АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/ 873 /2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Чередніченко Н.П.
Доповідач - Мараєва Н.Є
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою представника ТОВ «УМК»

на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «УМК»

про захист прав споживачів, визнання права власності та стягнення неустойки і пені за

прострочене зобов'язання

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 р. частково задоволено позов ОСОБА_1 до ТОВ «УМК» про захист прав споживачів, визнання права власності та стягнення неустойки і пені за прострочене зобов'язання. Стягнуто з ТОВ «УМК» на користь ОСОБА_1 пеню за неналежне виконання договору в розмірі 71 175 грн. та судовий збір у розмірі 711,75 грн. в дохід держави; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «УМК» просить скасувати це рішення в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 і постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 22.03.2011 р. між ОСОБА_2 (попереднє прізвище ОСОБА_2) та ТОВ «УМК» був укладений договір № 28/ПП-1 про пайову участь у будівництві об»єкту нежитлового фонду, відповідно до умов якого забудовник та пайовик відповідно до розподілу обов»язків, визначених договором, здійснюють пайову участь у будівництві об»єкту нежитлового фонду - нежитлового приміщення у житловому комплексі з вбудованими приміщеннями соціального призначення та паркінгами на земельній ділянці по вул.О.Трутенка, 3 у Голосіївському районі м. Києва.

Згідно положень п.1.2 договору забудовник своїми силами і засобами, за рахунок коштів пайовика, зобов»язався здійснити будівництво житлового комплексу з вбудованими приміщеннями соціального призначення та паркінгами на земельні ділянці на вул.О.Трутенка, 3, і передати пайовику об»єкт нежитлового фонду, який визначений та зарезервований за пайовиком на період будівництва будинку на підставі цього договору та буде збудований забудовником, згідно з проектом будівництва будинку з урахуванням комплексу робіт, передбачених технічними характеристиками нежитлових приміщень, а пайовик забезпечує оплату вартості будівництва об»єкту та приймає його у свою власність відповідно умов договору.

За позивачкою згідно умов договору був зарезервований об»єкт - нежитлове приміщення (машиномісце №28) в підземному паркінгу за адресою: м.Київ, вул.О.Трутенка,3 (Будинок 1).

Також, сторони погодили, що строк здачі будинку в експлуатацію визначається у відповідності до проекту будівництва житлового комплексу з вбудованими приміщеннями соціального призначення та паркінгами. Запланований строк здачі будинку в експлуатацію - другий квартал 2011 р., але він може бути продовжений згідно п.4.1.8 договору на 3 місяці; загальна вартість об»єкту відповідно до п.2 договору становить 195 000 грн.

Згідно п.2.2 договору пайовик може отримати об»єкт у власність лише за умови оплати 100% вартості будівництва об»єкту відповідно до умов договору.

Пунктом 4.1.7 договору передбачено, що після здачі будинку в експлуатацію на підставі Акту передання-приймання об»єкту, забудовник зобов»язаний передати об»єкт у власність пайовика у строк не пізніше одного місяця з моменту здачі будинку в експлуатацію.

У разі продовження строку введення будинку в експлуатацію більш ніж на 3 місяці передбачено сплатити пайовикові пеню в розмірі 0,1% від суми, сплаченої пайовиком загальної вартості будівництва об»єкту за кожний день прострочення, починаючи з 1.10.2011 р. (п.4.1.8 Договору).

Згідно п.5.2 договору сторони зобов»язані здійснити передання-приймання об»єкту у власність у строк, що не перевищує 1 місяць з моменту здачі будинку в експлуатацію, але у будь-якому разі не раніше строку здачі будинку в експлуатацію шляхом оформлення Акту передання-приймання об»єкту.

Згідно ст.629 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов»язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи позивач сплатила вартість об»єкту будівництва відповідно до умов Договору в повному обсязі в розмірі 195000 грн., що сторонами не оспорювалося.

Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 2.04.2015 р., залишеним в силі ухвалою ВССУ від 21.10.2015 р., було змінено рішення Голосіївського районного суду м.Києва від 20.11.2014 р., а саме : зменшено суму пені, стягнуту з ТОВ «УМК» на користь позивачки ОСОБА_2 за прострочення виконання зобов»язання за договором з 71 175 грн. до 3510 грн., вирішено питання щодо судових витрат, а в решті рішення залишено без змін.

Обгрунтовуючи даний позов позивачка посилалася на те, що 22.11.2012 р. позивач здав об»єкт - жилий будинок по вул.О.Трутенка, 3 у Голосіївському районі м.Києва в експлуатацію, про що отримав відповідний Сертифікат, проте, не вчинив жодних дій щодо передачі відповідно до умов договору їй у власність машиномісця №28, вартість якого нею було оплачено в розмірі 100%; тому, вона вважає, що на підставі положень договору відповідач повинен сплатити на її користь пеню в розмірі 0,1% від суми, сплаченої пайовиком за кожен день прострочення у разі продовження строку введення будинку в експлуатацію більше ніж на три місяці.

З цих підстав вона (позивачка) просила визнати за нею право власності на машиномісце №28 жилого комплексу з вбудованими приміщеннями соціального призначення та паркінгом за вказаною адресою, а також стягнути з відповідача пеню на підставі умов договору за прострочення виконання зобов»язання в розмірі 71 175 грн. (як пені в розмірі 3% за кожен день прострочення виконання зобов»язаня за період з 1.11.2013 р. по 1.11.2014 р., тобто за 365 днів, передбаченої ЗУ «Про захист прав споживачів»). Однак, беручи до уваги, що дана сума пені значно перевищує суму зобов»язання за договором, представник позивачки просила стягнути пеню відповідно до п.4.1.8. Договору - 0,1% від суми загальної вартості будівництва за вищевказаний період у сумі 71 175,00 грн.

Проте, вказані доводи позивачки не можуть биту взяті до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону, суперечать умовам договору та обставинам справи.

Так, вказаним п. п.4.1.8. Договору передбачена відповідальність відповідача за порушення строків здачі будинку в експлуатацію (а.с.8, зворот).

Тому, на підставі вказаного пункту договору не може бути нарахована пеня з інших підстав.

Що стосується порушення відповідачем строків здачі будинку в експлуатацію, то попереднім рішенням Апеляційного суду м.Києва від 2.04.2015 р., вже було стягнуто пеню на користь позивачки за вказаним пунктом договору, про що було зазначено вище.

Крім того, відповідно до Проекту будівництва житлового комплексу з об»єктами обслуговування населення по вул.О.Трутенка, 3 в Голосіївському районі, житловий комплекс, який розташований на вказаній ділянці має два житлових будинки, які складаються з секцій, зблокованих між собою. Також на зазначеній ділянці запроектовано дитячий садок та 4 відокремлених блоки підземних автостоянок на 446 машиномісць.

До першої черги будівництва відносилось будівництво 4-секційного 23-х поверхового житлового будинку з комплексом робіт по влаштуванню внутрішньо-майданчикових інженерних комунікацій, трансформаторної підстанції та двох відокремлених блоків підземних паркінгів на 136 машиномісць та повного благоустрою території.

Як зазначалось судом вище сторони погодили, що строком здачі Об»єкту в експлуатацію є 2 квартал 2011 р., однак, він може бути продовжений відповідно до положень п.4.1.8 Договору на 3 місяці.

Будь-яких доказів про те, що приміщення паркінгів повинні бути здані в експлуатацію окремо від будинку, чи для їх здачі в експлуатацію строк встановлювався окремо, матеріали справи не містять.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтвердила, що для паркінгу не існувало окремого строку введення в експлуатацію, що приміщення паркінгу хоча і є відокремленими блоками житлового комплексу, але є частиною даного комплексу.

Умови укладеного між сторонами договору не містять окремо відповідальності за прострочення введення в експлуатацію паркінгу, а згідно п.4.1.8. передбачена відповідальність тільки за порушення строків здачі в експлуатацію будинку.

Тому, судова колегія вважає, що з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог погодитися не можна із зазначених вище підстав.

За таких обставин рішення суду не можна визнати законним і обґрунтованим, тому, воно в оскаржуваній частині підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в частині задоволених позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивачки пені за неналежне виконання договору в сумі 71 175 грн. та судових витрат в сумі 711,75 грн. на користь держави.

Що стосується решти позовних вимог, то в решті вимог рішення суду не оскаржувалось, тому, його належить залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ТОВ «УМК» - задовольнити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 16 листопада 2015 р. - скасувати в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ТОВ «УМК» пені за неналежне виконання договору в розмірі 71 175 грн. та судових витрат, стягнутих з ТОВ «УМК» в сумі 711,75 грн. на користь держави, і постановити в цій частині нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити. В решті вимог рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий : Судді :