Провадження № 22ц/784/2740/16 Суддя першої інстанції Савін О.В.
Справа№486/1228/16-ц
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
У Х В А Л А

Іменем України

8 грудня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Козаченка В.І., Яворської Ж.М.,

із секретарем Лівшенком О.С.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» на ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року за позовом ОСОБА_2 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» (надалі - КП «ЖЕО») про визнання незаконними листів-повідомлень про не продовження строку дії договору оренди та визнання договору оренди нерухомого майна укладеним, -

В С Т А Н О В И Л А:

16 листопада 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони КП «ЖЕО» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на виселення її з кімнати АДРЕСА_1 із нарахуванням орендної плати згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності, №779/13 від 1 листопада 2013 року, та переведення приміщення АДРЕСА_1 з нежитлового до житлового фонду до набрання рішенням у справі законної сили.

Того ж дня ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до КП «ЖЕО» про визнання незаконними листів-повідомлень про не продовження строку дії договору оренди та визнання договору оренди нерухомого майна укладеним.

Ухвалою судді Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року заяву про забезпечення позову задоволено. Заборонено КП «ЖЕО» та будь-яким іншим особам вчиняти дії, направлені на виселення ОСОБА_2 з кімнати АДРЕСА_1 із нарахуванням орендної плати згідно з договором оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності № 779/13 від 1 листопада 2013 року та переведення вказаного приміщення з нежитлового до житлового фонду, до набрання законної сили рішенням суду по даній цивільній справі.

В апеляційній скарзі КП «ЖЕО» просило скасувати ухвалу суду, посилаючись на порушення судом норм матеріального права щодо виконання умов договорів оренди нерухомого майна.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у місцевому суді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

За приписами ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

З аналізу наведених вище норм цивільно-процесуального закону встановлено, що суддя не вправі до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі здійснювати будь-які дії щодо підготовки справи до судового розгляду, зокрема, вирішувати питання щодо забезпечення позову.

Ці ж положення закріплені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільно-процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» № 5 від 16 червня 2009 року.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи суддя розглянув заяву про забезпечення позову, коли провадження у справі не було відкрито. Більш того, розглянувши цю заяву суддя заявив собі самовідвід по справі та матеріали позову були розподілені іншому судді, за довідкою якого станом на 29 листопада 2016 року вирішується тільки питання про відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до КП «ЖЕО».

Таким чином, суддя в порушення наведених цивільно-процесуальних норм розглянув заяву про забезпечення позову до відкриття провадження у справі, тобто порушив процесуальний порядок, встановлений для вирішення цього питання.

За такого, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала судді постановлена з порушенням процесуального права, а тому, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до того ж суду.

Щодо вимог апеляційної скарги про відшкодування судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, то ці вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке. Зі змісту роз'яснень, викладених у п. 37 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року, вбачається, що у разі скасування судом апеляційної інстанції ухвали суду першої інстанції, передбачену в ч. 1 ст. 293 ЦПК України, з передачею справи на розгляд до суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами ст. 88 ЦПК України.

Таким чином щодо повернення судових витрат комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» зі сплати судового збору при подачі апеляційної скарги у розмірі 1378 грн., то це питання повинно бути вирішено судом першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 312 - 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу комунального підприємства «Житлово-експлуатаційне об'єднання» задовольнити частково.

Ухвалу Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17 листопада 2016 року скасувати, а матеріали заяви про забезпечення позову передати на новий розгляд до того ж суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді: В.І. Козаченко

Ж.М. Яворська