Справа № 495/8384/15-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

02 грудня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі - Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, заінтересовані особи: Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та забов»язання внесення змін до актового запису про народження дитини ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_4, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, 18.11.2015 в порядку окремого провадження звернулась до суду з заявою про встановлення факту батьківства та зобов'язання внесення зміни до актового запису про народження дитини. Свої вимоги обгрунтовує тим, що проживаючи однією сім'єю, але не перебуваючи у шлюбі між собою у ОСОБА_1 та ОСОБА_5 народилась дитина, ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.Запис про батька дитини був записаний відповідно до ст.135 СК України ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 помер. Заявник стверджує, що встановлення факту батьківства необхідно для захисту прав малолітньої дитини, а саме для того, щоб ОСОБА_2 отримала законне право на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька ОСОБА_5 На підставі вищевикладеного заявник просить суд:встановити факт батьківства ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року відносно ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2; визнати ОСОБА_5 батьком дитини - дочки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зобовязати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ внести зміни до актового запису про народження дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2. №54 від 08.12.2004 року, де в графі відомості про батьківство вказати батьком дитини «ОСОБА_5», виключивши відомості про «ІНФОРМАЦІЯ_7».

В судовому засіданні від 25.02.2016 року в порядку п.5 ст.209 ЦПК України до участі у справі в якості заінтересованої особи було залучено ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, наведених в заяві.

Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Білгород-Дністровської міської ради, як органу опіки та піклування в судовому засіданні просив вирішити спір з урахуванням інтересів дитини .

ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення заяви ОСОБА_1 заперечувала, посилаючись на те,що родині померлого ніколи не було відомо про існування ОСОБА_2, ОСОБА_5 був самотньою людиною та вів оморальний спосіб життя.

Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського МУЮ в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши та надавши оцінку в сукупності наявним в справі доказам, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року народилася ОСОБА_2, в свідоцтві про народження в графі мати якої зазначено ОСОБА_1, а в графі батько зазначено ОСОБА_7 (а.с.9).

ОСОБА_1 у своїй заяві зазначає, що проживала з ОСОБА_5 без реєстрації шлюбу, від спільного проживання з яким має доньку ОСОБА_2 Даний факт підтверджує наданими до матеріалів справи: копіями фотокарток, а також заявами ОСОБА_8, яка є бабусею ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,заявою ОСОБА_9, виховательки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,заявою ОСОБА_10, листом з КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» № 01-1-13 від 16.01.2016 року та заявами ОСОБА_5 на одержання новорічного подарунка для дитини, заявою ОСОБА_11 від 26.01.2016 року відповідальної особи, яка веде документацію аварійної служби в КП «БДТЕ», де працював ОСОБА_5, довідками з Білгород-Дністровської дитячої поліклініки, довідкою з КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», довідкою з ЗОШ №4, довідкою президента клуба «Десантник ОСОБА_12 та показанням свідків, допитаних у судовому засіданні ОСОБА_11 та ОСОБА_13.(а.с.10-14,32,60,64,68,74,-76,77,81,82,87-88,95,97,100).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.51).

Згідно актового запису про смерть № 1141,ОСОБА_5 помер у віці 42 роки.Причина смерті зупинка смерті,неуточнена (а.с.63).

Задля встановлення факту батьківства ОСОБА_5 із дитиною ОСОБА_2., ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.03.2016 року по справі було призначено генотископічну експертизу, проте згідно відповіді з КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 04.08.2016 року № 1749-02 повідомлено, що біологічний матеріал в архівах ООБСМЕ від померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 відсутній, та у звязку із ненадходженням біологічних зразків від померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5 і неприбуттям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи на відбір біологічних зразків листом КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» від 29.09.2016 року № 2172-02 повернено цивільну справу № 495/8384/15-ц у звязку з неможливістю виконання експертизи(а.с.119,141-142,148).

В судовому засіданні від 02.12.2016 року представник заявника знову заявив клопотання про проведення судово-генетичної експертизи з зобовязанням експертів Білгород-Дністровського СМЕ в Одеській області провести ексгумацію трупа ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.Проте, ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 02.12.2016 року відмовлено ОСОБА_14 в задоволенні вищевказаного клопотання.

Таким чином, у звязку із неможливістю проведення генотископічної експертизи в умовах відсутності біологічних зразків померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_5,та враховуючи клопотання представника заявника від 20.07.2016 року, суд вважає за доцільне провести розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

За правилами ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто, від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 року, суд застосовує норми чинного Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ч. 3 ст. 128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Відповідно до ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.

Згідно абзацу 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст.212 ЦПК, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення.

Відповідно до ч.1, 2 ст.128 Сімейного кодексу України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. При цьому підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільно-процесуальногокодексуУкраїни.

Як вбачається із змісту поданої заяви, що була предметом розгляду, встановлення факту батьківства необхідне заявику для отримання спадщини.

