УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року та рішення апеляційного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до військової прокуратури Центрального регіону України, Генеральної прокуратури України, третя особа: ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся з позовом до Військової прокуратури Центрального регіону України, Генеральної прокуратури України, в якому просив зобов'язати відповідачів спростувати недостовірну інформацію про нього, викладену військовим прокурором Деснянського гарнізону ЦРУ ОСОБА_3 в листі від 16 липня 2015 року № 19/38-15 на адресу Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Чернігівській області і стягнути з них 6 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 24 травня 2016 року рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 лютого 2016 року змінено в частині мотивів відмови у позові.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 10 липня 2015 року ОСОБА_2, як адвокат, на підставі доручення РЦ з надання вторинної правової допомоги у Чернігівській області від 09 липня 2015 року, яке діяло на час затримання або тримання особи під вартою, у суді надавав безоплатну правову допомогу ОСОБА_4 при вирішенні питання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, затриманому військовою прокуратурою Деснянського гарнізону ЦРУ, і суд звільнив ОСОБА_4

Також судами встановлено, що 16 липня 2015 року військовий прокурор Деснянського гарнізону ЦРУ ОСОБА_3 направив листа № 19/38-15 ОСОБА_2 та начальнику Регіонального центра з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Чернігівській області, в якому повідомив, що 13 липня 2015 року в приміщенні суду ОСОБА_2 було вручено повідомлення про проведення 16 липня 2015 року за його участю допит підозрюваного ОСОБА_4, але у зв'язку з неявкою адвоката слідчі дії були відкладені на 20 липня 2015 року, і тому просив ОСОБА_2 з'явитися на призначену дату, а РЦ з надання БВПД вручити копію листа ОСОБА_2

ОСОБА_2 вважає, що вказана інформація у листі військового прокурора Деснянського гарнізону ЦРУ ОСОБА_3 є недостовірною, так як йому, як захиснику ОСОБА_4, 13 липня 2015 року повістка про виклик до слідчого на 16 липня 2015 року не вручалась у встановленому законом порядку і повноваження його за дорученням від 09 липня 2015 року вже припинились його виконанням.

Крім того, ОСОБА_2 вважає, що військовий прокурор ОСОБА_3 у вказаному листі допустив сарказм відносно нього словами: «Роз'яснюю, як грамотному захиснику, що відповідно до ч.2 ст.47 КПК України, захисник зобов'язаний прибувати для участі у виконанні процесуальних дій за участю підозрюваного» і тому він просив зобов'язати військову прокуратуру ЦРУ, ГПУ спростувати недостовірну інформацію шляхом відкликання вказаного листа з РЦ з надання БВПД у Чернігівській області та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 6 000 грн, так як така інформація підриває його авторитет, завдає душевних страждань.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що в листі від 16 липня 2015 року № 19/38-15 військового прокурора Деснянського гарнізону ЦРУ ОСОБА_3 була наведена достовірна інформація, а вислів «грамотний захисник» не є образливим для позивача.

Разом із тим, відповідно до ст. 277 ЦК України, відповідальність за недостовірність інформації настає лише при наявності її поширення.

В п.15 постанови № 1 Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», вказується, що під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного звязку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі.

Таким чином, апеляційний суд, змінюючи рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у позові, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що направлення військовим прокурором ОСОБА_3 листа начальнику Регіонального центру з надання безоплатної вторинної допомоги у Чернігівській області щодо проведення слідчих дій з адвокатом ОСОБА_2, не є поширенням інформації, а оскільки відсутній такий елемент правопорушення як поширення інформації, то відсутні підстави для задоволення позову про спростування недостовірної інформації відповідно до ст. 277 ЦК України та стягнення моральної шкоди.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до військової прокуратури Центрального регіону України, Генеральної прокуратури України, третя особа: ОСОБА_3 про спростування недостовірної інформації та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л.Ізмайлова