Номер провадження: 22-ц/785/1412/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П.,

- суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання заповіту недійсним, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року,

встановила:

У вересні 2015 р. ОСОБА_4 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому з врахуванням уточнень від 03.11.2015 р. остаточно просив визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 від 14.10.1994 р., посвідчений секретарем Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, реєстровий № 51, щодо спадкування житлового будинку за адресою Одеська область, Овідіопольський район, с. Миколаївка, вул. Леніна, 33.

Позовні вимоги ОСОБА_4 обґрунтовував тим, що у заповіті його матері - ОСОБА_6 від 14.10.1994 р. вказано замість його імені «Олексій», інше імя «Леонід». Заповіт повинен був посвідчений у присутності свідків, оскільки мати була неграмотною, неписьменною особою.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити його в повному обсязі.

Відповідачка та її представник у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні. Посилалися на пропуск позивачем строку позовної давності.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.11.2015. р. у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

ОСОБА_4 в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про визнання спірного заповіту недійсним. Посилається на те, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт у судовому засіданні підтримав доводи та вимоги, які викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідачки у письмових запереченнях на апеляційну скаргу вважала необхідним скаргу відхилити, рішення залишити без змін. Посилалися на те, що заповідач є її прабабусею. Попереднім рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2008 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2008 р., визнано за ОСОБА_7, її бабусею та донькою померлої ОСОБА_6, та ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_6 по ? ч. за кожним житлового будинку № 35 по вул. Леніна в с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області. ОСОБА_6 пропустив строк позовної давності.

В судовому засіданні відповідачка та її представник підтримали доводи та вимоги, які викладені в письмових запереченнях на скаргу.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, колегія суддів перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які зявилися у судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухвалені рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду захистом своїх порушених прав. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає порушені права цих осіб у спосіб, визначений законами України. Перелік можливих способів захисту міститься в ст. 16 ЦК України. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 3) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності, про застосування якої заявив відповідач (а. с. 48 49).

Колегія суддів вважає, що погодитися з такими висновками суду першої інстанції не можна, цих висновків суд першої інстанції дійшов з порушенням норм матеріального (ст. 48 ЦК УРСР, ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України) та процесуального (ст. ст. 10, 11, 179, 212, 213 ЦПК України) права. Такими, що не відповідають вимогам законодавства є висновки суду першої інстанції про відмову в позові у звязку з пропуском строку позовної давності.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

14.10.1994 р. ОСОБА_6 склала заповіт, яким заповіла все належне їй майно ОСОБА_8 та ОСОБА_7. Заповіт посвідчено секретарем Миколаївської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, реєстровий № 51 (а. с. 6).

Відповідно до Свідоцтва про смерть ОСОБА_6 померла 17.08.1997 р. (а. с. 7).

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 23.07.2008 р., залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 19.11.2008 р., визнано за ОСОБА_7 та ОСОБА_4 право власності в порядку спадкування за спірним заповітом після смерті ОСОБА_6, померлої 17.08.1997 р., по ? ч. за кожним житлового будинку № 35 по вул. Леніна в с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області (а. с. 20 23 зворотня сторона).

Вказаними чинними рішеннями встановлені обставини щодо складення, підписання спірного заповіту. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі сторони або особа, щодо якої встановлені ці обставини (ч. 3 ст. 61 ЦПК України).

Після смерті 21.01.2013 р. ОСОБА_7 за заповітом останньої від 07.11.2008 р. (а. с. 17) ОСОБА_5 18.12.2013 р. отримала Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а. с. 18, 19), відповідно до яких успадкувала по 1/2 ч. житлових будинків № 33 та № 35 по вул. Леніна в с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області.

Між сторонами по справі склалися спадкові правовідносини щодо визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст. 48 ЦК УРСР (1963 р.), чинного на час складення спірного заповіту, недійсною є угода, яка не відповідає вимогам закону.

Позивач у позові посилається на те, що спірний заповіт повинен був посвідчений у присутності свідків.

Відповідно до п. п. 13, 82 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18.06.1994 р. № 18/5, чинної на час складення і посвідчення заповіту, якщо громадяни внаслідок фізичної вади, хвороби або з інших поважних причин не може власноручно підписати угоду, заяву чи інший документ, за його дорученням і в його присутності та в присутності нотаріуса угоду, заяву, чи інший документ може підписати інший громадянин. Про причини, з яких громадянин, заінтересований у вчиненні нотаріальної дії, не міг підписати документ, зазначається у посвідчувальному написі.

Якщо громадянин, який звернувся за вчиненням нотаріальної дії, неписьменний або сліпий, нотаріус прочитує йому текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка. Якщо сліпий громадянин писемний, він сам підписує документ. Якщо заповідач внаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншим громадянином за правилами, викладеними в п. 13 цієї Інструкції.

Обставини підписання заповіту особисто ОСОБА_6 позивач та відповідач визнали (ч. 1. ст. 61 ЦПК України). Оскільки ОСОБА_6 особисто підписала спірний заповіт, вимоги позивача щодо необхідності підписання заповіту у присутності свідків не відповідає обставинам справи та не засновані на вимогах діючого на час складення заповіту законодавства.

Доводи позивача щодо відмінності його імені - «Олексій» від імені, вказаному у заповіті «Леонід» не приймаються до уваги, оскільки попередніми чинними рішеннями суду відповідно до вказаного спірного заповіту за позивачем визнано право власності на ? ч. житлового будинку № 35 по вул. Леніна в с. Миколаївка Овідіопольського району Одеської області.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_4 є безпідставними.

Відповідно до абзацу 3 пункту 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 р. № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», суд, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

Суд першої інстанції, ухвалюючи оскаржене рішення, зазначених положень до уваги не взяв. У мотивувальній частині послався на ст. ст. 256, 257, 261, 267 ЦК України і зазначив, що у задоволені позову слід відмовити у звязку з пропуском строку позовної давності, що законом не передбачено, оскільки встановлено, що позовні вимоги не доведені.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Доводи апелянта про написання в заповіті іншого імені, неписьменності матері та необхідності посвідчення заповіту тільки у присутності свідків, колегія суддів не приймає у звязку з їх невідповідністю встановленим по справі обставинам та неспроможністю.

Оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині обґрунтування підстав відмови у задоволенні позову пропуском строку позовної давності, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні. Необхідно відмовити в задоволенні позову у звязку з його безпідставністю, змінивши таким чином підстави мотивувальної частини рішення щодо обґрунтування підстав відмови у позові. В решті рішення необхідно залишити без змін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право змінити рішення суду першої інстанції. Підставою для змінити рішення суду є порушення норм матеріального або процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів,

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 23 листопада 2015 року змінити в частині обґрунтування підстав відмови у позові.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене до касаційного суду протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: Л. А. Гірняк

ОСОБА_3