Справа № 382/1580/15-ц Головуючий у І інстанції Литвин Л. І.
Провадження № 22-ц/780/4283/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 41 21.07.2016
УХВАЛА

Іменем України

21 липня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Київської області у складі :

головуючого судді Білоконь О.В.,

суддів: Гуль В.В., Даценко Л.М.,

при секретарі Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами Спільного українсько-великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» в особі представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року у справі за позовом Спільного українсько-великобританського товариства з обмеженою відповідальністю "Нива Переяславщини" до редакції газети "Яготинські вісті", ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про захист ділової репутації , -

встановила:

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на таке.

Позивач вважав, що інформація, наведена у статті, безпосередньо стосується позивача та побудована у формі звинувачень щодо законності її господарської діяльності, взаємовідносин із територіальними громадами, ставленню до селян, на землях яких функціонує зазначене підприємство, професійних якостей співробітників та засновників підприємства тощо.

Зокрема, викладена у вказаній статті інформація є недостовірною, зокрема, щодо порушення позивачем правил, нормативів та вимог чинного законодавства під час проектування, погодження проектів, будівництві та експлуатації свинокомплексів у Київській області; нехтування позивачем інтересами осіб, що проживають на територіях, де розташовані свинокомплекси, належні позивачеві; наявності негативної репутації у позивача у Згурівському та Переяслав-Хмельницькому районах Київської області; порушень позивачем екологічних норм та забруднення ним навколишнього середовища.

Таким чином, через засоби масової інформації авторами статті поширено інформацію про підприємство, яка є недостовірною, при цьому було порушено передбачене ст. 94 ЦК України особисте немайнове право позивача на недоторканність ділової репутації.

Позивач просив суд визнати недостовірною вищевказану інформацію та зобовязати відповідачів її спростувати шляхом поширення на другому аркуші газети «Яготинські вісті» на тій самій шпальті й тим самим шрифтом, що й спростовуване повідомлення, інформації.

Рішенням Яготинського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішення суду, представники позивача за довіреностями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційні скарги, в якій просять скасувати рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування апеляційних скарг вказано, що інформація, про спростування якої заявлено позов, викладена у формі фактичних даних, є недостовірною та порушує ділову репутацію позивача, тому висновок суду про те, що вказана інформація є оціночним судженням авторів, і тому відсутні підстави для задоволення позову, не ґрунтується на вимогах закону.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає з наступних підстав.

За змістом ст. ст. 94, 277 ЦК України, ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенції), кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Разом з тим, за змістом зазначеного законодавства, кожному гарантується право на свободу висловлення поглядів, в тому числі право поширювати інформацію без втручання органів державної влади, за умови, що вони діють добросовісно і надають правильну і достовірну інформацію, не завдаючи при цьому шкоди репутації окремих осіб і не порушуючи їх прав.

Згідно зі ст. 47-1 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень.

Частиною 2 ст. 47-1 Закону передбачено, що оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема вживання гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості.

Крім того, згідно з роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними в абзацах 3-5 п. 19 постанови від 27 лютого 2009 року № 1 "Про судову практику у справах про захист гідності, честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи", відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень ст. 10 Конвенції.

Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду.

Таким чином, вирішуючи питання про визнання інформації недостовірною, суди повинні визначитися з характером такої інформації, та з'ясувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтував свій висновок лише тим, що поширена інформація за своїм змістом є не є фактичним твердженням, а є оціночними судженнями авторів, за які останні не можуть бути притягнуті до відповідальності.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони ґрунтуються на вимогах закону та матеріалах справи.

Встановлено, що 7 липня 2015 року на другому аркуші газети «Яготинські вісті», № 53 (10927) надрукована та розповсюджена стаття під назвою: «Про свинарник і свинство в Яготинському районі», авторами якої відповідачі - депутати Яготинської міської ради ОСОБА_6М , ОСОБА_5, А.А. ОСОБА_7

Вказана стаття містила такі цитати:

1)«...щодо будівництва свинокомплексу на території Двірківщинської сільської ради. Територія ця, до речі, розміщена практично під боком міста Яготина...»;

2)«ОСОБА_7, мяко кажучи, це зовсім не так, оскільки це підприємство буде зареєстровано за межами Яготинського району, і, як наслідок, місцевий бюджет не отримає ні копійки.»;

3)«Йдеться не лише про сморід, який поширюватиметься від цього обєкта, а й цілком реальну, на нашу думку, загрозу потрапляння в грунт, підземні водоносні горизонти, в повітря шкідливих для людського здоровя речовин із гноївки та з інших відходів виробництва»;

4)«Наша неприязнь до «Ниви Переяславщини» великою мірою зумовлена і негативною репутацією цього підприємства у Згурівському та Переяслав-Хмельницькому районах щодо порушення екологічних норм та забруднення навколишнього середовища»;

5)«ОСОБА_7 громади сіл, яким свиноферма буде заважати повноцінно жити, виступили надзвичайно активно проти будівництва на їхніх землях такого комплексу. Селяни вимагають від керівництва «Ниви Переяславщини» негайно припинити незаконне будівництво свинарника на території села. У випадку ігнорування цієї вимоги та спроб продовження будівництва громада заявляє про готовність силою боронити від свавілля іноземців та яготинських запроданців своє право на гідне життя»;

6)«На нашу думку, така ситуація поширює соціальну напругу на території району та викликає справедливий спротив з боку територіальних громад району з приводу будівництва свинокомплексу».

Ці обставини сторонами не оспорюються.

Я вбачається з тексту статті, жодна із вказаних позивачем цитат не містить фактичних даних щодо певних подій.

Зокрема, цитати №№1,2 стосуються місця розташування майбутнього свинокомплексу, що будується позивачем, тому не можу принижувати його ділову репутацію.

Цитати статті №№ 3,4,6 містять такі висловлювання як « … на нашу думку», «.. наша неприязнь» що демонструють суб»єктивне ставлення авторів до проблем, висвітлених у цій статті і вказують на вірогідних характер висловлених суджень авторів і не містять жодних фактів.

Цитата №5 стосується висловлення суджень певної частини жителів територіальної громади, що заперечують проти будівництва свинокомплексу. Ця інформація не є недостовірною, оскільки з копії протоколу загальних зборів с. Двірківщина видно, що 27 жителів села заперечували проти будівництва (а.с.19,48 т.2); а 139 мешканців цього села звертались до голови районної ради з проханням звернення до відповідних органів з мето. Перевірки діяльності позивача на предмет відповідності нормам земельного та екологічного законодавства ( а.с.38-43, т.2).

Таким чином, вказана стаття не містить посилання на жоден факт порушення позивачем правил, нормативів та вимог чинного законодавства під час проектування, погодження проектів, будівництві та експлуатації свинокомплексів у Київській області; нехтування позивачем інтересами осіб, що проживають на територіях, де розташовані свинокомплекси, належні позивачеві; наявності негативної репутації у позивача у Згурівському та Переяслав-Хмельницькому районах Київської області; порушень позивачем екологічних норм та забруднення ним навколишнього середовища.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що немає фактів, які б доводили, що зазначені вище стаття мотивована цілеспрямованими діями відповідачів на приниження ділової репутації позивача.

Заперечуючи проти позову, відповідачі стверджували про те, що вони висловлювали свою думку на вказану проблему, крім того, озвучували думки своїх виборців, оскільки вони є депутатами місцевої ради.

За таких обставин, суд вірно та у повній мірі визначився з характером поширеної інформації, розмежував оціночні судження від фактичних даних та дійшов вірного висновку, що поширені щодо позивача висловлювання не містять фактичних даних щодо певних подій, а є реалізацією права відповідачів на вільне висловлювання своїх поглядів і є оціночними критичними судженнями, які не підлягають спростуванню.

Доводи апеляційної скарги про те, що вказана формація є недостовірною і такою, що негативно впливає на ділову репутацію позивача колегія суддів знаходить необґрунтованими, оскільки із наведених міркувань суд вважає вказану інформацію оціночними судженнями авторів.

Колегія суддів вважає, що якщо, на думку позивача, оціночні судження або думки, поширені 7 липня 2015 року в газеті «Яготинські вісті» в статті під назвою: «Про свинарник і свинство в Яготинському районі», принижують його ділову репутацію, позивач вправі скористатися наданим йому ч. 1 ст. 277 ЦК України та відповідним законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи (ст. 37 Закону України «Про пресу», ст. 65 Закону України «Про телебачення і радіомовлення») у тому ж засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку.

Доводи апелянтів про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, оскільки повністю спростовуються зазначеними належними та допустимими доказами по справі.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг та враховуючи, що обставини справи судом встановлені відповідно до наданих пояснень сторін та письмових доказів, що містяться в матеріалах справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення постановлене з дотриманням вимог матеріального і процесуального права, а тому апеляційні скарги слід відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія судів, -

ухвалила:

Апеляційні скарги Спільного українсько-великобританського товариства з обмеженою відповідальністю «Нива Переяславщини» в особі представників ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Яготинського районного суду Київської області від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді :