Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 331/8040/15-ц головуючий у 1 інстанції Федченко І.М.
провадження № 22-ц /778/957/16 суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування додаткової майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування додаткової майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2014 року по справі 331/3264/14-ц на його користь з ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 16 430 грн. і моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Згідно офіційного курсу гривні до долару США на 30.04.2014 року 100 доларів США складало 1 140,60 грн. Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13.08.2014 року рішення було змінено. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької обл. від 29 жовтня 2014 року виправлено помилку та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13 880 грн. 13.11.2014 року Жовтневим райсудом виданий виконавчий лист № 2/331/1148/14 про стягнення з ОСОБА_3 на його користь майнову шкоду в розмірі 13 880 грн. і моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. 25.11.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної служби Запорізького міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45553675. ОСОБА_4 рішення суду не виконує вже більше як 11 місяців .

У звязку із зміною курсу долара станом на 26.10.2015 року додаткова шкода становить (100 доларів США = 2 257,0 грн.) складає 27 284 грн. - 13 880 грн., стягнуті рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2014 року , = 13404 грн..

У звязку з зазначеним позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 додаткову суму спричиненої йому матеріальної шкоди в розмірі 13 404 грн..

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути додаткову матеріальну шкоду завдану кримінальним правопорушенням у звязку із зміною курсу долара станом на 26.10.2015 року у сумі 13404 грн.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування судом норм матеріального або порушення норм процесуального права.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2014 року по справі 331/3264/14-ц на його користь з ОСОБА_3 було стягнуто матеріальну шкоду в розмірі 16 430 грн. і моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. на користь , яку було завдано потерпілому ОСОБА_2 кримінальним правопорушенням шляхом заволодіння грошовими коштами, що належали потерпілому у сумі 1950 доларів США та 200 гривень.

Згідно офіційного курсу гривні до долару США на час ухвалення рішення - 30.04.2014 року за 100 доларів США - 1 140,60 грн.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 13.08.2014 року рішення було змінено та ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 29 жовтня 2014 року виправлено помилку та стягнуто з ОСОБА_3 на його користь матеріальну шкоду в розмірі 13 880 грн.

13.11.2014 року Жовтневим райсудом виданий виконавчий лист № 2/331/1148/14 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнову шкоду в розмірі 13 880 грн. і моральну шкоду в розмірі 5 000 грн.

25.11.2014 року державним виконавцем Жовтневого відділу державної служби Запорізького міського управління юстиції винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 45553675. ОСОБА_5 рішення суду не виконує вже більше як 11 місяців .

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції послався на за позицію ВССУ у листі 10-74/0/4-13 від 16.01.2013 року за якою дія частини другої статті 625 ЦК про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Проте такий висновок суду першої інстанції вимогам ст. 11, 60 ЦПК України та правовій позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України у справі № 6-113 цс 14 від 01 жовтня 2014 року, яка у відповідності до ст. 360-7 ЦПК України має бути обовязковою у застосування відповідної правової норми .

Верховний суд у постанові від 01 жовтня 2014 року справа № 6-113 цс 14, дійшов висновку проте, що будь-яке зобовязання, яке зводиться до сплати грошей, є грошовим зобовязанням незалежно від правових підстав його виникнення і в разі його порушення підлягає застосуванню ч. 2 ст. 625 ЦК України. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Пункт 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України однією з підстав виникнення зобовязання встановлює завдання майнової або моральної шкоди іншій особі.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Відповідно до ч.1 ст. 3, 27 ЦПК України та ст. 20 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів та здійснює свій захист на власний розсуд.

Цивільне судочинство відповідно до ч.1 ст.10, ч.1 ст. 11, ч.1 ст.60 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень статті 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення лише в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов'язковою підставою для скасування рішення.

