справа № 760/7486/16-ц
провадження № 2-о/760/235/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

22.04.2016 заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, у якій просив встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Україна, м. Луганськ, Луганська обл., у матері - громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Вимоги заявник обґрунтувала тим, що є матір'ю ОСОБА_3

Так, ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, не знаходячись у зареєстрованому шлюбі, перебуваючи на тимчасово окупованій території у м. Луганську, в Луганській лікарні ГУ «ЛПЦ» народила доньку ОСОБА_2, про що було видано медичне свідоцтво.

13.01.2016 ОСОБА_3, на підставі медичного свідоцтва, зареєструвала факт народження дитини та отримала свідоцтво про народження зразка, що використовується на тимчасово окупованій території.

Так, у свідоцтві про народження ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, яке видане Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 13.01.2016, батьком зазначено ОСОБА_4, а матір'ю - ОСОБА_3.

21.04.2016 заявник звернувся до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного відділу управління юстиції у м. Києві із заявою щодо реєстрації народження дитини.

Однак ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації народження дитини, оскільки для підтвердження факту народження дитини нею пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

У зв'язку з вищевикладеним, заявник просила заяву задовольнити.

На підтвердження цих обставин заявник надала такі докази: копію паспорта ОСОБА_1 НОМЕР_1, виданого Жовтневим РВ УМВС України в Луганській області 14.04.2000 року (а.с. 6); копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 НОМЕР_2 від 01.12.1992 (а.с. 7), копію паспорта ОСОБА_3 НОМЕР_3, виданого Жовтневим РВ ГУМВС України в Луганській області 01.07.2009 року (а.с.8-10), копію медичного свідоцтва про народження № 666, виданого Державним закладом «Луганський перинатальний центр» ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11), копію свідоцтва про народження ОСОБА_2, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 13.01.2016 (а.с. 13) копію листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 21.04.2016 № 3901/03/04-38 (а.с. 14).

У судове засідання заявник не з'явилася, однак подала заяву про розгляд справи без її участі та зазначила, що заяву підтримує та просить її задовольнити.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явилась, однак надіслала лист, у якому просила розглядати справу без участі її представника та враховуючи фактичні обставини справи ухвалити рішення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с. 18).

З'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_1. У свідоцтві про народження НОМЕР_2 від 01.12.1992, батьком ОСОБА_3 зазначений ОСОБА_5, а матір'ю - ОСОБА_1 (а.с. 7).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3. У свідоцтві про народження НОМЕР_4, виданому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції 13.01.2016, батьком зазначено ОСОБА_4, а матір'ю - ОСОБА_3 (а.с. 13).

Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві від 21.04.2016 № 3901/03/04-38, ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації народження дитини, яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 у ОСОБА_3, оскільки для підтвердження факту народження дитини нею пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 14).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що заяву належить задовольнити з таких підстав.

Відповідно до статті 52 Конституції України діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним.

Згідно з частиною першою статті 125 СК якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини.

За правилами статті 144 СК батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Невиконання цього обов'язку є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові.

Реєстрація народження дитини засвідчується Свідоцтвом про народження, зразок якого затверджує Кабінет Міністрів України.

Суд встановив, що заявник ОСОБА_1, як бабуся новонародженої ОСОБА_2, звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві із заявою про видачу свідоцтва про народження ОСОБА_2, однак їй було відмовлено у державній реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини нею було пред'явлено документ, який виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Основою гуманітарної, соціальної та економічної політики держави Україна стосовно населення тимчасово окупованої території України є захист і повноцінна реалізація національно-культурних, соціальних та політичних прав громадян України, у тому числі корінних народів та національних меншин.

За правилами статті 9 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків.

З матеріалів справи випливає, що свідоцтво про народження ОСОБА_2., ІНФОРМАЦІЯ_3, було видано органом, місцезнаходження якого є тимчасово окупованою територією України, а саме: м. Луганськ (а.с. 13).

Таким чином, вищезазначена обставина позбавляє заявника та матір новонародженої дитини ОСОБА_3 можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини та реалізовувати інші права та обов'язки, пов'язані з народженням дитини.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 256 ЦПК суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є медичне свідоцтво про народження (форма N 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 N 545, що видається закладами охорони здоров'я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року N 545, та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою КМУ від 09.01.2013 N 9.

Ці документи подаються до органу державної реєстрації актів цивільного стану, де реєструється народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою.

За правилами статті 7 Закону «Про громадянство України» особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до частини четвертої статті 13 Закону «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснив, що «в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян (пункт 1).

Таким чином, оскільки заявник та матір новонародженої дитини ОСОБА_3 не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог заявника про встановлення факту народження дитини.

За правилами статті 257-1 ЦПК ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Керуючись статтею 52 Конституції України, Законом «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Законом «Про громадянство України», Законом «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, які затверджені наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5, статтями 125, 144 СК, статтями 1, 4-8, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 256, 257-1 ЦПК, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції в м. Києві - задовольнити повністю.

Встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце народження: Україна, м. Луганськ, Луганська обл., у матері - громадянки України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, місце реєстрації: АДРЕСА_1.

Допустити негайне виконання рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко