Справа № 282/568/16
Провадження № 2/282/217/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2016 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого-судді В.В.Вальчука

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2, інтереси якого представляє ОСОБА_3 до Стрижівської сільської ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ :

Позивач вказує на те, що 13 липня 2015 року в селі Старий Любар Любарського району області у віці 77 років помер його батько ОСОБА_4.

У відповідності з чинним цивільним законодавством він являється спадкоємцем майна померлого серед якого є будинок з господарськими будівлями за № 23 по вулиці К.Маркса в селі Старий Любар Любарського району. До дня смерті батька він проживав із ним у даному будинку.

Зазначене домогосподарство 1976 року забудови по завершенню будівництва було зареєстровано у Стрижівській сільській раді шляхом відкриття особового рахунку № 983 в по господарській книзі № 2 за 1983-1985 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не було.

За даними органу місцевого самоврядування, зазначений будинок до самочинно збудованих не відноситься.

Саме тому від звернувся до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за ним в порядку спадкоємства за законом по смерті ОСОБА_4, право власності на вищевказану будівлю.

Представник позивача у судове засідання на розгляд справи не зявився, але подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю.

Представник Стрижівської сільської ради у судове засідання на розгляд справи не зявився, в наявній в матеріалах справи довідці проти задоволення заявлених позовних вимог не заперечує та просить справу слухати у його відсутності.

У відповідності до ст. 197 ЦПК України, у звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного:

17 лютого 1970 року народився ОСОБА_2, свідоцтво серії І-ЯК № 161367. Його батьками записані: ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Рішенням виконавчого комітету Стрижівської сільської ради від 19 травня 1994 року ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства безоплатно у приватну власність передано земельні ділянки розміром 0,25 га., та 0,14 га.

13 липня 2015 року в селі Старий Любар Любарського району Житомирської області помер ОСОБА_4, що стверджується свідоцтвом серії І-ТП № 266174, актовий запис № 27.

Згідно довідки Стрижівської сільської ради № 95 від 22.04.2016 року вбачається, що згідно з записів по господарської книги № 2 за 1983-1985 роки ОСОБА_4 належав житловий будинок 1976 року забудови. Разом із ним, до дня його смерті проживав його син ОСОБА_2 Будинок до самочинно збудованих не відноситься.

Як вбачається з довідки № 2174 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації від 03.12.2015 року, на житловий будинок № 23 по вул. К.Маркса в с. Ст.Любар Любарського району право власності не оформлено.

Відповідно до ст. 346 ЦК України, однією з підстав припинення права власності є смерть власника, а відповідно до ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації.

У п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», зазначено, що право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцям з часу її відкриття. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 23 по вул. К.Маркса в с. Ст. Любар Любарського району належав спадкодавцю, а позивач є його спадкоємцем за законом суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. 10, 60, 174 ч.4, 197, 212-215, 223, 294 ЦПК України, ст. 25, 30, 321, 328, 331, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04.10.1991 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянином України в порядку спадкування за законом по смерті ОСОБА_4, померлого 13 липня 2015 року в селі Старий Любар Любарського району Житомирської області право власності на житловий будинок № 23 з господарськими будівлями по вулиці Карла Маркса в селі Старий Любар Любарського району Житомирської області загальною площею 109,8 м2 в тому числі житлова площа 65,0 м2.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Любарський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.В.Вальчук