Так, згідно частини 1 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачена відповідальність боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, у двох видах 1) індексації на індекс інфляції за весь час прострочення, а також 2) стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, обираючи спосіб захисту на власний розсуд, звернувся із вимогами про відшкодування додаткової майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, внаслідок коливання курсу долару, ані стягнення індексації простроченої суми або трьох процентів річних від простроченої суми (що передбачене ст. 625 ЦК України), отже у порушення вимог ст. ст. 3, 27,10, 11 ЦПК України, які передбачають диспозитивність цивільного процесу, суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог та вирішив спір, який не заявлявся позивачем.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення додаткової матеріальної шкоди у звязку із зміною курсу долара (коливанням) станом на 26.10.2015 року становлять у сумі 13404 грн., отже вони не є тотожним з вимогами щодо індексації заборгованості за весь час прострочення, або стягнення трьох процентів річних від простроченої суми, які передбачені ст. 625 ЦК України.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. За правилами ст. 192 ЦК України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (чч. 1, 3 ст. 533 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України, якщо в зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до правової позиції, викладеної в Постанові ВСУ у справі № 6-79цс14 від 2 липня 2014 року, згідно з ч. 1 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Статтею 36 Закону України "Про ОСОБА_6 України" визначено, що офіційний курс гривні до іноземних валют встановлюється ОСОБА_6 Банком України.

Валютні курси, як зазначено у ч.1 ст.8 Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання та валютного контролю", встановлюються ОСОБА_6 Банком України за погодженням з Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженого Постановою Правління ОСОБА_6 Банку України від 12 листопада 2003 року № 496, офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема, до долару США, установлюється щоденно. Для розрахунку курсу гривні до іноземних валют використовується інформація про котирування іноземних валют за станом на останню дату.

За правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України у справі № 6-3019 цс 15 від 23 грудня 2014 року, при наявності у справі судового рішення, яким вже було встановлено розмір завданої шкоди та відповідно стягнуто її, такий розмір шкоди відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України має преюдиційне значення для суду при вирішенні справи і суд не вправі змінювати його.

За розясненнями п.9 Постанови Пленуму ВСУ N 6, 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» у тому разі, коли на час виконання рішення про відшкодування шкоди, виправлення пошкодження за одержані за рішенням кошти, збільшились ціни на майно або роботи, на придбання чи проведення яких воно було присуджено, потерпілий з цих підстав може заявити додаткові вимоги до особи, відповідальної за шкоду, якщо не було його вини в тому, що виконання проводилося вже після збільшення цін і тарифів.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 майнової шкоду в розмірі 13 880 грн. не виконане, гроші позивачу не сплачені, а тому посилання ОСОБА_2 на ч. 2 ст. 533 ЦК України, та розяснення п.9 Постанови Пленуму ВСУ N 6, 27.03.1992 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» щодо визначення боргу за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу не приймаються колегією судів, бо платіж ще не відбувся.

Оскільки курс гривні до іноземних валют не є незмінним (він може коливатися як у сторону збільшення так і сторону зменшення) і тому зміна курсу долару при виконанні судового рішення (яке на час ухвалення рішення суду про стягнення курсової різниці не виконане) не є підставою для перерахунку боргу, як проте зазначає, позивач у своїх вимогах.

Зазначених положень закону районний суд не врахував, порушивши принцип диспозитивності, не визначився з регулюванням спірних правідносин, помилково відмовив у задоволені позовних вимог які не заявлялися позивачем, проте заявлені вимог щодо стягнення додаткової матеріальної шкоди, завдані внаслідок кримінального правопорушення, у звязку із зміною курсу долара (коливанням) в процесі виконання судового рішення не розглянув на задоволенні яких наполягає позивач в апеляцій скарзі, які не підлягають задоволенню з підстав, що курс гривні до іноземних валют не є незмінним (він може коливатися як у сторону збільшення так і сторону зменшення) і тому зміна курсу долару в процесі виконання судового рішення не є підставою для перерахунку боргу, як проте зазначає, позивач у своїх вимогах.

З огляду на вищевикладене судова колегія вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав, визначених у мотивувальній частині.

Керуючись ст. ст. 307, 309, ЦПК України, колегія суддів ,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 24 грудня 2015 року у цій справі скасувати. Ухвалити нове рішення.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування додаткової майнової шкоди, завданої кримінальним правопорушенням відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: