Справа № 307/1495/16-ц
Провадження № 2/307/931/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Мельник В.І. при секретарі Комяті Н.А., розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою :

ОСОБА_1 до Бедевлянської сільської ради де третя особа Тячівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 предявила позов в суд про визнання за нею права власності на спадковий будинок № 43 по вул. Лесі Українки в с. Бедевля.

Позовні вимоги мотивує тим, що її бабуся ОСОБА_2, померла 23 липня 2007 року. При житті вчинила заповіт на його імя за реєстровим № 70 від 19 серпня 2003 року, який посвідчений секретарем виконкому Бедевлянської сільської ради Тячівського району Закарпатської області. До спадкового майна ОСОБА_3 входить: житловий будинок, сарай та господарські споруди за адресою № 43 по вул. Лесі Українки в с. Бедевля. Після смерті бабусі вона вступила в фактичне управління та володіння спадковим будинком оскільки була прописана та постійно мешкала у будинку № 43 по вул. Лесі Українки в с. Бедевля з 2003 року по день смерті 23 липня 2007 року.

21 грудня 2007 року вона звернулася до державного нотаріуса Тячівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом з тих підстав, що відсутній належним чином оформлений правовстановлюючий документ на домоволодіння, що знаходиться в с. Бедевля по вул. Лесі Українки №43 та підтверджують право власності ОСОБА_2, померлої 23.07.2007 року.

Просить суд визнати право власності на спадковий будинок № 43 по вул. Лесі Україки в с. Бедевля за нею ОСОБА_1.

Представник позивача ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, а надіслав суду заяву в якій просить розглядати справу у відсутності позивача та представника позивача. Просить даний позов задовольнити.

Представник Бедевлянської сільської ради в судове засідання не зявився, а надіслав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у відсутності представника.

Представник Тячівської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, а надіслав суду заяву в якій просить суд розглядати справу у відсутності представника. Проти позову не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене та те, що сторони в судове засідання не з'явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задовольнити.

Архівним витягом стверджується, що на підставі зборів уповноважених колгоспників колгоспу «40-річчя Жовтня» від 25 березня 1973 року було виділено земельну ділянку під будівництво житлового будинку ОСОБА_3 по вулиці Л.Українки розміром 007 га згідно генерального плану забудови села.

Свідоцтвом про смерть стверджується, що ОСОБА_3 померла 23 липня 2007 року.

Відповідно до заповіту ОСОБА_3 заповіла все своє майна ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Поняття майнового права визначено ст. 3 Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". Відповідно до нього майновими правами визнаються будь-які права, пов'язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності, а також інші специфічні права та права вимоги.

Стаття 190 ЦК України встановлює, що майном як особливим об'єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов'язки. Майнові права є не споживною річчю. Майнові права визнаються речовими правами.

Частина 5 статті 1268 ЦК України встановлює порядок прийняття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не здійснив його державної реєстрації (ст.ст.1268, 1269, 1299 ЦК).

Відсутність державної реєстрації права власності не позбавляє спадкоємця права, отримати право на її проведення.

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна.

Частиною 1 ст.182 ЦК встановлено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обовязковій державній реєстрації . Державна реєстрація прав це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухомість, обтяження таких прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації. Крім того, відповідно до п.6 ст.3 вищевказаного закону - будь-які правочини щодо нерухомості укладаються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього закону.

Таким чином, на даний час державна реєстрація права власності на нерухомість є обовязковою умовою оборотоздатності такого майна, то є можливості особи, який вважає себе його власником, здійснювати будь-які угоди щодо майна, включаючи можливість зацікавлених осіб оформити спадщину. Якщо спадкодавець за життя не оформив право власності та/або не забезпечив його державну реєстрацію, це стає перешкодою для оформлення права на спадщину в загальному порядку.

В силу статті 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

01 березня 2013 року на засіданні пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування. У зв'язку із цим було зроблено витяг із зазначеного узагальнення.

У листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, ВССУ вказав: При розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов'язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Статтею 1299 ЦК встановлено, що якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Зволікання з виконанням зобов'язань, передбачених частиною 1 статті 1297, частиною 1 статті 1299 ЦК України, по оформленню права на спадщину, у складі якого є нерухоме майно, або їх невиконання не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Саме до цього зводяться роз'яснення, надані Пленумом Верховного Суду України в пункті 27 постанов від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування".

Рішення судів про визнання права власності на обєкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на обєкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є право встановлювальними документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на обєкти нерухомого майна (ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності на встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. 13 Закону України Про власність обєктами права особистої власності можуть бути житлові будинки, квартири, предмети особистого користування й інші речі.

Відповідно до вимог ст. 49 Закону України Про власність володіння майном визначається правомірним, якщо зворотне не буде встановлено судом.

Позивачка відповідно до ст. 1261 ЦК України в (ред. 2004 р.) відноситься до першої черги спадкоємців, інших спадкоємців на майно померлої ОСОБА_3 не має, що є доведеним та встановлено в судовому засіданні.

Про прийняття позивачем ОСОБА_1 спадщини - спадкового будинку після смерті ОСОБА_3, свідчить та обставина, що вона звернулася в Державну нотаріальну контора з заявою про прийняття спадщини, фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, так як на час відкриття спадщини проживала у спадковому будинку де проживає і тепер.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України не заявив про відмову від неї.

За таких обставин суд вважає, що позов слід задовольнити.

На основі викладеного та керуючись ст. ст. 80, 197 ч.2, 215, 213 ЦПК України, ст. ст. 376 ч.3, 1233-1235, 1261, 1268 ч.3 ЦК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати право власності в цілому на спадковий будинок № 43 з надвірними спорудами по вул. Лесі Українки в с. Бедевля Тячівського району Закарпатської області за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканкою с. Бедевля, вул. Лесі Українки, № 43, Тячівського району, Закарпатської області.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення..

Суддя Тячівського районного суду: В.І.Мельник