Номер провадження: 22-ц/785/5312/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Сидоренко І. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: головуючого судді - Сидоренко І.П., суддів Погорєлової С.О., Цюри Т.В., при секретарі Колмакові В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 травня 2016р. по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору дарування,

ВСТАНОВИЛА:

22 березня 2016р. ОСОБА_2 звернулася з позовом, в якому просила суд розірвати договір дарування 12/100 частин житлового будинку № 181 по вулиці 25 Серпня в м. Болграді, укладений 22 серпня 2013р. між нею та відповідачем ОСОБА_3, посилаючись на те, що відповідач порушив умови передання у дар нерухомого майна, а саме своїми діями створює загрозу беззворотньої втрати подарунку, що становить для неї велику немайнову цінність, оскільки ця частина житлового будинку залишилася їй в якості памяті від її подруги.

В судовому засіданні першої інстанції позивачка позов підтримала, також надала до суду клопотання про поновлення строку позовної давності для звернення з вказаним позовом, посилаючись, що випадково з обяви дізналася про наміри відповідача щодо продажу подарованої нею йому частини домоволодіння.

Відповідач позов не визнав, у письмових запереченнях просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись, що позивачем пропущений строк для звернення до суду з вказаним позовом, та вважає, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачка добровільно розпорядилася належним їй майном і воно не являється якоюсь великою немайновою цінністю.

Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 26 травня 2016р. у задоволені позову ОСОБА_2 відмовлено (а.с.43-45).

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати, ухвалити рішення про задоволення її позову, посилаючись на те, що суд в порушені вимог матеріального і процесуального права відмовив їй у задоволені позову, не прийняв до уваги усі обставини по справі (а.с.48).

Колегія суддів, заслухав суддю-доповідача, апелянта ОСОБА_2, вивчивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовивши у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивачкою не доведено відповідними доказами, що належна їй частка житлового будинку, яку вона подарувала відповідачу становить для неї велику немайнову цінність, а саме не доведено, в чому полягає така цінність, оскільки своїми діями, щодо відчуження подарованої їй її подругою квартири, вона спростовує свою позицію, оскільки добровільно за власною волею подарувала відповідачу належну їй частку квартири, чим наділили його всіма повноваженнями щодо розпорядження зазначеною власністю, не включивши в договір дарування особливих умов щодо користування та розпорядження відповідачем зазначеної частки домоволодіння.

Судова колегія погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, який відповідає матеріалам справи, встановленим обставинам і вимогам закону.

З матеріалів справи вбачається, що за договором дарування від 22 серпня 2013р., посвідченого приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу ОСОБА_4 за № 5460, позивачка ОСОБА_2 подарувала відповідачу ОСОБА_5 12/100 частини житлового будинку по вул. 25 Серпня, 181 у м. Болград (а.с.4).

Відповідно до ч.2 ст. 727 ЦК України дарувальник має право вимагати розірвання договору дарування, якщо обдаровуваний створює загрозу безповоротної втрати дарунка, що має для дарувальника велику немайнову цінність.

Згідно вимогам ст. 728 ЦК України до вимог про розірвання договору дарування застосовується позовна давність в один рік.

Суд першої інстанції обґрунтовано визнав поважними причини пропуску позовної давності для звернення ОСОБА_2 з вказаним позовом і розглянув позовні вимоги по суті, оскільки позивачка лише в березні 2016р. дізналася, що відповідач має намір продати частку подарованого житлового будинку.

Судом першої інстанції встановлено, що в договорі дарування, який позивачка вимагає розірвати, не зазначені жодні особливі умови щодо використання та розпорядженням відповідачем подарованої частини житлового будинку, натомість в пунктах 5,6 цього договору вказано, що подарована частка нерухомого майна немає особливих властивостей, прав на неї третіх осіб, та укладений з дійсними намірами створення юридичних наслідків.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що твердження позивачки ОСОБА_2, що частка подарованого житлового будинку являється для неї великою немайновою цінністю, які залишилися їй від її подруги, не знайшли свого підтвердження відповідними доказами, оскільки в договорі дарування її цієї частки житлового будинку, на підставі якого позивачка стала її власницею, також не зазначено жодних особливих умов або властивостей договору дарування, і позивачка розпорядилася добровільно за власною волею належної їй частини житлового будинку, яку вона подарувала відповідачу по справі.

Позивач ОСОБА_2 не надала і суду апеляційної інстанції відповідні належні та допустимі докази на підтвердження свого позову.

На підставі ч.ч.1 та 3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303,304, 307, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Болградського районного суду Одеської області від 26 травня 2016р. залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.П.Сидоренко

Судді: С.О. Погорєлова

ОСОБА_6