Справа № 466/8299/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Львова в складі:

ОСОБА_1 ОСОБА_2

ОСОБА_3 Репета

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Ірокс», третя особа Львівська міська рада про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 05.10.2015р. звернулася в суд з позовом до ПАТ «Ірокс», в якому просить постановити рішення, яким визнати за нею право власності на квартиру №53 загальною площею 47,4м2, що знаходиться на мансардному поверсі будинку № 418 на вул.Шевченка в м. Львові.

Позовну заяву мотивує тим, що 22.07.2010 року між нею та ОСОБА_5 «Ірокс» було укладено договір № 47А підряду у будівництві. Відповідно до цього договору та додатків до нього позивач передає, а відповідач приймає пай для його залучення у будівництво обєкту інвестування: квартири № 60, проектною площею 47,5 кв.м стрихового приміщення мансардного поверху 2-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Змінами до договору від 25.09.2012 р. внесено зміни: номер квартири 60 змінено на 53; проектна площа змінена на 47,4 кв.м. Згідно п. 1.2 Договору за умови виконання замовником своїх інвестиційних зобовязань у повному обсязі, замовник отримує право власності на обєкт інвестування. Загальна вартість квартири за договором зі змінами встановлена в розмірі 270 750,00 грн. Вказана сума була повністю оплачена частинами, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ОСОБА_5 «Ірокс». Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування. Позивач повністю виконав свої зобовязання згідно договору, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. До сьогоднішнього часу позивач не має правовстановлюючого документу щодо права власності на вищевказану квартиру та відповідач не визнає право власності на спірну квартиру. Тому позивач змушений звернутися до суду, просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_6 та ОСОБА_7 позов підтримали повністю, покликаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Просять позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 «Ірокс» ОСОБА_8 в судовому засіданні проти позову заперечив, підтримавши письмові заперечення проти позову, мотивуючи їх тим, що позивач повністю оплатив вартість спірної квартири, однак ОСОБА_5 «Ірокс» не може оформити право власності на квартиру, оскільки не є на це уповноваженим органом.

Львівська міська рада, залучена в якості третьої особи у справі, в судове засідання явку свого представника не забезпечила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася судом належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності її представника.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 22.07.2010 року між нею та ОСОБА_5 «Ірокс» було укладено договір № 47А підряду у будівництві. Відповідно до цього договору та додатків до нього позивач передає, а відповідач приймає пай для його залучення у будівництво обєкту інвестування: квартири № 60, проектною площею 47,5 кв.м стрихового приміщення мансардного поверху 2-ї секції житлового будинку за адресою: м. Львів, вул. Шевченка, 418. Змінами до договору від 25.09.2012 р. внесено зміни: номер квартири 60 змінено на 53; проектна площа змінена на 47,4 кв.м.

Згідно п. 1.2 Договору вартість вказаної квартири складає 270 750,00 грн.

Позивачем повністю оплачено вартість обєкту інвестування, що підтверджується квитанціями та довідкою, виданою ОСОБА_5 «Ірокс».

Договором встановлено, що після закінчення будівництва відповідач зобовязаний здати будинок в експлуатацію, передати обєкт інвестування у власність позивача, здійснити оформлення права власності на належний позивачу обєкт інвестування.

В судовому засіданні встановлено, що позивач повністю виконав свої зобовязання згідно договору, проживає у квартирі разом зі своєю сімєю, оплачує вартість комунальних послуг, натомість відповідач не виконує своїх зобовязань щодо здачі будинку в експлуатацію та оформлення права власності. Дані факти підтверджуються матеріалами справи та зібраними по справі доказами.

Відповідно до декларації про готовність обєкта до експлуатації, будинок, в якому розташована вищевказана квартира, вважається закінченим будівництвом та обєктом готовим до експлуатації.

04.10.2012 р. на квартиру був виготовлений технічний паспорт, згідно якого квартира № 53 знаходиться на мансардному поверсі будинку на вул. Шевченка, 418, у м. Львові, має загальну площу 47,4кв.м, складається з однієї кімнати, житловою площею 15,4кв.м.

Як вбачається з рішення державного реєстратора ОСОБА_9 № 23820749 від 20.08.2015 р., позивачу відмовлено у реєстрації права власності на спірну квартиру.

В судовому засіданні встановлено, що право власності відповідача на земельну ділянку, на якій збудований будинок № 418 по вул. Шевченка не зареєстровано.

Як пояснив представник відповідача, вони подали документи в міську раду для отримання правовстановлюючих документів, але та не оформляє їх право власності на землю. Це унеможливлює реєстрацію права власності позивачки на квартиру.

Згідно з ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до п. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва.

Згідно ч.1 ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд враховує положення ч. 2 ст. 328 ЦК, якою встановлюється презумпція правомірності набуття права власності, котра означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не встановлено в судовому порядку або незаконність набуття права власності прямо не випливає із закону. Таким чином, факт неправомірності набуття права власності, якщо це не випливає із закону, підлягає доказуванню, а правомірність набуття права власності включає в себе законність і добросовісність такого набуття.

Суд вважає, що позивачка правомірно набула право власності на про інвестоване нею житло. Доказів протилежного суду не подано. Відтак, за позивачкою слід визнати право власності на квартиру №53 загальною площею 47,4м2, що знаходиться на мансардному поверсі будинку № 418 на вул. Шевченка в м. Львові.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає позов підставним, таким, що підлягає задоволенню, за позивачкою слід визнати право власності на спірну квартиру.

У звязку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути в користь позивачки судові витрати по справі.

Керуючись ст.ст.10,11,60,61,88,209,212,214,215 ЦПК України, ст.ст.328,331,334,392 ЦК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на квартиру №53 загальною площею 47,4м2, що знаходиться на мансардному поверсі будинку № 418 на вул.Шевченка в м. Львові.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ІРОКС" в користь ОСОБА_4 2705грн.50коп. судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Шевченківський районний суд м.Львова шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя ОСОБА_2