Провадження №2-о/523/454/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" листопада 2016 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

Головуючого судді Аліна С.С.

при секретарі Максименко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті та просить суд встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка, Донецької області, Україна.

Обґрунтовує свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її чоловік - ОСОБА_2 та оскільки останній проживав у м. Горлівка, Донецької області, а відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України №1085-р від 07.11.2014 року зазначене місто тимчасово віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не діють. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судове засідання заявниця не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, представник заявниці надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність (а.с.23).

В судове зацікавлена особа не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена судом належним чином. Звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність ( а.с. 22);

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що заява є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 від 25.06.1988 року, ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 (а.с.13);

Відповідно до письмової довідки Горлівськог відділення республіканського бюро судово-медичної експертизи Донецької народної республіки № 749 від 04.04.2016 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Причина смерті: Гостра сердечно-судинна недостатність. Атеросклеротичний коронарокардіосклероз (а.с.8);

Відповідно до свідоцтва про смерть серії ДНР №021363 від 08.04.2016 року, яке видано Нікітівським Відділом запису актів громадянського стану м.Горлівка Державної Реєстраційної Палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис №226 (а.с.10);

Відповідно до письмової довідки КП «Комбінат ритуальних послуг Краснолучської міської ради» ЛНР від 11.08.2016 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, похований на цвинтарі сел.. «Зірка» м.Красний Луч 04.04.2016 року, сектор №27 (а.с.9);

Відповідно до листа Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану №5477 від 12.09.2016 року, ОСОБА_1 відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки нею пред'явлено медичний документ, форма якого не відповідає чинному законодавству України (а.с.14);

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №1085-р від 07 листопада 2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦПК України, суд встановлює факти, що мають юридичне значення, зокрема, факт родинних відносин.

В силу ч. 2 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту від якого залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч.2 ст.259 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було розяснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК України, в редакції яка діяла на той час) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п.4ст.273 ЦПК і полягає у з'ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК.

Статтею 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»передбачено, що тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Згідно з ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Статтею 17 ч.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» встановлено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

За положеннями ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеної Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (абз. 2 ч.1 ст. 257-1 ЦПК України).

При таких обставинах, заявлені вимоги є обґрунтованими і доведеними, тому є всі підстави для встановлення факту смерті ОСОБА_2

Відповідно до вимог ч.2 ст.259 ЦПК України дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті ОСОБА_2

Відповідно до ч.4 ст.257-1 ЦПК України, дане рішення підлягає негайному виконанню.

При таких обставинах заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10,11,60,209,212-215,218, 256- 259 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка, Донецької області, Україна.

Дане рішення є підставою для державної реєстрації смерті громадянинаУкраїни ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка, Донецької області, Україна.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Аліна С.С.