Справа № 570/4649/15-ц
Номер провадження 2/570/345/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 лютого 2016 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі

головуючого судді Таргоній М.В.

при секретарі Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в приміщенні суду в порядку заочного розгляду цивільну справу за позовом Приватного акцірнерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ПрАТ «СК «Уніка», звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою в розмірі 50 тис. грн.

В обгрунтування пред'явлених вимог позивач вказує, що 23.04.2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/3184998 щодо транспортного засобу "Renault" д.н.з.ВК 2643 АА.

23.05.2015 року мала місце ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 (відповідач) та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2015 року ОСОБА_1 за вчинення ДТП визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення.

У зв'язку із вказаною ДТП власнику автомобіля НОМЕР_2 завдано матеріальну шкоду, ромір якої, згідно звіту про оцінку, становить 553 тис. 986 грн. 22 коп.

Із урахуванням умов згаданого Полісу, згідно страхового акту № 00175877, регресної претензії ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" від 21.08.2015 року - позивач відшкодував, шляхом перехування на відповідний рахунок, ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" витрати на ремонт автомобіля в сумі 50 тис. грн.

Вказано у позові, що відповідач не повідомив про настання страхового випадку (ДТП) ПрАТ «СК «Уніка». Про настання такого випадку позивач дізнався лише після отримання претензії від ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування".

Позивач вважаючи, що у нього виникло право звернення з регресною вимогою, просив задовольнити позов та стягнути із відповідача борг в порядку регресу в сумі 50 тис. грн., а також стягнути судовий збір.

В судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подано до суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача на підставі наявних документів, пред'явлені вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити

Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, та відповідно до ст. 74 ЦПК України. Заяви про розгляд справи за відсутності відповідача та про причини його неявки до суду не надійшли.

Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Суд, з'ясувавши обставини, дослідивши письмові докази, оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що 23.04.2015 року між ПрАТ «СК «Уніка» та ОСОБА_1 укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/3184998 щодо транспортного засобу "Renault" д.н.з.ВК 2643 АА, страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис. грн., франшиза - "0" (а.с. 4).

23.05.2015 року мала місце ДТП за участю автомобіля НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_1 (відповідач) та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_2 Внаслідок зазначеної ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 10 липня 2015 року ОСОБА_1 за вчинення ДТП визнаний винуватим за ст. 124 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення (а.с. 5).

ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" від 21.08.2015 року звернулося до ПрАТ «СК «Уніка» із претензією щодо виплати за страховим відшкодуванням у зв'язку із покодженням автомобіля НОМЕР_2 - в розмірі 50 тис. грн. (а.с. 6).

На підтвердження сплати страхового відшкодування за вказаною претензією від 21.08.2015 року в сумі 50 тис. грн. позивачем надано копію платіжного доручення № 033244 від 28.09.2015 року (а.с. 50).

Позивач звертався до відповідача із претензією від 12.10.2015 року про компенсацію в порядку регресу 50 тис. грн. (51-52).

Відповідно до пп. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у пп. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Із внесенням Законом України від 17.02.2011 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо дорожньо-транспортних пригод та виплати страхового відшкодування» змін у ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розширено перелік обов'язків учасників ДТП, у зв'язку з чим обов'язок вжиття заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів повідомлення страховика про настання ДТП був викладений уже в пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 цього Закону.

Проте вказані зміни, що стосуються нумерації зазначеного підпункту, до пп. «ґ» пп. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у якому міститься відсилання на відповідні номери пунктів та підпунктів ст. 33 цього Закону щодо строків та умов обов'язкового повідомлення страховика про настання ДТП, внесені не були.

Відповідно до пп. 33.1.4 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про ДТП установленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов'язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП.

Такий обов'язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам.

У даній справі факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнута до адміністративної відповідальності, позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Тому сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов'язаннях, адже регресні зобов'язання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові від 16.09.2015 N 6-284цс15).

Відтак, за загальним правилом, відповідно до правової позиції Верховного Суду України несвоєчасне повідомлення страховика про настання страхового випадку саме по собі не може бути підставою для відмови від страхового відшкодування, а лише в тому випадку, коли воно позбавляє страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком, тобто якщо буде доведено, що відсутність у страховика відомостей про це могло вплинути на його обов'язок виплатити страхове відшкодування.

Відповідно ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи у порядку перегляду судових рішень з підстав, неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального (процесуального) права , є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд вважає підтвердженою ту обставину, що неповідомлення відповідачем про настання страхового випадку не позбавило страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховою, перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам, і не вплинуло на його обов'язок перерахувати кошти ПрАТ "Страхова компанія "Арсенал Страхування" у рахунок витрат з виплати страхового відшкодування, тому не може бути підставою для відшкодування шкоди у порядку регресу.

Відповідно до норм ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто, у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання з відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов'язанні.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Новий кредитор набуває прав та обов'язків свого попередника.

Перехід права вимоги за наведеними нормами права (ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування») слід відрізняти від зворотної вимоги (регресу), яка регулюється положеннями ст. 1191 ЦК України.

За вказаних обставин між сторонами склались правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку суброгації, а не відшкодування шкоди в порядку регресу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у порядку регресу в сумі 50 тис. грн. не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 1188, 1191 ЦК України, ст.ст. 9, 22, 33, 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 9 Закону України «Про страхування», ст. ст. 8, 10, 60, 88, 169, 209, 212 - 215, 225, 360-7 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Відмовити в позові Приватного акцірнерного товариства "Страхова компанія "Уніка" до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди завданої в результаті ДТП в порядку регресу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги в десяти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя Таргоній М.В.