Справа №359/1303/16-ц
Провадження №2/359/909/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи Корніяки Л.Г.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та об-грунтовує його тим, що 18 червня 2005 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народились дві дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Не зважаючи на це позивач не бажає проживати однією сім'єю з ОСОБА_2, продовження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей разом з ним в житловому будинку по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 неодноразово змінювала своє ставлення до позову: з початку роз-гляду цивільної справи вона заперечувала проти його задоволення. Однак в подальшому відповідач визнала позов та не заперечувала проти того, щоб у випадку розірвання шлю-бу місце проживання дітей було визначено з батьком.

Представник органу опіки та піклування Бориспільської РДА Корніяка Л.Г. під-тримує позов та просить суд задовольнити його.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 18 червня 2005 року ОСОБА_1 уклав шлюб з відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Любарецької сільської ради, про що в Книзі реєс-трації шлюбів був зроблений актовий запис за №2. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 18 червня 2005 року (а.с.5).

Під час шлюбу у них народились дві дочки: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Ці обставини підтверд-жуються копією повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 30 січня 2008 року (а.с.6) та копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 21 листо-пада 2007 року (а.с.7).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зо-крема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з'ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахову-вати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Встановлено, що позивач припинив проживати з ОСОБА_2 однією сім'єю. Вони проживають в різних населених пунктах. ОСОБА_1 остаточно наполягає на тому, що продовження шлюбу буде порушувати його інтереси. В ході розгляду цивільної справи суд надав відповідачу строк для примирення. Однак вжитий процесуальний захід та наявність двох малолітніх дітей не змінило ставлення ОСОБА_1 до позову: він продовжив вимагати розірвання шлюбу.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, зареєстрований між позивачем та ОСОБА_2, належить розірвати.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця про-живання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення.

З висновку органу опіки та піклування Бориспільської РДА №7-46-2052 від 3 черв-ня 2016 року (а.с.27-28) вбачається, що дочки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 прожива-ють з батьком по АДРЕСА_1. В житловому будинку створені належні умови для виховання та розвитку дітей. На засіданні комісії вони виявили бажання проживати в с. Любарці Бориспільського району та категорично заперечили проти переїзду до іншого населеного пункту. Ці обставини стали підставою для того, що орган опіки та піклування Бориспільської РДА рекомендує визначити місце проживання дітей з батьком.

ОСОБА_2 не проживає в с. Любарці Бориспільського району. Відповідач не надала суду докази на підтвердження того, що вона має власне житло та постійний за-робіток, достатній для утримання дітей.

З огляду на це суд вважає, що місце проживання дочок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 належить визначити з позивачем в житловому будинку по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатив судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Пред'явлений ним позов задово-лений повністю.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору - орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 до ОСОБА_2, зареєстрований 18 червня 2005 року виконавчим комітетом Любарецької сільської ради, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №2, розірвати.

Визначити місце проживання дочок ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з їх батьком ОСОБА_1 в житловому будинку по АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець