Провадження №2/155/615/16
Справа №155/63/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2016 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого-судді Чонки В.В.

при секретарі Федонюк О.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов мотивує тим, що відповідно до укладеного договору №43/МК від 17 січня 2008 року відповідач ОСОБА_3 отримав кредит в розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом кошти в строк та в порядку, встановлених кредитним договором з кінцевим терміном повернення 13 січня 2011 року.

Банк умови договору виконав в повному обсязі. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Станом на 17 листопада 2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 119270,08 доларів США, з яких заборгованість по кредиту 20469,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 41016,81 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 52093,69 долари США, штраф (фіксована частина) 10,78 доларів США, штраф (процентна складова) 5679,01 доларів США.

В забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника між позивачем ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідачами ОСОБА_4 та ОСОБА_5, були укладені договори поруки відповідно №43/МК від 17 січня 2008 року та №43/МК-1 від 17 січня 2008 року. Згідно умов даних договорів, в разі невиконання позичальником умов кредитного договору, поручителі відповідають солідарно з позичальником по взятих ним зобов'язаннях. Взяті на себе зобов'язання поручителі не виконують.

Покликаючись на вищенаведене, позивач просить стягнути з солідарно з відповідачів кредитну заборгованість в розмірі 119270,08 доларів США, що за курсом 23,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 листопада 2015 року складає 2767065 гривень 86 копійок та судовий збір по справі в розмірі 41505 гривень 99 копійок.

Також, представником позивача було подано уточнено позовну заяву в якій остання просила стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором в сумі 111590,60 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 20469,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 41016,81 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 52093,69 долари США, штраф (фіксована частина) 10,78 доларів США, штраф (процентна складова) 5313,32 доларів США, що за курсом 23,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 листопада 2015 року складає 2588901 гривень 94 копійки та судові витрати по справі.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримав повністю з наведених в позовній заяві підстав, просив його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав частково, просив зменшити суму нарахованої пені відповідно до правової позиції викладеній в постанові судової палати у цивільних справа Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове засідання не з'явилися по невідомих суду причинах, хоча належним чином були повідомлені про місце, день та час розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомили.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 згідно кредитного договору №43/МК від 17 січня 2008 року було надано ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 30000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом кошти в строк та в порядку, встановлених кредитним договором з кінцевим терміном повернення 13 січня 2011 року.

Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за Графіком погашення кредиту та процентів згідно додатку №1 до кредитного договору №43/МК.

В порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 17 листопада 2015 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «ПриватБанк» становить 111590,60 доларів США, яка складається з заборгованості по кредиту в сумі 20469,79 доларів США, заборгованість по процентам за користування кредитом 41016,81 доларів США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 52093,69 долари США, штраф (фіксована частина) 10,78 доларів США, штраф (процентна складова) 5313,32 доларів США, що за курсом 23,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 листопада 2015 року складає 2588901 гривень 94 копійки та судові витрати по справі.

Згідно умов договору, відповідач несе відповідальність перед банком за невиконання положень договору. Збитки завдані банку відповідачем внаслідок невиконання положень договору, підлягають негайному безумовному відшкодуванню відповідачем за першою вимогою банку.

Згідно ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється його належним виконанням. Таким чином, виходячи зі змісту вказаної норми закону та фактичних дій відповідача по погашенню ним вказаного кредиту, вбачається, що відповідач не тільки прострочив взяті на себе договірні зобов'язання по договору, а й не виконав їх належним чином, а відтак зобов'язання відповідача по несплаті ним вказаного боргу не є припиненим.

Відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, в забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем ОСОБА_4, був укладений договір поруки №43/МК від 17 січня 2008 року.

Також, в забезпечення виконання грошових зобов'язань позичальника між позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем ОСОБА_5, був укладений договір поруки №43/МК-1 від 17 січня 2008 року

На підставі договору поруки поручителі зобов'язуються перед банком відповідати по зобов'язаннях позичальника, що витікають з кредитного договору №43/МК від 17 січня 2008 року. Згідно договору поруки поручителі відповідають за зобов'язаннями позичальника в повному обсязі, а саме за повернення кредиту, виплату відсотків за користування ним, за сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих банку невиконанням або неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Поручителі та позичальник несуть солідарну відповідальність перед банком. Договори поруки діють до повного виконання обов'язків боржника по кредитному договору.

Згідно ч.1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник та поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. А відповідно до ч.2 ст.553 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Отже, відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повинні відповідати перед кредитором як солідарні боржники.

Разом з тим, відповідно до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч.1 ст.551 ЦК України, предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

А відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Правова позиція щодо зменшення розміру неустойки (пені) викладена у постанові Верховного Суду України від 03 вересня 2014 року у цивільній справі за №6-100цс14. Зокрема, в ній зазначено, що частиною третьою статті 551 ЦК України передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків. Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Установивши, що розмір неустойки значно більший від розміру боргового зобов'язання (разом із нарахованою індексацією та трьома процентами річних), суд, на відміну від судових рішень, наданих для порівняння, не застосував до спірних правовідносин норму частини третьої статті 551 ЦК України, яка підлягала застосуванню.

Поширення дії норми матеріального права на певні правовідносини в одних випадках і незастосування цієї самої норми до аналогічних відносин в інших випадках є неоднаковим застосуванням одних і тих самих норм матеріального права, яке відповідно до пункту першого частини першої статті 355 ЦПК України є підставою для перегляду судового рішення.

З огляду на це, суд вважає за можливе зменшити суму нарахованої пені з 52093,69 доларів США до суми заборгованості за кредитом, тобто до 20469,79 доларів США.

Таким чином, проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що слід стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом в сумі 87280,49 доларів США, що за курсом 23,20 відповідно до службового розпорядження НБУ від 17 листопада 2015 року складає 2024907 гривень 37 копійок.

Крім того, у відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

За таких обставин суд стягує з відповідачів в користь позивача 30373 гривні 61 копійку судового збору.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, ч.1 ст.88, ст.ст.212-215, ЦПК України, ст.ст.526, 530, 551, 553, 554, 599, 625, ч.2 ст.1050, ч.ч.1, 2 ст.1054 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 2024907 (два мільйони двадцять чотири тисячі девятсот сім) гривень 37 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» по 10124 (десять тисяч сто двадцять чотири) гривні 54 копійки сплаченого судового збору з кожного.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Волинської області через Горохівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий