Справа № 182/2606/15-ц
Провадження № 2/0182/1339/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.03.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області

у складі:

головуючого - судді Шестакової З.С.

при секретарі - Пометій Є.Т.

позивачів - ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 Єріки Сергіївни про відшкодування матеріальної шкоди, суд

встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги мотивують тим, що їм на праві власності порівну належить квартира АДРЕСА_1 О. в м. Нікополі Дніпропетровської області.

Відповідач ОСОБА_3, яка доводиться донькою ОСОБА_1, зареєстрована за вказаною адресою.

18 серпня 2014 року ОСОБА_3 з метою пошкодження їх майна навмисно розбила в квартирі 2 вікна та 1 вікно на веранді.

Діями ОСОБА_3 позивачам була заподіяла матеріальна шкода в сумі 3 634,00 грн., що складається з вартості трьох вікон, але відповідач відмовилась добровільно відшкодувати заподіяну їм шкоду.

З цього приводу позивач ОСОБА_1 зверталася до Нікопольського МВ (з обслуговування м. Нікополя та Нікопольського району) ГУМВС України в Дніпропетровський області, де з ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда про недопущення в подальшому подібних дій, а позивачці було запропоновано звернутися до суду за відшкодуванням заподіяної шкоди.

Позивачі просили суд стягнути з відповідача на їх користь матеріальну шкоду в сумі 3 634,00 грн. та судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала та суду показала, що її вини в заподіяні шкоди не має. Вона не спростовувала факт знаходження 18 серпня 2014 року за адресою: АДРЕСА_2, однак після сварки, яка відбулася між нею та ОСОБА_2, вона була госпіталізована в травматологічне відділення КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» та вікон не била. Тому, просила суд в позові позивачам відмовити.

Заслухавши сторони, оглянувши матеріал ЖЄО-13156 від 19 вересня 2014 року по заяві ОСОБА_1, історію хвороби ОСОБА_3, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка заподіяла шкоду, звільняється від його відшкодування, якщо доведе, що шкода заподіяна не по його провині.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві власності порівну належить квартира АДРЕСА_1 О. в м. Нікополі Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 травня 2013 року (а.с.5)

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрована за вказаною адресою, як член сімї наймача, оскільки доводиться донькою ОСОБА_1

18 вересня 2014 року близько 23 годин у квартирі № 1 по вул. Невського О., № 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області були пошкодженні вікна: два вікна у квартирі та одно вікно на веранді.

Під час огляду місця події 19 вересня 2014 року дійсно працівниками міліції було встановлено пошкодження трьох двійних вікон у вигляді розбитих шибок у кількості 7 штук та скла, що підтверджується протоколом огляду місця події від 19.09.2014 (а.с.18зв.,19).

З пояснень ОСОБА_2, як під час перевірки звернення ОСОБА_1 до міліції (а.с.22), та у судовому засіданні вбачається, що вікна у квартирі пошкодила його сестра ОСОБА_3

Працівниками міліції з ОСОБА_3 була проведена профілактична бесіда, однак остання відмовилась давати будь-які пояснення з цього приводу, що підтверджується рапортом лейтенанта міліції ОСОБА_5 (а.с.23).

У судових засіданнях відповідач ОСОБА_3 не спростовувала той факт, що ввечері 18 вересня 2014 року вона перебувала у квартирі № 1 по вул. Невського О., № 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області, де вживала спиртні напої разом з позивачем ОСОБА_6, та де між ними виникла сварка, внаслідок чого ОСОБА_2 заподіяв їй тілесні пошкодження.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що шкода, яка заподіяна майну позивачів підлягає відшкодуванню відповідачем ОСОБА_3, оскільки саме в наслідок її неправомірних дій були пошкоджені вікна позивачів у квартирі № 1 по вул. Невського О., № 26 в м. Нікополі Дніпропетровської області, між її діями і шкодою є безпосередній причинний звязок та наявність її вини.

Обставини, які б звільняли відповідача від відповідальності за заподіяну шкоду відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України, судом не встановлені.

Судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідача ОСОБА_3 про те, що вона не могла пошкодити вікна, оскільки перебувала у лікарні, оскільки цей факт спростовується оглянутою у судовому засіданні історією хвороби ОСОБА_3, з якої вбачається, що до КЗ «Нікопольська міська лікарня № 1» вона поступила 19 вересня 2014 року о 01 год. 20 хв., в той час як вікна у квартирі позивачів були пошкоджені 18 вересня 2014 року приблизно в 23 години.

Згідно положень частини 2 статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Вартість робіт, необхідних для відновлення вікон, складає 3 634,00 грн. та підтверджується рахунком № 2509/34 від 25 вересня 2014 року приватного підприємця ОСОБА_7 (код НОМЕР_1) (а.с.8). Під час судового засідання відповідач дану суму не спростовувала.

Відповідно до вимог частини 1 статті 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача та доводили заперечення відповідача, ОСОБА_3 суду не надані.

Згідно частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, суд приходить висновку, що ОСОБА_3 розпорядилася своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Враховуючі те, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях, суд приходить висновку, що шкода майну позивачам заподіяна з вини відповідача ОСОБА_3, яка повинна відшкодувати її у повному обсязі.

Відповідно до вимог статті 88 ЦПК України з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88 ,209, 212, 214, 215, 217, 218 ЦПК, 1166, 1192 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 Єріки Сергіївни на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 3 634,00 (три тисячі шістсот тридцять чотири) грн. по 1 817,00 (одна тисяча вісімсот сімнадцять) грн. на кожного.

Стягнути з ОСОБА_3 Єріки Сергіївни на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 243,60 (двісті сорок три грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_8