Справа №568/282/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

( з а о ч н е )

12 липня 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

В складі:

Головуючої судді: Прачук Л.І.

Секретар судового засідання: Гуменюк Г.В.

За участю позивача: ОСОБА_1

За участю її адвоката: Прядуна О.М.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Радивилів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку

В с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 600 грн. на кожну дитину щомісячно і на її утримання, як дружини, до досягнення їх дітьми віку трьох років в розмірі 600грн. щомісячно.

В обгрунтування позову посилається на те, що вона перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє малолітніх дітей. З січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо і діти перебувають на її утриманні. Позивач в даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку і є непрацездатною. Отримує матеріальну допомогу на дітей і по догляду за дитиною в розмірі 2436 грн. щомісячно, інших доходів не має, а тому вона також потребує матеріальної допомоги від відповідача.

Відповідач в добровільному порядку не надає коштів на утримання її і дітей. Вважає, що відповідач може надавати їй таку допомогу, поскільки на даний час він працює неофіційно і отримує заробітну плату.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі і дала покази по суті обставин справи в межах заявлених позовних вимог.

Показала, що з січня 2015 року вони з відповідачем проживають окремо, діти проживають з нею і знаходяться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні і утриманні дітей не бере. На протязі півтора року не приходить до дітей, не спілкується з ними, не надає коштів на їх утримання. Заявляє, що їй відомо, що відповідач працює неофіційно, отримує високі доходи і має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей і її, як непрацездатної дружини, в розмірі зазначеному в позові. Крім того показала, що в неї на утриманні перебуває ще двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу - донька ОСОБА_5, 2004 року народження, і донька ОСОБА_2, 2005 року народження. Коштів, які вона отримує, не вистачає на утримання п»яти осіб.

Відповідач в судове засідання жодного разу не з»явився, хоча тричі був належним чином повідомлений про дату і час слухання справи. Жодних заперечень по суті позову і заяв від нього до суду не надходило.

При таких обставинах суд знаходить можливим розглянути справу в особливому порядку без участі відповідача, по доказах добутих в судовому засіданні, з ухваленням заочного судового рішення.

Заслухавши позивачку, її адвоката Прядуна О.М., дослідивши письмові докази і обставини справи суд знаходить, що позов підлягає до задоволення частково.

Неявку відповідача в судове засідання і відсутність заперечень з його сторони по суті позовних вимог суд розцінює як фактичне пасивне визнання ним позову.

Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 24 жовтня 2013 року по даний час. Що встановлено з свідоцтва про шлюб сторін, який зареєстрований в Радивилівському відділі РАЦС 24.10.2013 року, актовий запис №105, свідоцтво серія НОМЕР_1.(а.с.4)

Від шлюбу сторони мають двоє малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Дане встановлено з свідоцтв про народження дітей, виданих Радивилівським відділом РАЦС 18.03.2014 року актовий запис №29 і 09.12.2014 року, актовий запис №127. Свідоцтва серії НОМЕР_2 і НОМЕР_3. (а.с.5-6).

З Акта обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї позивача від 01.04.2016 року, проведеного комісією Радивилівської міської ради, встановлено, що сторони з січня 2015 року по даний час проживають окремо. Протягом цього часу діти проживають з матір»ю і знаходяться на її утриманні. (а.с.7).

Вищевикладене доводить позовні вимоги. З січня 2015 року по даний час сторони проживають окремо, діти проживають з матір»ю і знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Він, як батько, зобов"язаний утримувати своїх малолітніх дітей.

Поскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, з нього слід стягнути аліменти .

Відповідач офіційно ніде не працює і не має сталого заробітку тому аліменти з нього слід стягнути в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.182 СК України розмір аліментів не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З 01 травня 2016 року прожитковий мінімум на дитину віком до 6-ти років становить 1228 грн. в місяць.

Відповідно до ст..141 СК України батьки мають рівні права та обов»язки щодо дитини і проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і обов»язків.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач офіційно не працює і не має сталого заробітку. З показів позивача встановлено, що він працює неофіційно і має достатній заробіток.

При визначенні розміру аліментів, які підлягають до стягнення, суд враховує вік і стан здоров»я дітей, матеріальне становище і стан здоров»я сторін, вимоги розумності і справедливості.

З Акта обстеження умов проживання позивача і довідки КП «Комунальник» №669 від 30.03.2016 року встановлено, що на утриманні позивача перебуває четверо малолітніх дітей в т.ч. діти сторін ОСОБА_7 і ОСОБА_4, та діти позивача від першого шлюбу ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7, і ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8.(а.с.8)

З Епікризу, виданого КЗ «Рівненська обласна дитяча лікарня» встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, перебувала в даному лікувальному закладі з 16.11.2014 року по 23.02.2015 року з діагнозом гідроцефалія, анемія недоношених.(а.с.10)

Суд враховує, що у позивача на утриманні перебуває 4 малолітніх дітей. Крім того донька сторін ОСОБА_4, 2014 року народження, хворіє і потребує посиленого догляду і періодичного лікування.

Відповідач є здоровим і працездатним, працює і може забезпечувати сім»ю.

Суд знаходить обгрунтованим і можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі половини прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку в межах заявлених позовних вимог, а саме в сумі по 600 грн. на кожну дитину.

Поскільки діти ОСОБА_7 і ОСОБА_4 не досягли трьохрічного віку, то позивач на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років.

З довідки Управління праці та соціального захисту населення Радивилівської РДА №736 від 04.04.2016 року встановлено, що позивач перебуває на обліку в згаданому управлінні і одержує допомогу по догляду за дитиною в сумі 2436 грн. 67 коп. в місяць.(а.с.9)

Тобто позивач на даний час не працює і не має заробітку, а отже також потребує матеріальної допомоги.

Відповідно до вимог ч.2ст.75 СК України право на утримання(аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Ст.84ч.2 СК України передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

На підставі згаданих норм закону позивач має право на утримання від відповідача в зв»язку з тим, що вона займається доглядом і вихованням їх малолітніх дітей, в даний час перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку і потребує матеріальної допомоги.

Відповідач є працездатний, зі слів позивача працює неофіційно і має дохід.

Доказів, які б спростували покази позивача, відповідач суду не надав.

Суд знаходить, що відповідач має матеріальну можливість надавати допомогу на утримання дружини на період її перебування у відпустці по догляду за їх спільною дитиною до досягнення нею трьохрічного віку. Проте суд знаходить, що з відповідача слід стягнути на утримання дружини кошти в розмірі 300 грн. щомісячно враховуючи розмір аліментів на двох малолітніх дітей.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 184, 191, 84 СК України ст.ст.10, 11, 62, 212, 213 ЦПК України суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 600 (шістсот) грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією доходів починаючи з 06 квітня 2016 року до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, на користь ОСОБА_1 кошти на її утримання в розмірі 300 /триста/ грн. щомісячно на період її перебування в частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною - донькою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 06 квітня 2016 року до досягнення дитиною трьохрічного віку - тобто до ІНФОРМАЦІЯ_11.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_10, в дохід держави 1102 (одну тисячу сто дві) грн. 40 коп. судового збору.

Відповідно до ст..228 ЦПК України відповідач може подати до Радивилівського районного суду заяву про перегляд даного заочного рішення на протязі десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлено 15.07.2016 року.

Суддя: підпис Л.І.Прачук