Справа № 357/7736/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 грудня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Жарікова О. В. ,

при секретарі - Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Білоцерківський міський відділ Управління державної Міграційної служби України в Київській області про визнання особи, втратившою право користування жилою площею квартири,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_2, третя особа: Білоцерківський міський відділ Управління державної Міграційної служби України в Київській області про визнання особи втратившою право користування жилою площею квартири, мотивуючи його тим, що їй на праві власності належить однокімнатна квартири АДРЕСА_1, 2 в м. Біла Церква, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори 14.07.2005 року. На жилій площі зареєстрована позивач, її син ОСОБА_3 та відповідач по справі. Проте в квартирі фактично проживає лише позивач. Відповідач з літа 2014 року в квартирі не проживає, і тому позивач просить суд визнати ОСОБА_2 втратившим право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1 зобов'язати Білоцерківський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою квартира АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно, подала до суду, через канцелярію суду заяву, в якій просить слухати справу без її участі, на задоволенні позову наполягає, а, також, просить суд стягнути з відповідача судові витрати.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином, через повідомлення у пресі, причини неявки суду не відомі.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Так, судом встановлено, що позивачу на праві власності належить однокімнатна квартира АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченим державним нотаріусом Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори Київської області Білик О.Г. 14.07.2005 року.

На жилій площі вказаної квартири зареєстрована позивач, її син ОСОБА_3 та відповідач по справі - ОСОБА_2 - онук позивача, що підтверджується довідкою про склад сім»ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб. Проте в квартирі фактично проживає лише позивач, як зазначено в позові. Відповідач з 2014 року в квартирі не проживає, його речей в даній квартирі немає, що підтверджується актом від 01.11.2016 року. Доказів того, що відповідач утримує дану квартиру, та займається оплатою житлового приміщення та комунальних послуг до суду не надано.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника будинку (квартири) зобов»язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім»ї власника зобов»язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території по проведенню ремонту.

Відповідно до ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім»ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Відповідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї та інших осіб. Згідно ст.156 ЖК УРСР, припинення сімейних відносин з власником не позбавляє права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.2 ст.319 ЦК України, при здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства, він не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

Відповідно до ст. 9 ЖК УРСР, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Згідно ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Враховуючи, що відповідач понад рік не проживає у квартирі позивача, та те, що його речі в ній відсутні, суд вважає заявлені позовні вимоги доведеними в частині визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловою площею квартири позивача, і тому позов підлягає задоволенню в цій частині.

Щодо позовної вимоги зобов'язати Білоцерківський міський відділ Управління Державної міграційної служби України в Київській області зняти з реєстрації ОСОБА_2 за адресою: в АДРЕСА_1 суд вказує на таке.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації - виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради.

Проаналізувавши викладене, слід дійти висновку, що зняття особи з реєстрації закон покладає на органи місцевого самоврядування, а не на УДМС України.

Крім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, крім іншого, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням є самостійною підставою для зняття такої особи з реєстраційного обліку, і тому не потребує покладення на будь-який орган обов'язку вчинити відповідні дії. В зв"язку з цим, позов не підлягає задоволенню в цій частині.

Таким чином, позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України, підлягають до стягнення з відповідача на користь держави судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 551,20 грн. та на користь позивача, понесені судові витрати на публікацію оголошення у пресі в розмірі 410,00 грн..

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 72, 150, 156 ЖК УРСР, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215, 294, 296 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловою площею квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави судовий збір у розмірі 551,20 грн..

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, понесені нею судові витрати в розмірі 410,00 грн..

В решті позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Жарікова