Дата документу "07" грудня 2016 р.
Справа № 320/7979/16-ц
Провадження № 2/320/4614/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» грудня 2016 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., перевіривши виконання вимог ст.ст. 118-121 ЦПК України по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р. позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У звязку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

При цьому було встановлено, що позовна заява подана з порушенням вимог ст. 119 ЦПК України.

В порушення п.п.5,6 ч.2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, яким позивач обґрунтовує свої вимоги, а також в позові повинно бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

В своєму позові, позивач не обґрунтувала, не довела, та взагалі не підтвердила обставини які були нею викладені в позовній заяві, на підставі чого вона хоче визнати кредитний договір б/н від 07 липня 2014 року, укладений між нею ОСОБА_1 та ПАТ «ПриватБанк», та в результаті якого, вона отримала кредит у розмірі 3 400,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідач строку дії картки.

Позивач, ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

Також, позивач ОСОБА_1 в своєму позові наполягає на тому, що надававши їй кредит представник Банку ввів її в оману щодо істотних умов договору, та не вручив їй копії договору, позивач, дані обставини не підтверджує ні яким доказом, лише наполягає на тому, що на той час вона була інвалідом ІІ групи та знаходилась на лікуванні, дані обставини не знімають з неї відповідальності щодо вимог вищезазначеного договору, тому як зобовязання взяті на себе повинні виконуватись належним чином згідно з умовами договору.

Позивач ОСОБА_1, на підтвердження своєї правоти, до матеріалів справи надала медичні документи, в яких зазначено, що обстеження вона проходила у 2015 роках, але оспорюваний кредитний договір з Банком був укладений у 2014 році, в даних обставинах є розбіжність в доказуваннях.

Також, в порушення ст.119 ЦПК України, позивачем надано копії документів, які погано виконані, та не можливо прочитати, що є не допустимо.

Вказані недоліки перешкоджають розгляду справи.

Згідно з п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір чи не оплачено витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Таким чином, суд вважає за необхідне залишити вказаний позов без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 119, 121 ч.1 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12.06.2009 р., суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про визнання недійсним кредитного договору - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність усунення зазначених в даній ухвалі недоліків у 5 (пятиденний) термін з дня отримання копії цієї ухвали, інакше у разі невиконання цієї ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачеві зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