Справа № 212/552/2012 Провадження № 22-ц/772/1929/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 27 Доповідач Міхасішин І. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області у складі:

Головуючого: Міхасішина І.В.

Суддів: Вавшка В.С., Стадника І.М.

За участю секретаря: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - ОСОБА_2 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановила:

В січні 2012 року ПАТ «Перший український міжнародний банк» (далі ПУМБ) звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 6792577 від 11 вересня 2008 року станом на 28.10.2011 року в сумі 28 884,84 євро, еквівалент 4128, 47 євро, що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу та 19640 грн. , з яких 21 856, 75 євро заборгованість за основною сумою кредиту; 7 028, 09 євро заборгованість за процентами за користування кредитом, 3891, 14 євро що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу пеня, нарахована за порушення строків повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, 237, 33 євро що підлягає сплаті в гривнях по курсу НБУ на день платежу штраф, за порушення обовязку, встановленого п. 4.3.3 кредитного договору; 19640 грн. штраф за порушення обовязку поновлення дії договорів страхування, передбачених п. 4.3.1 кредитного договору.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 квітня 2012 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПУМБ заборгованість за кредитом у розмірі 33 013,31 євро та 19640 грн., а також судовий збір в сумі 2823 грн.

На виконання вищевказаного рішення видано виконавчий лист.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 січня 2015 року задоволено подання державного виконавця Вишенського відділу ДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_4 про видачу дубліката виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_5 від 11 листопада 2015 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 06 листопада 2015 року та винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року задоволено заяву ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення від 04 квітня 2012 року. Заочне рішення скасовано, справу призначено до розгляду.

24 грудня 2015 року державним виконавцем Вишенського ВДВС Вінницького МУЮ ОСОБА_6 на підставі ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 18 грудня 2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №212/552/2012 від 06.11.2015 року та припинено чинність арешту майна боржника, яке виникло на підставі постанови про арешт майна та заборони його відчуження та припинено чинність арешту коштів майна боржника.

Стягнення суми заборгованості за рішенням не здійснювалося.

01 березня 2016 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором станом на 22.02.2016 року (включно), що склала 41 576,19 євро, еквівалент 19 349,61 євро та 19 640,00 гривень, з яких: заборгованість за сумою кредиту - 21 856,75 євро; заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 19 719, 44 євро; сума штрафів за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування - 19 640,00 грн.; сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору- еквівалент 237,33 євро; сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором за період з 25.03.2015- 22.02.2016 - еквівалент 19 112, 28 євро (а.с. 144).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ПАТ «ПУМБ» - ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на неповне зясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, порушення норм матеріального та процесуального права.

До початку розгляду справи представником ПАТ ПУМБ ОСОБА_7 була подана заява про повернення надміру сплаченої суми судового збору в розмірі 27 175, 98 грн., яка була сплачена за подання апеляційної скарги, оскільки такий розмір повинен становити 110% від ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 3105,30 грн.

В судовому засіданні представник позивача ПАТ ПУМБ ОСОБА_8 апеляційну скаргу підтримав з підстав, зазначених в ній, просив суд її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_9 проти апеляційної скарги заперечили, просили суд її відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених в суді першої інстанції дійшла висновку, що апеляційна карга підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що до позивача у справі (банку), який є заставодержателем автомобіля «Honda Accord 2,4 I», придбаного за кредитні кошти, як до вигодонабувача за договором страхування автомобіля, після настання страхового випадку, перейшло право вимоги сплати страхового відшкодування страховиком ЗАТ «Страхові традиції». Таким чином, у зобовязанні страхування позивач набуває прав нового кредитора і первинний кредитор ОСОБА_3 не може відповідати перед новим кредитором за невиконання боржником страховою компанією - свого обовязку. Водночас боржник у кредитному зобовязанні ОСОБА_3 підлягає заміні на страхову компанію, і саме страхова компанія повинна відповідати за вимогами банку про стягнення кредитної заборгованості, а не ОСОБА_3

З такими висновками суду першої інстанції погодитися неможливо.

