Справа №: 653/3437/15
Провадження № 4-с/653/22/16
У Х В А Л А

іменем України

02 листопада 2016 року

Генічеський районний суд Херсонської області, у складі:

головуючої судді Шарко Н.А.,

секретаря - Карпенко І.Д.,

за участю скаржника ОСОБА_1,

особи, дії якої оскаржуються ОСОБА_2,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та протиправність рішення державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на державного виконавця Генічеського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, в якій просила визнати бездіяльність та незаконні дії державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 по винесенню постанови ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. про закінчення виконавчого провадження; визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. про закінчення виконавчого провадження; зобовязати державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 поновити виконавче провадження ВП №52211039, яке було відкрито 15 вересня 2016р. та здійснити усі необхідні заходи передбачені Законом України «Про виконавче провадження»; стягнути з державного виконавця понесені судові витрати.

Скарга мотивована тим, що в провадженні державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 перебувало виконавче провадження ВП №52211039 щодо виконання виконавчого листа № 653/3437/15-ц від 12 вересня 2016р., щодо стягнення з КП «Генічеське БТІ» ХОР на користь ОСОБА_1 заборгованості на загальну суму 33446,67 грн. У звязку з надходженням листа в о. голови Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_3, державним виконавцем було винесено постанову ВП №52211039 від 26 вересня 20106р., про закінчення виконавчого провадження, на підставі п.9 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що дії державного виконавця щодо винесення цієї постанови та саму постанову такою, що не відповідають вимогам діючого законодавства, оскільки на час винесення оскаржуваної постанови питання про поновлення строку на апеляційне оскарження Апеляційним судом Херсонської області ще вирішено не було. Крім того, сам лист в.о. голови суду, на підставі якого було закінчено виконавче провадження не було оформлено належним чином, оскільки це був лист-повідомлення, а не «вимога», як того вимагає Закон. Оскільки такі протиправні дії державного виконавця та винесена ним постанова є перешкодою у виконанні рішення суду, просила скаргу задовольнити.

У судовому засіданні скаржник доводи своєї скарги підтримала, просила її задовольнити. Зазначила, що державний виконавець передчасно прийняв рішення про закінчення виконавчого провадження, та не впевнився у тому, чи поновлено строки на апеляційне оскарження рішення суду, яке перебуло у неї на виконанні. Крім того, зазначила, що державний виконавець не надала належної оцінки листу в.о. голови суду від 26 вересня 2016р., помилково прийнявши цей лист за вимогу. Просила скаргу задовольнити.

Державний виконавець Новосад А.С. проти задоволення скарги заперечила. Зазначила, що в її повноваження не входить перевірка відомостей про надходження апеляційних скарг. Лист в.о. голови суду від 26 вересня 2016р. містив у собі вимогу про повернення виконавчого листа у звязку з надходженням апеляційної скарги, у звязку з чим нею було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Вважає, що дії по винесенню оскаржуваної постанови були вчиненні у відповідності до вимог діючого законодавства України, у звязку з чим просила у задоволення скарги відмовити.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та виконавчого провадження, вважає, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 12 вересня 2016р. звернулась до державної виконавчої служби Генічеського районного управління юстиції у Херсонській області із заявою в якій просила прийняти на примусове виконання виконавчий лист №653/3437/15-ц, виданий 12 вересня 2016р. Генічеським районним судом Херсонської області, в частині стягнення з КП «Генічеське БТІ» ХОР на її користь заборгованості на загальну суму 33446,67 грн.

За наслідком розгляду вказаної заяви, 15 вересня 2016р. державним виконавцем Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, та надано боржнику строк до 22 вересня 2016р. для добровільного виконання.

26 вересня 2016р. на адресу Генічеського районного відділу ДВС Головного ТУЮ у Херсонській області надійшов лист в.о. голови Генічеського районного суду Херсонської області ОСОБА_3, яким повідомлялось, що у звязку з надходженням апеляційної скарги на рішення суду від 12 серпня 2016р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до КП «Генічеське БТІ» ХОР (справа №653/3437/15-ц) про стягнення заборгованості, просить повернути виконавчий лист від 12 вересня 2016р. без виконання.

У звязку з надходженням вказаного листа, державним виконавцем Новосад А.С. було прийнято постанову ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись з такими діями та прийнятим державним виконавцем Новосад А.С. рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаною скаргою.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались, суд зазначає наступне.

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення) (ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частинами першою, третьою статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Також згідно до ч. 2 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках, передбачених пунктами 1-6,8,9,11-13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно ч. 3 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Аналізуючи вищенаведене законодавство, суд приходить до висновку, що державний виконавець правомірно винесла постанову ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вона зобовязана була виконати вимогу суду, яка містилась у листі від 26 вересня 2016р.

Доводи скаржника про те, що лист в.о. голови суду ОСОБА_3 від 26 вересня 2016р. не може вважатися вимогою, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження», суд не приймає до уваги, оскільки чинним законодавством України не передбачено суворої форми та реквізитів щодо відкликання виконавчого листа. Посилання скаржника на те, що суд повинен був оформити своє рішення ухвалою, також не заслуговують на увагу, так як в даному випадку вирішувалось питання щодо повернення виконавчого листа, а не визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Посилання скаржника на те, що державний виконавець повинен був пересвідчитись, чи поновлено Апеляційним судом строк на оскарження виконуваного рішення, а потім вже прийти рішення щодо закінчення виконавчого провадження, суд також не приймає до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що державний виконавець Новосад А.С. під час винесення постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, у звязку з чим у задоволенні скарги в частині визнання бездіяльності та незаконними дій державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2 по винесенню постанови ВП №52211039 від 26 вересня 2016р. про закінчення виконавчого провадження та визнання незаконною та скасування зазначеної постанови слід відмовити.

Вимога скаржника ОСОБА_4 про поновлення виконавчого провадження ВП №52211039 з виконання виконавчого листа №653/3437/15-ц, не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з роз'яснень, викладених в п. 18 Постанови № 6 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», суд не має права зобовязувати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби до вчинення тих дій, які згідно із Законом про виконавче провадження можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Враховуючи те, що вирішення питання про поновлення виконавчого провадження є виключною компетенцією державного виконавця, тому суд не вправі перебирати на себе ці повноваження та функції суб'єкта владних повноважень, надані йому законом та іншими нормативно-правовими актами, а тому у задоволенні цієї вимоги слід відмовити.

Що стосується вимоги про стягнення судових витрат, то у відповідності до ст. 88 ЦПК України, у задоволенні цієї вимоги також слід відмовити.

Керуючись ст.ст.210, 383-385 ЦПК України, суд

ухвалив:

скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність та протиправність рішення державного виконавця Генічеського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області ОСОБА_2, та зобовязання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_5