233 № 233/1862/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мартишева Т. О.

за участі секретаря Кругової Ю.С.,

заявника ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецької області, про встановлення факту смерті особи в певний час, -

В С Т А Н О В И В:

14 квітня 2016року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті в певний час фізичної особи батька її чоловіка ОСОБА_2, в якій заявниця зазначила, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, помер 10 квітня 2016 року у м. Донецьк Донецької області та був похований у вказаному населеному пункті, тобто на тимчасово неконтрольованій території України. Їм було видано лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2, при цьому у зв*язку з тим, що вищевказане медичне свідоцтво видане закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, воно є недійсним та не створює юридичних наслідків. У проведенні державної реєстрації факту смерті відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області їй відмовлено, тому підтвердити смерть батька свого чоловіка у встановленому законом порядку вона позбавлена можливості. Чоловік заявниці, який працює у вагонному депо м. Донецька та не може у теперішній час виїхати за межі цього населеного пункту, має намір вступити у права наслідування після смерті батька та одержати належні виплати на його поховання.

Заявниця ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву, обґрунтовуючи її обставинами зазначеними в ній, зазначила, що звернулася з даною заявою до суду, оскільки є особою-вимушеним переселенцем з зони проведення АТО, проживає та працює у м. Костянтинівка Донецької області, іншої можливості врегулювати це питання у теперішній час немає.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівська Костянтинівського міськрайонного управління юстиції в Донецькій області, у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце розгляду справи.

З*ясувавши позицію заявника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Заявниця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 7-8), є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується копією довідки № НОМЕР_1 від 04 січня 2016 року (а.с. 6).

Згідно позначки у паспорті (а.с. 8 зворот), копії свідоцтва про одруження (а.с. 13), ОСОБА_1 25 вересня 1998 року у Ясинуватському МВ РАГС Донецької області зареєструвала шлюб із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4; при цьому, батьком останнього відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 277859 (а.с. 12) є ОСОБА_2, що значився зареєстрованим за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с. 4).

13 квітня 2016 року за вих. № 754/03.2-38 (а.с. 5) заявниці ОСОБА_1 відділом ДРАЦС по м. Костянтинівці Костянтинівського МРУЮ в Донецькій області було відмовлено у проведенні державної реєстрації факту смерті ОСОБА_2Ф, оскільки пред*явлено медичний документ, форма якого не відповідає формі, встановленій законом.

Лікарське свідоцтво про смерть ОСОБА_2 № 1178 , довідка про причину смерті від 11 квітня 2016 року (а.с. 4), видані закладом охорони здоров*я на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, є недійсними та не створюють юридичних наслідків, про що заявниці розяснено відділом ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області (а.с. 5).

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» Україна в особі своїх державних органів, зокрема і судів, вживає всіх можливих заходів, у тому числі щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 9 вищевказаного закону внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров*я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до абзацу першого п. 13 постанови Пленуму ВСУ від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобовязаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

В силу вимог ч.ч. 1-3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідено до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для встановлення факту смерті особи в певний час на тимчасово неконтрольованій території України, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт смерті ОСОБА_2, 10 квітня 2016 року, що мало місце у м. Донецьк, Україна. Встановлення даного факту необхідно для отримання можливості прийняти спадщину після смерті ОСОБА_2 та одержати грошову допомогу на його поховання. Іншим шляхом встановити цей факт неможливо, у проведенні державної реєстрації факту смерті за наявними у заявниці документами відділом ДРАЦС по Костянтинівському району Костянтинівського МРУЮ у Донецькій області відмовлено (а.с. 5). Тому, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, який був на час смерті зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, - у м. Донецьк 10 квітня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 234-235, 256, 257, 257-1, 259 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, - 10 квітня 2016 року у м. Донецьк.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя