Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/1823/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

21 квітня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.

при секретарі - Ворона Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів, втрату поваги один до одного. З 2015 року позивач залишила чоловіка, разом з дочкою проживає на квартирі, яку винаймає. Протягом цього часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки. Сім'я перестала існувати. Тому просила шлюб розірвати, вказувала, що на примирення не згодна.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з'явилась, звернувшись до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. В заяві також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Надав суду заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, та повідомляв, що позов визнає.

Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.

Суд, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 04 лютого 1989 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

В позовній заяві позивач просить шлюб розірвати, не бажає миритися з відповідачем, наполягає на розірванні шлюбу.

Зазначена позиція позивача залишається незмінною з часу подання нею позову до суду та до часу розгляду справи.

Відповідач позов визнає.

Таким чином судом встановлено відсутність вільної згоди сторін перебувати в шлюбі один з одним.

Зважаючи на вказану позицію сторін в даній справі, суд вважає, що надання їм терміну на примирення носило б формальний характер та лише призвело б до затягування розгляду справи.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі. Тому збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя.

Таким чином позов необхідно задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 11О, 112 СК України, ст.ст.209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 04 лютого 1989 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Комунарськ Ворошиловградської області, актовий запис № 116, між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, - розірвати.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу:

його - ОСОБА_2;

її - ОСОБА_1.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Головуючий О.А.Самсонова

21.04.2016