У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі суддів:

Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П., КасьянаО.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» (далі - ЛКП «Зелений Львів»), департаменту містобудування Львівської міської ради про відшкодування майнової шкоди, за касаційною скаргою Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 01 вересня 2013 року близько 23:00 год. на його автомобіль марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1, який рухався по вул. Листопадового Чину, 26 у м. Львові зі сторони парку ім. Івана Франка, впала частина дерева. З метою фіксування вказаної події він викликав працівників Державної автомобільної інспекції, які склали схему місця падіння дерева на автомобіль та його пошкодження. Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 707/13 вартість відновлювального ремонту вказаного вище автомобіля становить 25 606 грн 93 коп. Відповідач є балансоутримувачем парку ім. Івана Франка, який йому було передано для утримання, що включає в себе, зокрема, й санітарне очищення території, комплекс робіт з заміни пошкоджених дерев тощо. З відповіді на запит до Львівського регіонального центру з гідрометеорології про погодні умови у м. Львові вбачається, що 01 вересня 2013 року станом на 23:00 год. мали місце пориви вітру 3 м/с, що не могли стати причиною падіння дерева. Посилаючись на те, що його автомобіль було пошкоджено внаслідок невиконання відповідачем робіт з утримання об'єкта, який знаходиться на його балансі, просив суд стягнути з ЛКП «Зелений Львів» на його користь майнову шкоду у розмірі 26 279 грн 33 коп. та судові витрати.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ЛКП «Зелений Львів» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду у розмірі 26 279 грн 33 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ЛКП «Зелений Львів» просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу Українимайнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об'єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об'єктів. Балансоутримувача, що здійснюватиме утримання і ремонт об'єкта благоустрою, який перебуває у приватній власності, визначає власник такого об'єкта благоустрою.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»передбачено право громадян звертатись до суду з позовом про відшкодування шкоди, заподіяної майну чи здоров'ю громадян унаслідок дій чи бездіяльності балансоутримувачів об'єктів благоустрою

Згідно з п. 6.2. Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10 квітня 2006 року № 105, балансоутримувачі об'єкта зобов'язані, зокрема, утримувати в належному санітарно-технічному стані об'єкт благоустрою, для цього виконувати заходи, затверджені місцевими органами самоврядування.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, встановивши обставини справи та давши належну оцінку наявним у справі доказам, обґрунтовано виходив із того, що має місце прямий причинний зв'язок із заподіяною шкодою та неправомірною поведінкою відповідача, оскільки його вина полягає у невжитті необхідних та своєчасних заходів для належного утримання об'єкта благоустрою, що стало причиною пошкодження автомобіля ОСОБА_4 Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, досліджених судами попередніх інстанцій.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Львівського комунального підприємства «Зелений Львів» відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 23 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Львівської області від 16 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін
Т.П. Дербенцева О.П. Касьян