11 вересня 2008 року між ЗАТ «Перший український міжнародний банк», правонаступником всіх прав та зобов'язань якого є Публічне акціонерне товариство «Перший український міжнародний банк», та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір №6792577 про надання споживчого кредиту на придбання автомобіля «Honda Accord 2,4 I» , вартістю 196 400,00 грн., відповідно до умов якого позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 23 733,00 євро, зі сплатою 13,25 % річних строком до 11 вересня 2015 року, а відповідач зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором (а.с. 17-21).

Згідно з п.1.3.1 кредитного договору у разі, якщо на виконання п. 2.1.3 цього договору транспортний засіб буде застраховано позичальником або іншою особою у страховика ФГ ЗАТ «Страхові традиції» , та за умови дотримання усіх інших умов вказаного пункту, незважаючи на положення п. 1.3 цього договору, протягом строку дії договору страхування із страховиком , вказаним у цьому пункті, процентна ставка за користування кредитом становить 7,77% річних.

Згідно з п. 1.3.2 у випадку поновлення дії договору страхування зі страховиком , вказаним у п. 1.3.1 цього договору , у порядку, визначеному п 4.3.1 цього договору , та за умови надання банку відповідних підтверджень , протягом строку, на який поновлено дію договору страхування, застосовується процентна ставка , встановлена в п. 1.3.1 цього договору.

На забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ЗАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 11 вересня 2008 року укладено договір застави транспортного засобу № 6792579, згідно з яким позичальник передав банку в заставу автомобіль «Honda Accord 2,4 I», рік випуску 2008 , кузов JHM CU26609C205487, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу АВС 092989 від 10.09.2008 року, виданого Вінницьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Вінницькій області (а.с. 22-26).

За змістом п.п. 4.1, 4.3 договору застави протягом всього строку дії цього договору предмет застави має бути застрахований на користь заставодержателя (як вигодонабувача, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика) на строк не менше одного року у страховика, схваленого заставодержателем, а також заставодавець зобовязаний протягом строку дії цього договору до дати закінчення періоду страхування , за який внесено страховий платіж, поновлювати дію договору страхування предмета застави на умовах, попередньо погоджених з заставодержателем. У разі настання страхового випадку предметом застави за цим договором стає також право вимоги до страховика.

На виконання умов кредитного договору 11 вересня 2008 року між ЗАТ Фінансова група «Страхові традиції» та ОСОБА_3 укладено договір № 06/03308/02701/08 добровільного страхування транспортних засобів, в п.1.3 якого вигодонабувачем зазначене Відділення №2 Вінницької філії ЗАТ ПУМБ (а.с. 27).

Позивач відкрив відповідачеві позичковий рахунок та надав йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером №495740091 від 11.09.2008 року (а.с.3).

Згідно з п. п. 2.3.5, 3.3. кредитного договору надання банку коштів в рахунок повернення кредиту та сплати процентів за цим договором здійснюється виключно у валюті кредиту.

За умовами п. 5.2 кредитного договору у разі порушення позичальником строків виконання зобовязань з повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банка пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у відповідний період , від суми прострочених виконанням зобовязань за кожен день прострочення.

Згідно з п. 5.3 договору крім пені, встановленої цим договором за порушення зобовязань з повернення кредиту, позичальник зобовязаний за весь час прострочення сплатити банку проценти на суму простроченого основного боргу за ставкою, зазначеною в п. 3.1.4 цього договору.

Відповідно до п.п. 5.4, 5.5 договору за кожний випадок порушення позичальником обовязків щодо поновлення дії договорів страхування , передбачених п. 4.3.1 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на вимогу банку на його користь штраф у розмірі 10% від мінімальної страхової суми , на яку згідно з вимогами зазначеного пункту договору має бути укладений договір страхування.

