РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 року Провадження №2/425/453/16

Справа №425/1701/16-ц

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого - судді Москаленко В.В.

за участю секретаря- Окрошко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном,-

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що вона є власником квартири

№ 91 у будинку №59 по вул. Мєндєлєєва в м. Рубіжне Луганської області згідно державної реєстрації прав власності на нерухоме майно.

У зазначеній квартирі зареєстрований за місцем проживання її син- Остапець ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З березня 2014 року відповідач у квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує.

Добровільно знятися з реєстрації за місцем проживання відповідач не бажає, чим порушує її право власника на користування та розпорядження своїм майном.

Просить усунути перешкоди у здійсненні права користування та розпорядження квартирою № 91 у будинку №59 по вул. Мєндєлєєва в м. Рубіжне Луганської області, визнав його таким, що втратив право користування квартирою № 91 у будинку № 59 по вулиці Мєндєлєєва в м.Рубіжне Луганської області.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, надала суду аналогічні пояснення по суті заявлених вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином, заперечень на позов не надав, заяву про розгляд справи за його відсутності не надав. Відповідачу були надіслані виклики в судове засідання за адресою, відповідно відомостей адресно- довідкового підрозділу, а саме: АДРЕСА_1, які були повернуті на адресу суду з позначкою „за зазначеною адресою не проживає ( а.с.38-40).

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви відповідача про розгляд справи за його відсутності та згоду позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд вважає за можливе розглядати цивільну справу за відсутністю відповідача та ухвалити заочне рішення по даній справі в порядку ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які є сусідками позивача, підтвердили в судовому засіданні, що дійсно відповідач не проживає в спірній квартирі понад шість років.

Суд, заслухавши позивача, свідків, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об'єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи прийшов до наступного.

Судом встановлено, що позивач є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно- а.с.8; витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно- а.с.9) .

В вищезазначеній квартирі зареєстрований відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (довідка-а.с.15).

Згідно акту обстеження Комунального підприємства „Бюро технічної інвентарізації Рубіжанської міської ради Луганської області, ОСОБА_2 за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вул. Мєндєлєєва, 59/91 не проживає з 10.03.2014 року ( а.с.16).

Згідно із ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 р. відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України,які предбачають право власника використовувати житло для власного проживання,проживання членів сімї ,інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Способи захисту права власності передбачені нормами ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.385 ЦК України ,власник , який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою,може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право,аб з вимогою про вчинення певних дій для запобіганню такому порушенню.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином,судом встановлено, що відповідач зареєстрований в спірній квартирі, відсутній без поважних причин понад один рік, а тому є всі підстави для визнання його таким,що втратив право користування житловим приміщенням.

Отже позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод ,ст. 391,405 ЦК ,ст.150 ЖК України , ст.ст. 3, 10, 14, 60, 213 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права користування майном задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 в користуванні квартирою,розташованою за адресою: АДРЕСА_3 шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою,розташованою за адресою: АДРЕСА_4.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду першої інстанції протягом десяти днів з моменту отримання копії заочного рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Луганської області через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк, протягом якого розглядатиметься заява відповідача про перегляд заочного рішення, не включається до строку на апеляційне оскарження.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Апеляційним судом.

Суддя: В.В. Москаленко

.