АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 2-2483/2011 Головуючий в І інстанції Майдан С.І.
Номер провадження 22-ц/791/1885/16 Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«16» вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2,
ОСОБА_3,
секретарОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» на ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від «17» червня 2016 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (далі ТОВ) звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а саме: стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» у справі №2-2483/11, в якій Суворовським районним судом м. Херсона17.01.2012 року винесено рішення про солідарне стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за договором про надання споживчого кредиту з ОСОБА_5, ОСОБА_6 в сумі 43 820,18 доларів США, що за курсом НБУ становить 350 110,09грн.

При цьому заявник посилався, що 20.04.2015 року між ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» та ПАТ «УкрСиббанк» укладено договір факторингу №17, за яким право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 22.10.2008 року, укладеним між ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5, перейшло до ТОВ «ФК «Довіра та гарантія».

Заява розглядалася судом двічі.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.06.2016 року в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» про заміну сторони виконавчого провадження відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ просило ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою заяву про заміну стягувача задовольнити.

В письмових запереченнях представник ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги не визнала, просила ухвалу суду залишити без змін, як постановлену відповідно до вимог закону.

Заслухавши доповідача , представника заявника ОСОБА_7, представника ОСОБА_6 ОСОБА_8, перевіривши відповідність ухвали вимогам закону, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17.01.2012 року за цивільною справою № 2-2483/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» та стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту в сумі 43 820,18 доларів США, що за курсом НБУ становить 350 110,09 грн.

Між TOB та ПАТ "УкрСиббанк" укладено договір факторингу №17 від 20 квітня 2015 року. Згідно з зазначеним договором та додатку до нього - витягу з реєстру боржників до договору факторингу, а також акту прийняття - передачі права вимоги до TOB 20.04.2015 року перейшло право грошової вимоги за кредитним договором №0 від 22.10.2008року, укладеним ОСОБА_5, та договором застави, укладеним 22.10.2008року між AT «УкрСиббанк» та ОСОБА_6 /а.с.185- 189/.

Пунктом 4.3 договору факторингу встановлено, що клієнт доручає фактору повідомити кожного боржника, а також поручителів і заставодавців за наявності, за однією з адрес, вказаних а реєстрі боржників (додаток №2), від імені клієнта про відступлення права вимоги протягом 20 календарних днів з дати підписання реєстру боржників та виконання фактором зобов'язань передбачених п. 3.1. договору.

Відповідно до довідки з єдиного державного реєстру виконавчих проваджень від 25.05.2016 року виконавче провадження №34598070, відкрите 17.07.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_6 на користь ПАТ «УкрСиббанк» 60 592,34грн., завершено, виконаний лист №2-2438, виданий 14.06.2012 року за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона, повернуто стягувачу 26.11.2013 року.

Згідно ч.1 ст.379 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відмовляючи ТОВ в задоволенні заяви, суд виходив з того, що заявник не отримав право грошової вимоги за договором поруки, укладеним з ОСОБА_6, з якої як з поручителя рішенням суду стягнуто солідарно з ОСОБА_5 кредитну заборгованість, ОСОБА_6 не отримувала повідомлення про відступлення права вимоги за договором поруки, та виконавче провадження з приводу примусового виконання судового рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_6 закрито.

Проте, з таким висновком суду погодитися неможливо, оскільки судом неповно зясовано обставини справи, порушено норми матеріального і процесуального права.

Згідно із положеннями ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Відповідно до ст. 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним.

Оскільки вказані норми права мають застосовуватися при розгляді спору про стягнення кредитної заборгованості з відповідачів, то відмова суду в задоволенні заяви ТОВ про заміну стягувача у виконавчому провадженні з посиланням на неотримання ОСОБА_6 повідомлення про відступлення права вимоги є неправомірною.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду про відсутність у ТОВ права вимоги до поручителя за кредитним договором ОСОБА_6, оскільки в п.2.5 договору факторингу №17 від20.04.2015 року, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» (Клієнт) та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» (Фактор) зазначено, що одночасно з відступленням права вимоги до Фактора переходять усі права Клієнта за усіма договорами забезпечення.

За думкою судової колегії, суд також безпідставно вважав, що закриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання рішення суду про стягнення кредитної заборгованості з ОСОБА_6 є підставою для відмови в заміні стягувача у виконавчому провадженні з огляду на таке.

Як зазначено в правовій позиції Верховного Суду України в постанові №6-122цс13 від 20.11.2013 року, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов'язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Судом не враховано, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв'язку з вибуттям правопопередника після постановлення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі, й у виконавчому провадженні, є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов'язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Відмова ТОВ у задоволенні заяви про заміну стягувача позбавить заявника права здійснювати захист своїх інтересів шляхом поновлення строку для предявлення виконавчого документу до виконання тощо.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що заява ТОВ підлягає задоволенню, відповідно, ухвалу суду слід скасувати, постановити нову, якою заяву ТОВ про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Керуючись ст.303, п.2 ч.2 ст.307, ч.1 ст.378 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17 червня 2016 року скасувати, постановити нову.

Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» задовольнити.

Замінити сторону виконавчого провадження за рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 17 січня 2012 р. у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, а саме: стягувача - публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія».

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий І.В.Цуканова

Судді: І.В.Вейтас

ОСОБА_3