За кожний випадок порушення позичальником обовязків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 цього договору, позичальник зобовязаний на вимогу банку сплатити на його користь штраф у розмірі 1% від суми одержаного кредиту

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі. Зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Згідно із ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, наголошуючи, що останній з 01.04.2009 року припинив виплату процентів за кредитом, а з 07.05.2009 року ним не виконуються зобов'язання зі своєчасного повернення кредиту. Обгрнутовуючи вимоги щодо сплати штрафу, позивач посилався на те, що відповідачем не виконано вимоги по поновленню дії договору страхування транспортного засобу, строк дії якого скінчився 10.09.2009 року, а також невиконання обовязків, передбачених п.п. 4.3.3. договору, тобто за невиконання обовязку не пізніше ніж у місячний строк після 11-го серпня кожного року протягом строку дії кредитного договору надати позивачу довідку про заробітну плату та інші доходи за період попередніх чотирьох місяців та інформацію необхідну позивачу для визначення фінансового стану (платоспроможності) відповідача.

28 вересня 2009 року за вих. № 77 банк звернувся до ОСОБА_3 із вимогою дострокового повернення усієї суми кредиту та процентів за користування кредитом на день повного повернення кредиту протягом тридцяти днів (а.с.28), яка не була виконана відповідачем з тих підстав, що 22.10.2008 року із застрахованим автомобілем сталася ДТП, проте страхова компанія не здійснила страхової виплати (а.с. 102).

Так, встановлено, що 22 жовтня 2008 року сталася ДТП за участю належного ОСОБА_3 автомобіля «Honda Accord 2,4 I», д.р.н АВ 3133 ВА.

24 листопада 2008 року відповідач звернувся до ЗАТ ФГ «Страхові традиції» із заявою про виплату страхового відшкодування , на яку отримав відмову від 30 березня 2009 року у звязку несвоєчасним повідомленням про настання страхового випадку без поважних причин.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 грудня 2009 року у справі № 2-5506/09, частково задоволено позов ОСОБА_3 та стягнуто з ЗАТ ФГ «Страхові традиції» на користь ОСОБА_3 страхову виплату в сумі 238 862, 82 грн. , 1700 грн. судового збору , 37 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи і 550 грн. за проведення експертного дослідження (а.с. 103-104).

На запит Апеляційного суду Вінницької області Центральним ВДВС м. Вінниці було надано відповідь за № 23968/07-65/3 від 23.06.2016 року про те, що виконавче провадження на підставі виконавчого листа , виданого Ленінським районним судом м. Вінниці від 23 грудня 2009 року у справі № 2-5506/09 не відкривалося. Також виконавче провадження на виконання вищевказаного виконавчого документа не відкривалося у Ленінському, Вишенському відділах ДВС Вінницького МУЮ, правонаступником якого є Центральний відділ ДВС м. Вінниця.

Відповідно до п. 2.1.3 кредитного договору обов'язковим є страхування позичальником або іншою особою (та надання банку відповідних доказів такого страхування) за свій рахунок та на користь банку (як вигодонабувача, який у разі настання страхового випадку набуває право вимоги до страховика) майна, яке буде передане банку в забезпечення виконання зобов'язань за цим договором на строк не менше одного року у страховика, схваленого банком.

Згідно з п.п.4.4., 4.5 договору застави у разі настання страхового випадку за договором страхування предмета застави заставодавець зобовязаний у передбачений договором страхування строк письмово повідомити про це страховика, а також негайно письмово повідомити про настання страхового випадку заставодержателя, та виконати всі передбачені договором страхування та/або чинним законодавством дії, які є необхідними для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування згідно з умовами договору страхування.

У разі здійснення страховиком виплати страхового відшкодування за договором стархування предмета застави, така виплата направляється заставодержателем на погашення всіх боргових зобовязань заставодавця за кредитним договором згідно черговості, яка передбачена умовами кредитного договору (незалежно від настання строків їх виконання), а також відшкодування витрат заставодержателя, передбачених цим договором та/або повязаних з отриманням страхового відшкодування, якщо сторони письмово не домовляться про інше.

