АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/1378/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Матковської Л.О.,

суддів: Карпусь С.А., Федорової Н.О.,

секретар: Бондар О.В.

за участю: представників сторін

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами Державної казначейської служби України, ОСОБА_1 поданою його представником ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року та за апеляційною скаргою Прокуратури Хмельницької області на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року та на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Хмельницької місцевої прокуратури, Прокуратури Хмельницькій області, УМВС України в Хмельницькій області про відшкодування шкоди заподіяної внаслідок незаконних дій органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду.

Заслухавши доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційних скарг, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з вказаним вище позовом у якому зазначав, що 14 липня 2010 року його, затримано працівниками Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області за підозрою у вчиненні розбійного нападу 26 лютого 2010 року та предявлено обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України.

Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 16 березня 2012 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вище зазначеного злочину. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 05 вересня 2012 року зазначений вирок скасовано, справу направлено для додаткового розслідування прокурору м.Хмельницького, а ОСОБА_1 звільнено з-під варти в залі апеляційного ____________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_3 Провадження № 22-ц/792/1378/16

Доповідач: Матковська Л.О. Категорія: 30,33

суду. В результаті протиправних дій працівників органів досудового розслідування СВ Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області та прокуратури м.Хмельницького позивач безпідставно перебував під вартою з 14 липня 2010 року по 05 вересня 2012 року (2 роки 1 місяць та 22 дні).

Постановою Хмельницької місцевої прокуратури від 10 травня 2016 року провадження №000025 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України закрито у зв'язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

На підставі викладеного та з урахуванням останньої заяви про збільшення позовних вимог від 05 травня 2016 року просив стягнути з Державної казначейської служби України на його користь матеріальну шкоду заподіяну незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду у розмірі 135475грн. 33коп. та моральну шкоду у розмірі 3000000грн. Судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 68313грн. 33коп. та моральну шкоду у розмірі 34450грн., а всього 102763грн. 33коп. В решті позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року виправлено арифметичну помилку у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року та визначено моральну шкоду у розмірі 36250грн., а всього стягнуто 104563грн. 33коп.

В апеляційній скарзі Державна казначейська служба України не погоджується із рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Посилається на те, що до початку розгляду судом справи по суті позивачем не надано матеріалів, які б підтверджували наявність правових підстав для відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Зазначає, що постанову про закриття кримінального провадження від 10 травня 2016 року надано до суду лише 27 травня 2016 року. Вказує, що позивач помилково ототожнює державу Україну з державним органом Державною казначейською службою України, що є порушенням ч.2 ст.176 ЦК України, відповідно до якої юридичні особи, створені державою, якою і є ДКСУ, не відповідають за зобовязаннями держави. У матеріалах справи не міститься інформація щодо втраченого заробітку позивача. Судом не було зазначено, яке саме право позивача порушено Державною казначейською службою України.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 не погоджується із рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування витрат на придбання продуктів харчування, ліків та предметів першої необхідності, які передавались йому до Хмельницького СІЗО у розмірі 67162грн. та компенсації моральної шкоди в сумі 2963750грн. та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволити. Представник апелянта зазначає, що відповідно до п.3 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» передбачено відшкодування позивачеві інших витрат, сплачених ним, у звязку з вчиненням відносно нього незаконних дій органами переліченими у ст.1 вказаного Закону України. Факт тривалого та безпідставного перебування під вартою (2 роки 1 місяць та 22 дні) заподіяв значну моральну шкоду, яку він просив стягнути у повному розмірі.

В апеляційній скарзі Прокуратура Хмельницької області не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати в частині стягнення з Державного бюджету України шляхом списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 втраченого заробітку в сумі 37313грн. 33коп. і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у згаданій частині. Провадження у справі в частині стягнення 31000грн. правової допомоги закрити. Зазначає, що ОСОБА_1 станом на 14 липня 2010 року не працював, а отже поважні причини для стягнення втраченого заробітку були відсутні. Апелянт вказує, що рішення про закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 приймала Хмельницька місцева прокуратура. Позивач з питань визначення витрат на правову допомогу у цей орган не звертався і постанова з цього питання не приймалась, тому в цій частині провадження повинно бути закритим. Помилково в рішенні зазначено відповідачем прокуратуру Хмельницької області, оскільки позивачем і судом в якості сторони у справу не залучалась.

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, ОСОБА_1 поданою його представником ОСОБА_2 та Прокуратури Хмельницької області слід задоволити частково, а рішення суду скасувати.

Встановлено, що 14 липня 2010 року ОСОБА_1 було затримано працівниками Хмельницького МВ УМВС України у Хмельницькій області за підозрою у вчиненні розбійного нападу 26 лютого 2010 року та предявлено обвинувачення за ч.4 ст.187 КК України.

По справі тривалий час велося слідство виносились вироки, за цей період він перебував під вартою з 14 липня 2010 року по 05 вересня 2012 року (2 роки 1 місяць та 22 дні).

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 05 вересня 2012 року зазначений вирок скасовано, справу направлено для додаткового розслідування прокурору м.Хмельницького, а ОСОБА_1 звільнено з-під варти в залі апеляційного суду.

Постановою Хмельницької місцевої прокуратури від 10 травня 2016 року провадження №000025 відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України закрито у зв'язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Відповідно до п.2 ст.2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

Враховуючи те, що кримінальне провадження відносно ОСОБА_1 закрито у зв'язку із невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати він має право на відшкодування шкоди визначеної вказаним законом.

За змістом ст.3 вказаного вище Закону громадянинові відшкодовуються: заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій; майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт; штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином; суми, сплачені громадянином у зв'язку з поданням йому юридичної допомоги; моральна шкода.

Порядок відшкодування шкоди як матеріальної так і моральної визначений статтями 12,13 вказаного Закону.

Розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

У разі незгоди з винесеною постановою (ухвалою) про відшкодування шкоди громадянин відповідно до положень цивільного процесуального законодавства може оскаржити постанову до суду, а ухвалу суду - до суду вищої інстанції в апеляційному порядку (ст.12 Закону України №4652-VI).

Враховуючи те, що кримінальне провадження було закрито на стадії розслідування постановою Хмельницької місцевої прокуратури від 10 травня 2016 року, питання щодо відшкодування понесених матеріальних витрат до компетенції суду не відноситься, тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

За змістом ст.13 Закону питання про відшкодування моральної шкоди за заявою громадянина вирішується судом відповідно до чинного законодавства в ухвалі, що приймається згідно з частиною першою статті 12. Розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом.

ОСОБА_1 перебував під слідством та судом з 14 липня 2010 року по 10 травня 2016 року, тобто 5 років 9 місяців 28днів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» визначено розмір мінімальної заробітної, який становить 1450грн. і виходячи з такого розміру розмір моральної шкоди яка підлягає відшкодуванню на користь позивача становитиме 101403,33грн. (69міс. х 1450грн. + (1450грн. : 30)х28днів).

Дана шкода підлягає стягненню з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконної діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Керуючись ст. 307, 311, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційні скарги Державної казначейської служби України, ОСОБА_1 поданою його представником ОСОБА_2 та Прокуратури Хмельницької області задоволити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 травня 2016 року та ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 30 травня 2016 року скасувати.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з розрахункового рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої незаконної діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду на користь ОСОБА_1 37313грн. 33коп. відшкодування моральної шкоди.

В частині вимог про відшкодування матеріальної шкоди провадження у справі закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Л.О.Матковська