Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 695/4011/14-ц

номер провадження 2/695/18/16

14 червня 2016 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

при секретарі Оніщенко Н.В.,

за участю представника позивича ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4,

представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноші цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3, приватного підприємства Люкс-Авто-Транс, ПАТ Української страхової компанії Гарант-авто про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 звернувся до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3, приватного підприємства Люкс-Авто-Транс про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги мотивує тим, що 15 грудня 2013 року близько 15.30 год. водій автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН ОСОБА_7, рухаючись на 108 км + 200 м автодороги Бориспіль-Запоріжжя, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР, яким керував ОСОБА_6. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР механічні пошкодження.

Автобус MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР № 867356 належить ОСОБА_3 та приватному підприємству Люкс-Авто-Транс.

На момент даної дорожньо-транспортної пригоди водій автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН ОСОБА_7 відповідно до трудового договору від 13.09.2013 року перебував у трудових відносинах з приватним підприємцем ОСОБА_8.

На час вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ПП „Люкс-Авто-Транс була застрахована ПАТ „Українська страхова компанія „Гарант-Авто на підставі Полісу № АС/5369353 загальнообовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну життю і здоровю складає 100000,0 грн., за шкоду заподіяну майну складає 50000,0 грн.

Вина водія автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена вироком суду від 18.11.2014 року, який на даний час набрав законної сили.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди позивач отримав тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення лівого ока з ушкодженням склеральної оболонки, підвивихом кришталика, відшаруванням судинної оболонки та сітківки ока, крововиливом в оболонки ока, проникаючого поранення склеральної оболонки правого ока, травми голови зі струсом головного мозку.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 597 від 19.03.2014 року отримані ОСОБА_6 тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоровя.

Враховуючи, що в результаті даної ДТП позивачу були спричинені матеріальні збитки, то він звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку 986504,99 грн.

Відповідно до ухвали суду від 26.01.2015 року в якості співвідповідача було залучено ПАТ Українську страхову компанію Гарант-Авто і позивачем була подана заява про уточнення позовних вимог, в якій він просив стягнути на його користь з ПАТ Української страхової компанії Гарант-Авто шкоду, заподіяну йому, як власнику пошкодженого автомобіля, в сумі 49490,0 грн. та шкоду, заподіяну його здоров`ю в сумі 16292,72 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3 та приватного підприємства Люкс-Авто-Транс матеріальну шкоду в сумі 920722,27 грн.

Надалі ОСОБА_6 були збільшені позовні вимоги, відповідно до яких він просив стягнути на його користь з ПАТ Української страхової компанії Гарант-Авто шкоду, заподіяну йому, як власнику пошкодженого автомобіля, в сумі 49490,0 грн. та шкоду, заподіяну його здоров`ю в сумі 51942,72 грн., стягнути солідарно з ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3 та приватного підприємства Люкс-Авто-Транс матеріальну шкоду в сумі 1340622,83 грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 повністю ствердив збільшені позовні вимоги, посилаючись на письмові докази, додані позивачнем до матеріалів справи та просив суд позов ОСОБА_6 задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, так як висновок автотехнічної експертизи не є допустимим доказом, вартість автомобіля не відповідає дійсній його вартості, експерт у судовому засіданні чітко не пояснив, чому зазначив матеріальний збиток у іноземній валюті. Розписку щодо продажу автомобіля за 120000,0 грн. вважає фікцією, так як і пошкоджений автомобіль такого класу коштує набагато дорожче, та спробою позивача при продажу автомобіля ухилитись від сплати податків.

Представник відповідача приватного підприємця ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4, яку підтримав її довіритель, у судовому засіданні повністю заперечувала проти позовних вимог, пояснивши, що на час скоєння ДТП водій ОСОБА_7 перебував у триденній відпустці. Крім того, позивач подаючи позов намагався приховати, що продав свій автомобіль, і не за 120000,0 грн., а за 720000,0 грн., оскільки ОСОБА_9, продаючи автомобіль ОСОБА_6 ОСОБА_10 за 60000,0 грн., діяв по його довіреності і від імені ОСОБА_6, а тому зобов`язаний йому віддати вищезазначені кошти. А збільшувати позовні вимоги у 2015 році позивач не може, оскільки станом на 23.12.2014 року автомобіль вибув з його володіння та користування.

Представник відповідача приватного підприємства Люкс-Авто-Транс ОСОБА_5 у судовому засіданні не визнав позовні вимоги, так як автобус MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН на час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 15.12.2013 року, вибув з володіння підприємства, що стверджується довіреністю від 11.11.2013 року.

Представник відповідача ПАТ Української страхової компанії Гарант-авто у судове засідання жодного разу не зявився, не повідомивши суд про причини неявки, хоча про дату, час та місце судового розгляду ставився до відому належним чином.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, які наполягали на розгляді справи у відсутності представника страхової компанії та враховуючи неодноразові неявки її представника, рощглядає дану цивільну справу за відсутності представника ПАТ Української страхової компанії Гарант-авто.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та вивчивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_6 підлягають до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень...

Вироком Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 18.11.2014 року ОСОБА_7 було визнано винним в тому, що він 15 грудня 2013 року близько 15.30 год., як водій автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН, рухаючись на 108 км + 200 м автодороги Бориспіль-Запоріжжя, зі сторони м. Золотоноша в напрямку м. Бориспіль, в порушення вимог п.,п. 2.3.б), 10.1, 11.3 Правил дорожнього руху україни, не був уважним, не стежив за дородньою обстановкою та відповідно не відреагував на її зміну, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР, яким керував ОСОБА_6. Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, а автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР механічні пошкодження, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 Кк України.

Відповідно до п.1 ст. 1172 ЦК України: юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обовязків.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_7 на підставі трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, від 13.09.2012 року, що укладений безстроково, виконував роботу водія транспортних засобів у ОСОБА_3. Твердження представника відповідача про те, що ОСОБА_7 перебував на час ДТП у відпустці, і він автобус взяв самовільно, спростовуються матеріалами справи та тим, що ОСОБА_3 із заявою до правоохоронних органів щодо викрадення автобуса не звертався.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САР № 867356 власником автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН є ОСОБА_3.

Як вбачається з договору купівлі-продажу частки транспортного засобу від 17.06.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 623, співвласником автобуса MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН (1/100 частка) є приватне підприємство Люкс-Авто-Транс.

Твердження представника ПП Люкс-Авто-Транс про те, що зазначена частка була передана ОСОБА_3 на підставі довіреності від 11.11.2013 року, а тому ПП Люкс-Авто-Транс не є співвласником автобуса не відповідає дійсним обставинам справи, оскільки ОСОБА_3 на підставі довіреності від 11.11.2013 року, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області за реєстровим № 4430, є лише уповноваженим представником ПП Люкс-Авто-Транс.

Згідно з п.2, п.3 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше право, договору підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка неправомірно заволоділа транспортним засобом механізмом, іншим обєктом, завдала шкоди діяльністю щодо використання, зберігання або утримання, зобовязана відшкодувати її на загальних правових підставах.

Відповідно до ст. 22.1 Закону України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоровю, майну третьої особи.

Як вбачається з полісу № АС/5369353 від 11.09.2013 року обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів між ПАТ Українською страховою компанією Гарант-авто та ПП Люкс-Авто-Транс був укладений договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно з яким ПАТ Українська страхова компанія Гарант-авто взяла на себе відповідальність по відшкодуванню збитків, заподіяних в результаті ДТП з вини власника транспортного засобу MAN 11.190, р.н. СА 8314 ВН перед третіми особами. Строк дії з 00.00 год. 12.09.2013 року до 01.09.2014 року включно. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого становить 100000,0 (сто тисяч) гривень за шкоду, заподіяну здоров`ю, і за шкоду, заподіяну майну 50000 (пятдесят тисяч) гривень, франшиза становить 510 (пятсот десять) гривень.

Таким чином стягненню із ПАТ Українською страховою компанією Гарант-авто на користь позивача підлягає сума ліміту відповідальності за шкоду, заподіяну майну, за мінусом франшизи, а саме: 49490,0 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень та кошти за шкоду, заподіяну здоров`ю, що стверджуються актом сдачі-приймання робіт (послуг) № 869 від 10.07.2015 року і квитанцією до прибуткового касового ордера № 424 від 10.07.2015 року на суму 35650 (тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень. Достовірність інших витрат викливає сумнів, оскільки позивачем не надані листки лікарських призначень та визначити правильність придбання ліків по самих чеках неможливо.