На підтвердження факту батьківства померлого заявником надано копію свідоцтва про народження дитини, копії фотокарток, заяву ОСОБА_9, виховательки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,заяву ОСОБА_10, лист з КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» № 01-1-13 від 16.01.2016 року, заяви ОСОБА_5 на одержання новорічного подарунка для дитини, заяви ОСОБА_11 від 26.01.2016 року відповідальної особи, яка веде документацію аварійної служби в КП «БДТЕ», де працював ОСОБА_5, довідки з Білгород-Дністровської дитячої поліклініки, довідки з КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», довідка з ЗОШ №4, довідка президента клуба «Десантник ОСОБА_12 та показання свідків, допитаних у судовому засіданні ОСОБА_11 та ОСОБА_13, однак на думку суду вказані докази не є переконливими, які б з достовірністю свідчили про факт батьківства ОСОБА_5 .(а.с.10-14,32,60,64,68,74,-76,77,81,82,87-88,95,97,100).

Так, факт написання заяв ОСОБА_5 на отримання новорічних подарунків своїй донці ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2. ніхто з учасників процесу не заперечував, проте він не може бути безперечним доказом, який підтверджує юридичний факт батьківства, саме ОСОБА_2.

Згідно запису в індивідуальній картці вагітної та породіллі ОСОБА_1 в графі «Сімейний стан» зазначено - «не зареєстрований», в графі «Прізвище і місце роботи чоловіка, телефон» вказано - ОСОБА_5 -теплосеть-робочій, проте дані відомості, внесено зі слів самої заявници.

З довідок які видани КУ «Білгород-Дністровська дитяча художня школа», ЗОШ І-ІІІ №4, МВПК «Десантник» вбачається, що ОСОБА_5 приймав участь у вихованні ОСОБА_2

Даючи оцінку даним документам як доказу , суд звертає уваги на те,що дані довідки взагалі не містять інформації з яких джерел відомо, що ОСОБА_5 є саме батьком ОСОБА_2 не зазначено період щодо спільного проживання та виховання дитини.

Крім того, заявниця в судовому засіданні зазначила,що вона фактично не проживала з ОСОБА_5 ,як це зазначено в заяві.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був зареєстрований та проживав за адресою АДРЕСА_2 з 15.11.2002р., проте заявниця з 2001 року зареєстрована за адресою АДРЕСА_1, будь які відомості, щодо їх спільного проживання матеріали справи не містять.

Також матеріали справи не містять відомостей, що за життя ОСОБА_5 ставилося питання щодо батьківства, до суду або до відділу Державної реєстрації актів цивільного стану ні заявник ні ОСОБА_5 не звертався.

На фотографіях наданих заявником зображений ОСОБА_5 в різний період часу з ОСОБА_1,ОСОБА_2 та інш., які підтверджують факт спілкування заявници з померлим.

Свідок ОСОБА_11 дала показання про те,що в січні 2004 року ОСОБА_5 повідомив, що одружується з ОСОБА_16, проте у зв'язку із тим, що офіційний шлюб вони не зареєстрували вони проживали у цивільному шлюб від якого у них народилася донька ОСОБА_2 Також ОСОБА_11 повідомила, що ОСОБА_2 визнає ОСОБА_5 своїм батьком і дуже сумує за ним.

Свідок ОСОБА_17 дав показання про те, що йому відомі стосунки між заявницею та ОСОБА_5, а також пояснив, що ОСОБА_5 визнавав ОСОБА_2 своєю донькою.

Однак суд до пояснень свідків відноситься критично, оскільки пояснення свідків зі сторони заявника протирічать поясненням представника ОСОБА_6, яка діє в інтересах ОСОБА_3, будь-яких інших належних та допустимих доказів (висновків експертизи, довідок про сімейний стан заявника, листів та ін.) заявником не надано.

Даючи оцінку доказам наданим заявником суд зазначає,що вони підтверджують факт періодичного спілкування ОСОБА_5 з заявником, та ОСОБА_2 і на думку суду носять характер припущення щодо визначення походження дитини саме від померлого ОСОБА_5,

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Згідно ч.4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до статей 58, 59 ЦПК України докази мають бути належними та допустимими.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, в контексті ч.1, 2 ст.128 СК України та в межах наданих ОСОБА_4 та її представником доказів на обгрунтування заявлених вимог, на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилався заявник та його представник як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про недоведеність факту батьківства ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року із ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, зокрема у звязку із недостатністю відомостей, що засвідчують походження дитини ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.від ОСОБА_5Г, зібраних відповідно до Цивільно-процесуального кодексуУкраїни.

За таких обставин, вимоги заявника щодо встановлення факту батьківства ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року та ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, а також визнання ОСОБА_5 батьком дитини - дочки ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.задоволеню не підлягають.

Підстав для задоволення вимог в частині зобов"язання внести зміни в актиовий запис про народження дитини також не має, оскільки відповідно до п. 2.16.4 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 року №96/5, саме на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов'язані з цим інші зміни, згідно з зазначеними в рішенні суду, а відтак суд вважає за необхідне відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, 234, 256 Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_2, заінтересовані особи: Білгород-Дністровська міська рада Одеської області, орган опіки та піклування Білгород-Дністровської міської ради Одеської області, відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства та забов»язання внесення змін до актового запису про народження дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан