АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_______________________________________
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Музичко С.Г.

при секретарі Клінчук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошового зобов'язання,

встановила:

у вересні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з відповідача борг у сумі 2 225 000грн.

Також позивачем було подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу нерухоме майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_2 та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1, посилаючись на те, що сума боргу є значною, а поведінка відповідачка свідчить про небажання та неспроможність повернути грошові кошти у повному обсязі.

Ухвалою суду від 9 жовтня 2015 року заяву задоволено.

На вказану ухвалу суду ОСОБА_1, яка не є стороною у справі, подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою в задоволенні забезпечення позовних вимог ОСОБА_2 відмовити.

ОСОБА_1 посилається на те, що майно, на яке ухвалою суду накладено арешт, на підставі договору від 19 червня 2014р. передано у іпотеку для забезпечення зобов'язань ОСОБА_3 перед нею, тому ухвала суду порушує її права, як іпотекодержателя.

ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду апеляційної скарги (с.с.115), у судове засідання не з'явилася, клопотання про перенесення судового розгляду не подала, тому відповідно до ст. 305 ЦПК України колегія суддів провела судове засідання у її відсутність.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників ОСОБА_1 та відповідача, які підтримали апеляційну скаргу, вивчивши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи по забезпеченню позову. Забезпечення

№ апеляційного провадження:22-ц/796/4475/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Коробенко С.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Рейнарт І.М.
позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

- 2 -

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб та заборони вчиняти певні дії.

Метою вчинення вказаних процесуальних дій є забезпечення можливості виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

За змістом частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до частини сьомої статті 3 Закону України «Про іпотеку» пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет іпотеки в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-іпотекодержателя, який має переважне право перед іншими особами на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки.

За таких обставин, суд повинен був перевірити чи не передано майно, арешт на яке просила накласти позивач у забезпечення її позову, іншій особі у іпотеку.

ОСОБА_1 до апеляційної скарги надала договір іпотеки, укладений між нею та ОСОБА_3 19 червня 2014р. та посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шишкіною А.О., предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_2 та земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0616га.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином не перевірив належність майна відповідачу та можливість накласти арешт на вказане майно у забезпечення даного позову, а також чи не будуть такі дії порушувати права інших осіб.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала судом постановлена без повного з'ясування обставин справи, а також з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню, а питання необхідно передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.303, 307, 312-315, 317 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 9 жовтня 2015 року скасувати, заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошового зобов'язання повернути до Солом'янського районного суду м. Києва на новий розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: