Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Висоцької В.С., Колодійчука В.М.,

Умнової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ житлового будинку в натурі між власниками та визначення порядку користування земельною ділянкою; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зміну часток власників житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

В січні 2010 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що йому на праві власності належить ⅔ частини домоволодіння АДРЕСА_1 та ⅔ частини земельної ділянки, із загальної площі 0,1211 га, за вказаною адресою, а також ⅔ частини земельної ділянки, із загальної площі 0,0778 га, в с. Зубра на території Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області. ОСОБА_4 належить решта - ⅓ частина вказаного домоволодіння та земельних ділянок. Оскільки спільне користування домоволодінням неможливе, ОСОБА_3 просив поділити в натурі вказане вище майно та провести поділ земельних ділянок.

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом, обґрунтовуючи свої вимог тим, що їй на праві власності належить ⅓ ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1. При купівлі спірного житлового будинку такий був у занедбаному стані, внаслідок чого з 2005 по 2007 роки її батьком ОСОБА_5 за попередньою згодою ОСОБА_3 за власні кошти проведено капітальний ремонт будинку, зокрема, проведено воду та опалення, облаштовано ванну, замінено підлогу, відновлено зруйнований дах та повністю оплачено роботу майстрів, які проводили ремонтні роботи у будинку, таким чином, було зроблено суттєві поліпшення житлового будинку. ОСОБА_4 вважає, що має право на збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, а тому просила позов задовольнити.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року позов ОСОБА_3 задоволено. Проведено реальний розподіл домоволодіння АДРЕСА_1 між співвласниками: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Визначено частку ОСОБА_4 в домоволодінні АДРЕСА_1 у розмірі 30,88 %. Визначено частку ОСОБА_3 в домоволодінні АДРЕСА_1 у розмірі 69,12 %. Виділено у власність ОСОБА_4 (співвласнику ⅓ частини) наступні приміщення у будинку АДРЕСА_1: житлову кімнату «1-4» площею 5,9 кв. м; житлову кімнату «1-5» площею 13,9 кв. м. Зобов'язано ОСОБА_4 для приведення у відповідність до будівельних вимог належні їй житлові приміщення виконати прибудову до житлового будинку з влаштуванням кухні, санвузла, коридору та автономних інженерних мереж. Виділено у власність ОСОБА_3 (співвласника ⅔ частини) наступні приміщення у будинку АДРЕСА_1: коридор «1-1» площею 4 кв. м; кухню «1-2» площею 11,77 кв. м; житлову кімнату «1-3» площею 16 кв. м; санвузол «1-6» площею 1,5 кв. м; тамбур під літ. «а-1» площею 3,6 кв. м. Зобов'язано ОСОБА_3 сплатити ОСОБА_4 1 593 грн. компенсації від відступу від рівності часток. Горище вказаного будинку передано у спільне користування співвласникам ОСОБА_4 та ОСОБА_3 відповідно виділеним їм приміщенням на першому поверсі. Виділено у власність ОСОБА_4 наступні господарські будівлі і споруди домоволодіння АДРЕСА_1: частину господарської будівлі під літ. «Б» площею 10 кв. м; хвіртку під № 2. Виділено у власність ОСОБА_3 наступні господарські будівлі і споруди домоволодіння АДРЕСА_1: частину господарської будівлі під літ. «Б» площею 18,96 кв. м; сходи під літ. «а»; погріб під літ. «пг»; ворота під № 1; колодязь під літ. «К». Проведено реальний розподіл між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибудинкової земельної ділянки площею 0,1211 га по АДРЕСА_1. Визначено частку ОСОБА_4 у прибудинковій земельній ділянці площею 0,1211 га по АДРЕСА_1 у розмірі 0,04037 га. Визначено частку ОСОБА_3 у прибудинковій земельній ділянці площею 0,1211 га по АДРЕСА_1 у розмірі 0,08073 га. Передано у спільне користування співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром по периметру: 2,38 м, 1,50 м, 2,04 м, 1,50 м, площею 3,3 кв. м. ОСОБА_4 передано у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 6,36 м, 37,32 м, по житловому будинку 7,17 м, по господарських спорудах: 3,17 м, 1,5 м, 8,05 м; 11,72 м; 5,75 м, 2,60 м; 25,06 м, площею 0,04026 га. ОСОБА_3 передано у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 15,69 м; 25 м; 4,18 м; 28,51 м; 4,85 м; 2,38 м; 3,17 м; по господарських будівлях 7,17 м; по житловому будинку 37,32 м, площею 0,08051 кв. м. Проведено реальний розподіл між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0778 га, по АДРЕСА_1. Передано у спільне користування співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_3 земельну ділянку розміром по периметру: 1,5 м; 6,15 м; 1,5 м; 6,15 м, площею 9,2 кв. м. ОСОБА_4 передано у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 3,20 м; 1,5 м; 78,84 м, 3,20 м; 59,92 м; 20,56 м, площею 0,02563 га. ОСОБА_3 передано у користування земельну ділянку з наступними геометричними розмірами по ходу годинникової стрілки: 6,15 м; 70,95 м; 7,6 м; 6,83 м; 78,84 м, площею 0,05125 га. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 ⅓ частину коштів, сплачених за проведення експертизи, у розмірі 1 474 грн.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині проведення реального розподілу між співвласниками ОСОБА_4 та ОСОБА_3 прибудинкової земельної ділянки, площею 0,1211 га, по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0778 га, у с. Зубра Пустомитівського району Львівської області, скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних вимог. У решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати вказані рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи первісні позовні вимоги, суд виходив з можливості реального поділу будинку та земельних ділянок за варіантом поділу відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи з доповненнями з необхідністю здійснення прибудови до своєї частини будинку відповідача. Крім того, визначив частки сторін у праві власності на будинок, відповідно позивачу - 69,12 %, а відповідачці - 30,88 %. У задоволенні зустрічних позовних вимог відмовив.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині проведення реального поділу земельних ділянок, ухвалюючи в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог та залишаючи у решті без змін рішення місцевого суду, суд апеляційної інстанції виходив із можливості виділу часток із спільної часткової власності згідно висновку експертизи з можливістю здійснення добудови відповідачем. Разом з тим, висновок експертизи щодо варіантів поділу земельних ділянок у матеріалах справи відсутній. Крім того, ОСОБА_4 не доведено належними та допустимими доказами зустрічних позовних вимог.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Таким вимогам закону рішення судів не відповідають.

Судом установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2005 року ОСОБА_3 на праві власності належить ⅔ ідеальних частин домоволодіння АДРЕСА_1, яке складається з житлового будинку, господарських будівель та ⅔ частини земельної ділянки, із загальної площі 0,1211 га, за вказаною адресою, а ⅓ ідеальна частина вказаного домоволодіння та земельної ділянки належить ОСОБА_6

Також установлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 03 жовтня 2005 року ОСОБА_3 належить на праві власності ⅔ ідеальних частин, а ОСОБА_4 - ⅓ ідеальна частина земельної ділянки, із загальною площею 0,0778 га, для ведення особистого селянського господарства, яка розташована у с. Зубра на території Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області.

Між сторонами по справі - колишнім подружжям, існує спір щодо користування будинком та земельними ділянками.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз від 27 березня 2013 року з доповненнями, враховуючи технічні характеристики житлового будинку, господарських будівель та споруд, вимоги будівельних норм та правил, розмір ідеальних часток кожного із співвласників, експертом надано варіант розподілу домоволодіння, згідно з яким у власність ОСОБА_4, власника ⅓ ідеальної частини, переходять приміщення у житловому будинку: житлова кімната літ. «1-4» площею 5,9 кв. м, житлова кімната під літ. «1-5» площею 13,9 кв. м; частина господарської будівлі літ. «Б» площею 10 кв. м; хвіртка під літ. № 2.

У власність ОСОБА_3, власника ⅔ ідеальних частин, переходять приміщення коридору площею 4 кв. м, кухні під літ. «1-2» площею 11,7 кв. м, житлової кімнати під літ. «1-3» площею 16 кв. м, санвузол під літ. «1-6» площею 1,5 кв. м, тамбур під літ. «а-1» площею 3,6 кв. м; частина господарської будівлі літ. «Б» площею 8,96 кв. м, сходи літ «а», погріб літ. «пг», ворота під літ. № 1, колодязь під літ. «К», із сплатою ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1 593 грн. грошової компенсації за відхилення від частки. При цьому реальні частки співвласників становитимуть: ОСОБА_4 - 30,88 %, ОСОБА_3 - 69,12 %.

При цьому для приведення у відповідність до будівельних вимог по житлу співвласнику 1/3 ідеальної частини необхідно виконати прибудову до житлового будинку з влаштуванням кухні, санвузла та коридору, на території земельної ділянки влаштувати колодязь, влаштувати автономні інженерні мережі.

Не погоджуючись із запропонованим варіантом поділу, ОСОБА_4 заявила клопотання, в якому просила провести інше дослідження із заміною судового експерта з врахуванням запропонованого нею рівноцінного варіанту поділу будинку, зокрема, щоб обидва співвласника здійснили добудову до свого будинку, а не тільки вона, проживаючи одна з хворою донькою (том 1 а. с. 231).

Проте, судом вказане клопотання не розглянуто, під час ухвалення рішення мотивів відхилення не викладено.

Під час розгляду справи в апеляційному суді, ОСОБА_4 подала до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 20 лютого 2015 року.

Вказаним висновком експертного дослідження передбачено варіант розподілу домоволодіння АДРЕСА_1 з можливістю виділення приміщень у жилому будинку (літ. «А-1») під літ. «1-2» площею 11,7 кв. м (кухня), літ. «1-1», площею 5,6 кв. м (коридор) співвласнику ⅓ ідеальної частки - ОСОБА_4, а співвласнику ⅔ ідеальних часток - ОСОБА_3 - приміщень під літ. «1-3» площею 16 кв. м (житлова кімната), «1-4» площею 5,6 кв. м (житлова кімната), «1-5» площею 13,9 кв. м (житлова кімната), «а-1» площею 3,6 кв. м (тамбур). При цьому, для приведення у відповідність до будівельних вимог по житлу співвласникам ⅔ та ⅓ ідеальних часткок необхідно виконати ремонтно-будівельні роботи, зокрема співвласнику ⅓ ідеальної частки необхідно влаштувати прибудову до частини будинку у відповідності з вимогами ДБН щодо житла; закласти дверний проріз в стіні по межі поділу між приміщеннями під літ. 1-1 та літ. 1-3 (спільно з співвласником ⅔ ід. часток); влаштувати веранду для входу в квартиру; виконати роботи по влаштуванню індивідуальних інженерних мереж.

Таким чином, вказаним експертним дослідженням встановлено можливість розподілу будинку при спільному виконанні співвласників ремонтно-будівельних робіт по переобладнанню будинку.

Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Згідно з ч. 3 ст. 358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

У п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» судам роз'яснено, що в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої ради (ст. 152 ЖК УРСР).

Статтею 152 ЖК України передбачено, що переобладнання та перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадиться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради.

Виконавчий комітет Зубрянської сільської ради Пустомитівського району Львівської області 30 вересня 2015 року надав дозвіл на переобладнання спірного будинку згідно висновку судової будівельно- технічної експертизи (а.с. 83, т. 2).

Однак, відповідно до висновку експертизи відповідач повинна добудувати до своєї частини будинку веранду для входу в квартиру, коридор, кухню, санвузол та прокласти автономні інженерні мережі, що свідчить про необхідність отримання дозволу на переобладнання будинку шляхом здійснення добудови частини будинку з дотриманням вимог державних будівельних норм та правил чинного законодавства.

Крім того, до ухвалення рішення в матеріалах справи повинні бути надані відповідні висновки: технічний висновок про відповідність перепланування будівельним нормам і правилам, висновок про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, пропонованим до будинків і приміщень, і правилам пожежної безпеки. Залежно від обставин справи підлягають поданню висновки й інших служб, зокрема погодження для встановлення відокремленого газо-, водо- та енергопостачання.

Разом з тим, у порушення вимог статей 213 - 215, 315 ЦПК України суди, поділивши спірний будинок та зобов'язавши відповідача за первісним позовом здійснити вищевказані добудови та автономні інженерні мережі, залишили поза увагою, що вказані вище висновки відповідних служб повинні бути отримані до ухвалення рішення суду, оскільки саме ці висновки повинні давати можливість суду поділити житловий будинок у натурі.

Також, апеляційний суд, долучивши до матеріалів справи висновок експертного дослідження від 20 лютого 2015 року, не дав належної правової оцінки вказаному висновку, не навів переконливих обґрунтувань, чому не взяв вказаний висновок до уваги.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 заперечувала проти поділу будинку відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, посилаючись, зокрема, на недотриманням судом при здійсненні поділу ст. 183 ЦК України, суд не запропонував їй відповідно до вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України заявити клопотання про проведення повторної експертизи.

Крім того, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині поділу земельної ділянки, апеляційний суд безпідставно зазначив про відсутність експертного висновку в цій частині, оскільки згідно висновку експерта (том 1 а. с. 154 - 162) та доповнень до нього (том 1 а. с. 180 - 186, 225 - 226) останнім здійснено саме розподіл земельних ділянок між сторонами, таким чином спір у цій частині судами взагалі не вирішено.

Отже, суди першої та апеляційної інстанцій у порушення вимог статей 213, 214, 303, 304 ЦПК України на вищенаведені положення закону уваги не звернули, та не встановили обставини справи в повному об'ємі, не дослідили усіх доказів, які містяться у матеріалах справи.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, ухвалені судами рішення - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ч. 2 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 25 вересня 2014 року та рішення апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.С. Ткачук

Судді: В.С. Висоцька

В.М.Колодійчук

О.В.Умнова

І.М. Фаловська