Згідно зі ст. 1192 ЦК України: розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України: особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобовязана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Проте, як вбачається з довіреності від 08.11.2014 року, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_11 за реєстровим № 8006, серія НАЕ № 770988, ОСОБА_6 уповноважив ОСОБА_12, ОСОБА_13 та ОСОБА_9 представляти його інтереси як власника автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР, в усіх органах та установах з усіх без винятку питань, пов`язаних з експлуатацією та відчудженням транспортного засобу, ...в тому числі одержувати грошові суми, сплачувати податки та збори...

Крім того, відповідно до розписки ОСОБА_13 від 08.11.2014 року він зобов`язується, починаючи з 01 січня 2015 року по 01 липня 2015 року сплатити ОСОБА_6 за переданий йому автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР гроші в сумі 120000,0 грн.

Згідно з розпискою ОСОБА_6 від 08.06.2015 року він отримав від ОСОБА_13 кошти в сумі 120000,0 грн. за переданий йому по дорученню автомобіль Toyota Land Cruiser Prado.

Дійсність даних розписок стверджена у судовому засіданні представником позивача ОСОБА_1 та допитаним у якості свідка ОСОБА_13 і сумнівів у суду не викливає.

Згідно з ч. 1 ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчиняти правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Як вбачається з повідомлення ТОВ Автоцентр Херсон від 09.07.2015 року та довідки-рахунку серії ВІА № 801427 від 23.12.2014 року автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САТ № 278220) проданий ОСОБА_10 за 600000,0 (шістсот тисяч) гривень. Представником продавця по даній угоді виступив ОСОБА_9 згідно довіреності від 08.11.2014 року серія НАЕ № 770988.

Таким чином у судовому засіданні встановлено, що позивач за автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР, отримав від ОСОБА_13 12000,0 грн., та через свого представника ОСОБА_9 по довіреності продав автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР за 600000,0 гривень, і пояснення свідка ОСОБА_9 про несплату коштів за автомобіль, суд вважає такими, що не відповідають фактичним обствинам, оскільки спростовуються довідкою-рахунком серії ВІА № 801427 від 23.12.2014 року, наданим ТОВ Автоцентр Херсон, тобто отримав за проданий автомобіль кошти в сумі 720000,0 (сімсот двадцять тисяч) гривень.

Як вбачається з висновку експерта від 15.05.2014 року № 641/14-23 матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки Toyota Land Cruiser Prado 1, р.н. АА 0217 ВР, 2013 року випуску, що належить ОСОБА_6 відповідно до свідоцтва про державну реєстрацію ТС серії САТ № 278220 від 03.09.2013 року, станом на дату проведення експертизи становить 572505 (п`ятсот сімдесят дві тисячі п`ятсот п`ять) гривень 65 коп.

Оскільки на час розгляду справи пошкоджений у ДТП автомобіль Toyota Land Cruiser Prado 1 ОСОБА_6 проданий за кошти, що перевищують розмір матеріального збитку, вказаний у вищезазначеному висновку експерта, (включаючи і суми витрат, пов`язаних з транспортуванням автомобіля), а вартість автомобіля визначена у даному висновку не може бути взята до уваги, бо експерт ОСОБА_14, визначаючи вартість автомобіля у іноземній валюті, вийшов за межі поставлених йому запитань, і при допиті у судовому засіданні чітких пояснень щодо цього не надав, то суд вважає, що позивачем не доведені позовні вимоги щодо стягнення матеріального збитку в сумі 1340622,83 грн., завданого в результаті дорожньо-транспортної пригоди, винуватцем якої згілно з вироком суду є відповідач ОСОБА_7, а тому відмовляє у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3, приватного підприємства Люкс-Авто-Транс.

За таких обставин суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_6, оскільки повний обсяг позовних вимог ним не доведений.

На підставі зазначеного та керуючись ст., ст. 237, 244, 1187, 1192, 1194 ЦК України, Законом України Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та ст., ст. 10, 209, 212, ст. 213 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3, приватного підприємства Люкс-Авто-Транс, ПАТ Української страхової компанії Гарант-авто про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ Української страхової компанії Гарант-Авто на користь ОСОБА_6 кошти в сумі 49490,0 (сорок дев`ять тисяч чотириста дев`яносто) гривень за шкоду, заподіяну внаслідок пошкодження автомобіля, та 35650,0 (тридцять п`ять тисяч шістсот п`ятдесят) гривень за шкоду, заподіяну його здоров`ю.

У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_7, приватного підприємця ОСОБА_3, приватного підприємства Люкс-Авто-Транс відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Золотоніський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Середа Л.В.

Повний текст рішення виготовлено та підписано головуючим 17 червня 2016 року.