Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/778/3083/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2016 року у справі за позовом Запорізької міської ради до ОСОБА_3, третя особа Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, про стягнення суми збитків,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Запорізька міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, третя особа Державна фінансова інспекція в Запорізькій області, про стягнення збитків.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що 18.08.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкт будівництва «Реконструкція кіоску з літнім майданчиком під павільон-магазин за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична,68»,замовником якого є ОСОБА_3

Згідно з пунктом 15 Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 12 вересня 2014 року , кошторисна вартість будівництва обєкту: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68» визначена відповідачем та становить 132 000 грн.

Рішенням Запорізької міської ради № 77 від 24.12.2012 року затверджено Порядок пайової участі замовників забудови земельної ділянки у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя.

Відповідач не виконав передбаченого п.3.2 Порядку обовязку укласти договір про пайову участь у розвитку інфраструктури міста та не виконав обовязку щодо внесення коштів пайової участі у розвитку інфраструктури міста до прийняття обєкта будівництва в експлуатацію,чим порушив права та інтереси територіальної громади міста.

Внаслідок не укладення замовником будівництва договору пайової участі, невиконання зобов'язань, Запорізькій міській раді заподіяно збитки у вигляді неодержаних доходів у сумі 13200 грн.

Враховуючи вищевикладене позивач просив суд стягнути з ОСОБА_3 на користь Запорізької міської ради суму збитків у розмірі 13 200 грн. та судові витрати по оплаті судового збору 1218 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Запорізької міської ради суму збитків в розмірі 13 200 грн. та судовий збір в розмірі 1218 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню зз наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Так відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту. Пайова участь у розвитку інфраструктури населеного пункту полягає у перерахуванні замовником до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію до відповідного місцевого бюджету коштів для створення і розвитку зазначеної інфраструктури.

Договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

У відповідності до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Судом встановлено, що 10 вересня 2014 року Запорізькою міською радою прийнято рішення № 40 «Про внесення змін до порядку залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради від 24 грудня 2012 року № 77» (далі - Порядок).

Відповідно до п.3.2 Порядку договір про пайову участь укладається не пізніше п'ятнадцяти робочих днів з дня реєстрації уповноваженим органом звернення замовника про його укладання, але до прийняття об'єкта до експлуатації.

Кошти пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту сплачуються в повному обсязі до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію єдиним платежем або частинами за графіком, що визначається договором.

18.08.2014 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт на обєкт будівництва «Реконструкція кіоску з літнім майданчиком під павільон-магазин за адресою м. Запоріжжя, вул. Патріотична,68»,замовником якого є ОСОБА_3

Згідно з пунктом 15 Декларації про готовність обєкта до експлуатації, зареєстрованої Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізькій області від 12 вересня 2014 року , кошторисна вартість будівництва обєкту: «Реконструкція торгівельного павільйону під магазин (літ. А) за адресою: м. Запоріжжя, вул. Патріотична, 68» визначена відповідачем та становить 132 000 грн.

За змістом декларації про готовність об'єкта до експлуатації,відповідачем була здійснена реконструкція вже існуючого обєкту ,без зміни його зовнішніх геометричних розмірів фундаменту, відомостей щодо забудови відповідачем нової земельної ділянки не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник - це фізична або юридична особа, яка має намір щодо забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) і подала в установленому законодавством порядку відповідну заяву.

Містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки (далі - містобудівні умови та обмеження) - документ, що містить комплекс планувальних та архітектурних вимог до проектування і будівництва щодо поверховості та щільності забудови земельної ділянки, відступів будинків і споруд від червоних ліній, меж земельної ділянки, її благоустрою та озеленення, інші вимоги до об'єктів будівництва, встановлені законодавством та містобудівною документацією.

Відповідно до зареєстрованої декларації про початок виконання будівельних робіт містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки не потребуються і з відповідною заявою про надання містобудівних умов відповідач .не звертався та їх не отримував.

Проекти будівництва І-ІІІ категорії складності,до яких відноситься й реконструкція відповідачем, відповідно до п. 3 ст. 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не підлягають обов'язковій експертизі, а також відповідно до п.2.5 Переліку об'єктів будівництва ,для проектування яких містобудівні умови та обмеження не надаються,затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлового-комунального господарства від 7 липня 2011 року № 109,до них не надаються містобудівні умови та обмеження.

Вказані обставини та пояснення представника відповідача про реконструкцію відповідачем вже існуючої будівлі виключно в межах її фундаменту,позивач не надав.

З огляду наведеного судова колегія приходить до висновку,що фактично роботи із забудови території (однієї чи декількох земельних ділянок) відповідачем не проводилися,реконструкція вже існуючої будівлі не потребувала зміни меж земельної ділянки,що знаходиться під забудовою,її благоустрою або озеленення,облаштування або перенесення обєктів соціальної інфраструктури,створення і розвитку інженерно-транспортної інфраструктури і т.ін.,тому замовник ОСОБА_4., не є суб'єктом містобудування в розумінні вищевказаного закону,на якого покладені обов'язки укласти договір про пайову участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту та сплатити вказані кошти до бюджету міста,тому позиція позивача про завдання з вини відповідача збитків на законі не ґрунтується і дослідженими в суді доказами не підтверджується.

Крім того за змістом ст.ст. 22,611,612,614,623 ЦК України для застосування такого засобу відповідальності, як стягнення збитків у вигляді упущеної вигоди, необхідною є наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, збитки, причинний зв'язок між протиправною поведінкою боржника та завданими збитками, вина та встановлення заходів, вжитих стороною для одержання такої вигоди.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Сума збитків не має обґрунтовуватися умовними припущеннями про можливість отримання ним прибутку в результаті випадкового збігу обставин, оскільки наявність теоретичного обґрунтування можливості отримання прибутку ще не є підставою для його стягнення.

Також ст.40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не передбачено обов'язку замовника відшкодувати упущену вигоду (неодержаний прибуток), а договір, в якому була б визначена відповідальність замовника не укладався.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2016 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову Запорізької міської ради до ОСОБА_3, третя особа Державна фінансова інспекція в Запорізькій області про стягнення суми збитків відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: