машинобудівного заводу «Оризон» загальною площею 383,48 кв. м., які знаходяться за адресою Черкаська область, м. Сміла, вул. Промислова,12 (а.с.36) та виробничих приміщень корпусу № 19 «Машинобудівного заводу «Оризон» загальною площею 1045,71 кв.м, які знаходяться за адресою Черкаська область, м. Сміла, вул. Промислова,12 (а. с.37).

Відповідно до акту прийому-передачі майна від 21 лютого 2008 року відділ ДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції в особі в.о. начальника ВДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції ОСОБА_8 та ЧФ ТОВ «Стратег» в особі директора ОСОБА_9 передали, а переможець аукціону ОСОБА_7 прийняв майно, арештоване та реалізоване шляхом проведення аукціону ВДВС Смілянського міськрайонного управління юстиції.

Договір купівлі-продажу не було посвідчено нотаріально та зареєстровано у встановленому законом порядку.

Так, за змістом статті 210, частини 3 статті 640 ЦК (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин у справі) у випадках, встановлених законом, правочин підлягає державній реєстрації. Договір, який підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно зі статтею 657 ЦК (у редакції на момент виникнення спірних правовідносин у справі) договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Згідно ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі, наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 30.01.2013 у справі N 6-162цс12, вирішуючи спір про визнання дійсним правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, судам необхідно враховувати, що норма частини 2 статті 220 ЦК не застосовується до правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації. Момент вчинення таких правочинів згідно зі статтею 210, частиною 3 статті 640 ЦК пов'язується з державною реєстрацією, тому вони не є укладеними й не створюють прав та обов'язків для сторін. Договір купівлі-продажу житлового будинку (або його частини) підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, тому не може бути визнаний дійсним на підставі частини 2 статті 220 ЦК. Зазначена частина статті 220 ЦК застосовується до правовідносин у разі, коли сторони уклали правочин, зміст якого відповідав волі сторін, і лише форма його укладення не відповідала встановленим законом вимогам. Визнання в судовому порядку дійсним правочину щодо нерухомості суперечить законодавству, оскільки такий правочин підлягає обов'язковій державній реєстрації, тому частина 2 статті 220 ЦК до таких правовідносин не застосовується.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку щодо визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного між сторонами, оскільки в порядку ст. ст. 210, 640 ЦК України вказаний договір не є укладеним.

Крім того, в матеріалах справи відсутні відповідні докази факту ухилення відповідача від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, що виключає можливість визнання дійсним договору на підставі ч. 2 ст. 220 ЦПК України.

Помилковим також є висновок суду першої інстанції щодо визнання за позивачем ОСОБА_7 права власності на будівлю корпусу № 19 (адміністративно-побутові та виробничі приміщення) загальною площею 1419,8 кв. м.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 3-4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

З огляду на викладене, оскільки сторонами договору не було дотримано вимоги щодо його нотаріального посвідчення та державної реєстрації, у позивача ОСОБА_7 не виникло право власності на будівлю корпусу №19 (адміністративно-побутові та виробничі приміщення) загальною площею 1419,8 кв. м. по вул. Промисловій, 15 в м. Сміла Черкаської області.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до необґрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_7 про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності, оскільки судом неповно зясовані обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм матеріального і процесуального права, що відповідно до ст. 309 ЦПК України є обовязковою підставою для скасування рішення суду.

Доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню колегією суддів.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ліквідатора ДП "Машинобудівний завод "Оризон" - ОСОБА_6 слід задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, ухваливши нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_7 до Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Отже, стягненню з позивача ОСОБА_7 на користь відповідача Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" підлягають судові витрати за сплату судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 1870 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ліквідатора Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" - ОСОБА_6 задовольнити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 17 березня 2008 року по справі за позовом ОСОБА_7 до Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 до Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон", Державної виконавчої служби Смілянського міськрайонного управління юстиції про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним та визнання права власності відмовити.

Стягнути з позивача ОСОБА_7 на користь відповідача Державного підприємства "Машинобудівний завод "Оризон" судові витрати за сплату судового збору при поданні апеляційної скарги в розмірі 1870 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :