Справа № 415/154/16-ц
Провадження № 2/415/356/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.06.16 року Лисичанський міський суд Луганської області

у складі: головуючого судді Чернобривко Л.Б.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

з участю представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лисичанську цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_3 звернулась з позовом до відповідача ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала з шлюбі , зареєстрованому виконкомом Новодружеської міської ради Луганської області 02.07.2009 року , актовий запис № 14. Шлюб розірваний 13.01.2015 року за рішенням Лисичанського міського суду Луганської області за її ініціативою . В період сумісного проживання 13.05.2010 року на сумісні грошові кошти, для нужд сім»ї купили трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, посвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_5 на той час вартістю 21933грн.. В теперішній час ринкова власність квартири 48 000грн. Після припинення шлюбних відносин та розірвання шлюбу, домовились між собою про визнання придбаної нерухомості спільною сумісною власністю, зберігаючи за кожним право на вселення , реєстрацію та недопущення ніяких перешкод у подальшому користування житлом. В теперішній час відповідач не виконав умови договору і в теперішній час відмовляється добровільно визнати та нотаріально оформити за нею право власності на половину квартири, тому просить визнати за нею право власності на ? частину квартири придбаної за договором купівлі-продажу на ім»я відповідача. Судові витрати покласти на відповідача.

Позивачка у судовому засіданні підтримала у позовні вимоги у повному обсязі, просила їх задовольнити. У своїх поясненнях посилалась на обставини, викладеній у позовній заяві, про що надала суду відповідні докази. Доповнила, що у «Приват Банку» на ім»я відповідача було відкрито кредитну лінію на 5 тис. грн., з яких 3000,00 грн. повинні були оплатити за придбану квартиру і 2 тис.грн. на покриття боргів по комунальних послугах за цю квартиру. У зв»зку з тим, що їй ніде жити просить визнати за нею право на 1/2 частину спірної квартири. Після розірвання шлюбу питання щодо квартири з відповідачем не обговорювалось, він виїхав в міста, причина їй невідома.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача, просив їх задовольнити. Пояснив, що саме в період сумісного проживання сторони придбали спірну квартиру за 5000,00 грн. , удвох відремонтували її, придбали майно, що є спільною сумісною власністю подружжя. Позивач не заперечує відповідачу користуватися спірною квартирою, але просить визнати за нею право на ? частину цієї квартири.

Відповідач у судове засідання не з»явився, подав суду письмові заперечення на позов, в яких посилався на те, що квартира АДРЕСА_2 не є спільною сумісною власністю, оскільки куплена за гроші зароблені ним до шлюбу. Вони одружились з позивачкою 02.07.2009 року, а він купив квартиру 30.05.2010 року , тобто менше чем за рік перебування у шлюбі. Зароблені гроші він зберігав у своєї сестри ОСОБА_6 Зберігав гроші саме у неї, бо часто вживав спиртні напої, і гроші у нього надовго не затримувались. Взагалі гроші він збирав на придбання автомобіля , але у зв»язку з одруженням, вирішив купити квартиру. За яку суму купували квартиру , він не пам»ятає, але відносно недорого. Про те що в документах нотаріуса зазначено, що нібито ця квартира є спільною власністю, то це або нотаріус помилився, або він його не зрозумів. Квартира купувалась за його власні кошти набуті до шлюбу з позивачкою ( а.с.46)

Представник відповідача ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що спірна квартира придбана відповідачем не за сумісні кошти , а за кошти зібрані ним до шлюбу. Зберігав гроші у родичів, а тому майно набуте до реєстрації шлюбу, не є спільною власністю. Спірна квартира не є сумісною власністю сторін, тому просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що він разом з батьками проживав в ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 1969 року він в цій квартирі не проживає, але залишись проживати його батьки. Потім батьки померли, квартира стояла закрита, бо він проживав в м. Рубіжне. Він подав об»яву про продаж квартири і до нього звернулись сторони по справі з приводу купівлі його квартири. Раніше він їх не знав. Домовились про ціну і в Лисичанській нотаріальній конторі, яка знаходиться поруч з БТІ, оформили документи на прождав квартири. Сторони з ним розплатились за квартиру і вони розсталися. До цього року він їх не бачив. Доповнив, що молоді люди говорили, що оформили ссуду в банку, вони працюють і будуть її погашати. Квартиру продав за 3000,00грн, бо були борги за комунальні послуги по квартирі, які не враховувався в загальну суму. За час оформлення продажу квартири зустрічався зі сторонами рази чотири. Вони завжди були разом. Позивач говорила йому, що і вона, і відповідач працюють, тому погасять заборгованість по комунальних послугах . Віддавала гроші ОСОБА_3.

Допитана у судовому засадні свідок ОСОБА_6 пояснила суду, що у травні 2010 року до неї приїхав ОСОБА_4 за грошима. У них був договір про купівлю йому квартири, тому вона забрала у нього гроші, які він отримував, бо той вживав спиртні напої. Стала збирати кошти у брата з 2008 року по 400-500грн. Сторони перебувають у шлюбі з 2010 року, точну дату не пам»ятає. ОСОБА_4 сказав, буде забирати грощі, щоб купити квартиру зі ОСОБА_3. Вона віддала йому 10 000,00 грн. купюрам по 100 та 200 грн. При цьому була присутня її знайома ОСОБА_9. За яку ціну була придбана квартира їй невідомо. Відповідач вирішив купити собі квартиру через сварку з батьками, щоб має своє житло. ОСОБА_3 коштів на придбання житла не давала. За якою адресою було придбано квартиру їй невідомо. Брат говорив, що є борги по квартирі за комунальні послуги. Яким чином погашалась ця заборгованість, їй невідомо. Їй відомо, що він брав ссуду за місцем роботи для встановлення газового опалення , впродовж року погасив її. Після реєстрації шлюбу брат від неї віддалився, проживає в ОСОБА_6 з лютого 2015 року. Про те, що вона отримувала від брата кошти, а потім віддала кошти, розписку не давала. Чи брав брат гроші в банку , їй невідомо.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона була свідком того, що брат ОСОБА_6 приїздив до неї за грошима весною 2010 року. Алла винесла йому гроші, які він перерахував, сказав, що знайшов квартиру і хоче її купити. Це була сума 10 000,00 грн. купюрами по 100, 200 грн. Їй відомо, що гроші він привозив сестрі із заробітної плати. Чому зберігав їх у сестри, їй невідомо. Розписку при отримані кошти він не писав.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив суду, що йому відомо про те, що 16.03.2016 року до відповідача прийшла позивачка разом зі своєю матір»ю, намагалися вплинути на ОСОБА_6, щоб той відмовився від позову. На вулиці, мати позивачки, просила подзвонити відповідачу, щоб він відмовився від позову, почали погрожувати йому, що повідомлять СБУ, що він перебував в ополченіі і його відправлять до тюрми. Він погодився додзвонитися до відповідача, але в їх справах він ніякої ролі не грає. 20.03.2016 року він додзвонився до відповідача, який був здивований тим, що прийшли до нього з цим питанням, був обурений тим, що в нього мають намір відібрати квартиру, бо він вклав у квартиру свої кошти, почав робити ремонт. Відповідач мав намір купити за власні кошти машину, з якого часу почав збирати кошти йому невідомо. Відповідач знає, що є спір за квартиру.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем влітку 2009 року. Прожили рік у батьків відповідача, не склалося і вони вирішили купити квартиру. Тому вона запропонувала їм взяти кредит в травні 2010 року. Купили квартиру по вул. Куйбишева, недорого. Виплачували кредит в «Приват Банку» разом. Потім ще брали кредит, щоб провести газ.

Суд досліджує надані докази: копі рішення Лисичанського міського суду від 30.01.2015 року; копія договору купівлі-продажу квартири; копі витягу з Державного реєстру правочинів, копія витягу про Державну реєстрацію прав, квитанції про оплату за надання юридичних послуг копія довідки КП ЛЖЕК»6; копія листа ПАТ КБ «приват Банка» про закриття банківського рахунку; лист ПАТ КБ «Приват Банка».

Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім обставин, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджуються майном, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою другого подружжя вважається, що він дії за згодою другого подружжя.

Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє справа спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

У судовому засіданні встановлено, що рішенням Лисичанського міського суду від 30.01.2015 року шлюб, зареєстрований між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, 02 липня 2009 року, актовий запис № 14 було розірвано ( а.с.7)

Із копії договору купівлі-продажу квартири від 13.05.2010 року вбачається, що ОСОБА_8( продавець) та ОСОБА_4 (покупець) уклали договіп про таке: Продавець зобов»Язується передати майно у власність покупця, а покупець зобов»Язуєтться прийнтяи майно і сплатити за нього обговорену грошову суму. Відчужується за даним договором квартира 3 в буд. 15 , що розташована у м. Новодружеську, вул. Куйбишева, Луганської обл., Україна. Квартира належить продавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, вданого Лисичанською держнотконторою 30.08.1996 року за р.№ 1-3882. Продаж квартири за домовленістю сторін вчиняється за 5100грн., з яких-3000грн. отримані Продавцем від Покупця до підписання цього договору, а 2100грн. буде сплачено Покупцем в рахунок заборгованості Продавця по комунальних послугах. Сторони стверджують факт повного розрахунку за продану квартиру. П.12 зазначено, що дружина Покупця ОСОБА_3, подала заяву про згоду чоловіку на купівлю квартири, що є предметом цього договору, на спільні кошти, справжність підписку на якій засвідчено приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу ОСОБА_5 13.05.2010 року за р.№ 1693. Договір нотаріально посвідчено ОСОБА_5, приватним нотаріусом Лисичанського міського нотаріального округу , зареєстровано в реєстрі за № 1694 ( а.с. 8-9) . Реєстрація договору підтверджується копією витягу з Державного реєстру правочинів (а.с.10); копією витягу з реєстру Про державну реєстрацію прав ( а.с.11-12) ОСОБА_3 оплачено за надання юридичних послуг 400грн. ( а.с. 15-16) ОСОБА_7 копії довідки № 35 від 04,02.2016 року КП ЛЖЕК № 6 вбачається, що ОСОБА_3 проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4 не проживає за цією адресою з 25 січня 2015 року ( а.с.39) ОСОБА_7 копії листа ПАТ КБ «Приват Банк» від 02.09.2013 року № 130902/363 вбачається, що картка на ім»я ОСОБА_4 № 560975 закрита на його прохання( а.с.51)

Виходячи з вище зазначеного суд приходить до висновку, що сторони, перебуваючи у шлюбі, придбали квартиру АДРЕСА_3, тому позивачка має право визнання за нею права власності на ? частину спірної квартири на підставі ст. 60 Сімейного Кодексу України, якою передбачено, що майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини ( навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку( доходу).

На підставі ст. 60, 65,68 СК України, керуючись ст.ст. 10, 11,60, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на ? частину квартири задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_4, придбаної за договором купівлі-продажу від 13.05.2010 року на ім»я ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судовий збір в сумі 551(п»ятсот п»ятдесят одна) грн.. 20 коп. та витрати за надання юридичної допомоги в сумі 400(чотириста )грн., а всього 951( дев»ятсот»ятдесят одна) грн.. 20 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Лисичанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які не були присутні у судовому засіданні - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.Б. Чернобривко