Пунктом 2.1 Загальних умов страхування до договору добровільного страхування автотранспортних засобів № 06/03308/02701/08 від 11.09.2008 року встановлено, що за умовами цього договору страховик бере на себе зобов'язання відшкодувати страхувальнику чи вигодонабувачу в межах страхової суми прямі збитки, що виникли протягом дії договору страхування в разі пошкодження, повної загибелі або втрати застрахованого ТЗ внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до п. 12.4 вказаного вище договору страхове відшкодування може виплачуватися (при наявності вигодонабувача кредитора виключно на підставі письмового розпорядження останнього), зокрема вигодонабувачу на умовах , передбачених цим договором.

Відповідно до п.8.1.3 Договору страхування страховик зобов'язаний після одержання від страхувальника усіх необхідних документів для підтвердження страхового випадку, здійснити виплату страхового відшкодування в порядку, визначеному у письмовому розпорядженні Вигодонабувача Кредитора.

Із зазначеного випливає, що договір страхування надає третій особі (вигодонабувачу) право вимагати від страховика здійснити страхову виплату на свою користь, тобто наділяє вигодонабувача правами страхувальника, але не покладає на нього обовязків.

У випадку якщо вигодонабувач не скористався своїм правом на отримання страхової виплати, то страхувальник не вправі вимагати від страховика виконання договору на користь третьої особи. Стягувати чи не стягувати зі страховика страхову виплату це право зазначеної третьої особи.

Якщо вигодонабувач (банк) відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом.

По справі встановлено, що ПАТ ПУМБ не скористався своїм правом вигодонабувача та не предявив вимоги до ЗАТ ФГ «Страхові традиції» про стягнення страхового відшкодування, після настання страхового випадку 22 жовтня 2008 року. Страхову виплату на користь ПАТ ПУМБ здійснено не було.

Таким правом скористався ОСОБА_3 (страхувальник), на користь якого рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 23 грудня 2009 року стягнуто страхову виплату в сумі 238 862, 82 грн. Однак виконавче провадження на виконання вказаного рішення суду не відкривалося.

Згідно із ст. 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Чинним законодавством не передбачено заміну боржника у кредитному зобовязанні страховиком, який повинен здійснити виплату страхового відшкодування.

Договору про заміну боржника у кредитному договорі укладено не було.

Виходячи з чого висновки суду першої інстанції про те, що у кредитному зобовязанні відбулася заміна боржника ОСОБА_3 на страхову компанію не ґрунтуються на нормах закону.

Також є непідтвердженими обставини виконання умов кредитного договору та сплати заборгованості за рахунок страхової виплати, оскільки лист ЗАТ ФГ «Страхові традиції» до ПАТ ПУМБ від 17.11.2008 року про намір виплатити страхове відшкодування в сумі 186580 грн. не є належним доказом виконання зобовязання (а.с.100).

Згідно з ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Зобовязання ОСОБА_3 за кредитним договором не є припиненими.

Також необґрунтованими є висновки суду першої інстанції про те, що у зобовязанні страхування відбулася заміна кредитора із страхувальника ОСОБА_3 на ПАТ ПУМБ, оскільки спірні правовідносини виникли із кредитного договору, а не із договору страхування, які є предметом вирішення спору в іншому позовному провадженні.

Отже, висновки суду першої інстанції про те, що відповідачем у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором повинен бути не ОСОБА_3, а ЗАТ ФГ «Страхові традиції» є безпідставними, до яких суд дійшов з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вимоги ПАТ ПУМБ про стягнення з ОСОБА_3 кредитної заборгованості є доведеними.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Колегія суддів враховує, що кредит було надано в іноземній валюті (євро), ПАТ ПУМБ отримав відповідну ліцензію на здійснення валютних операцій (а.с. 39, 40), а тому заборгованість за кредитом та процентами за користування кредитними коштами підлягає стягненню у валюті кредиту, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України та узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України від 24.09.2014 року у справі № 6-145цс14.

Щодо стягнення штрафу за порушення обов'язків щодо поновлення дії договорів страхування відповідно до п. 4.3.1 та 5.4 кредитного договору в сумі 19 640,00 грн., колегія суддів приходить до висновку про відмову у їх задоволенні.

Згідно з п. 4.3.1 кредитного договору позичальник зобовязується протягом строку дії цього договору, щорічно, до дати закінчення періоду страхування, за який сплачено страховий платіж , поновлювати дію договорів страхування, укладення яких передбачено цим договором, на умовах попередньо погоджених з банком.

Так, як встановлено по справі, внаслідок ДТП, яка сталася 22.10.2008 року відбулася конструктивна загибель автомобіля «Honda Accord 2,4 I», д.н.з АВ 3133 ВА (а.с. 103-104).

Дія договору страхування № 06/03308/02701/08 від 11 вересня 2008 року припинилася 10 вересня 2009 року.

Отже, внаслідок конструктивної загибелі транспортного засобу, який був предметом договору страхування, відпала необхідність поновлювати договір страхування.

А тому обовязок, передбачений п. 4.3.1 кредитного договору ОСОБА_3 не було порушено, та підстави для стягнення штрафу, передбаченого п. 5.4 договору відсутні.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь ПАТ ПУМБ підлягає стягненню заборгованість , а саме заборгованість за сумою кредиту - 21 856,75 євро; заборгованість за непогашеними в строк відсотками за користування кредитом - 19 719, 44 євро; сума штрафів за порушення обов'язків, передбачених пп.4.3.2-4.3.6 кредитного договору- 237,33 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.06.2016 року ( 100 євро = 2752, 4899 грн.) еквівалентно 6532,5 грн.; сума пені за порушення строків виконання зобовязань за кредитним договором за період з 28.10.2010 року по 28.10.2011 включно 3891 ,14 євро, що еквівалентно 107 103, 23 грн.; сума пені за період з 25.03.2015 по 22.02.2016 року - 19 112, 28 євро, що еквівалентно 526 063, 57 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної, касаційної інстанції чи Верховний Суд України , не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Щодо заяви представника ПАТ ПУМБ ОСОБА_7 про повернення надміру сплачено судового збору за подання апеляційної скарги, в її задоволенні необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Розмір судового збору за подання апеляційної скарги 30281, 28 грн. було визначено ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 11 травня 2016 року про залишення апеляційної скарги ПАТ ПУМБ без руху на підставі, що 01 березня 2016 року , тобто після набрання чинності 01 вересня 2015 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», позивачем було збільшено позовні вимоги про стягнення заборгованості станом на 22.02.2016 року.

З урахуванням положень ч.ч.1, 2 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» та офіційного курсу євро до національної валюти ціна позову та розмір ставки за подання апеляційної скарги були визначені на момент збільшення позовних вимог.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила :

Апеляційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 квітня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (АДРЕСА_1 ІПН 9) на користь публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість по кредитному договору № 6792577 від 11 вересня 2008 року в розмірі 41 576 (сорок одна тисяча пятсот сімдесят шість) євро 19 євроцентів та 639 699 (шістсот тридцять девять тисяч шістсот девяносто девять) грн. 29 коп., з яких: 21 856 (двадцять одна тисяча вісімсот пятдесят шість) євро 75 євроцентів заборгованість за кредитом; 19 719 (девятнадцять тисяч сімсот девятнадцять) євро 44 євроцента заборгованість за непогашеними процентами за користування кредитом; 23 003 (двадцять три тисячі три) євро 42 євроцента, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.06.2016 року еквівалентно 633 166 (шістсот тридцять три тисячі сто шістдесят шість) грн. 81 коп. заборгованість за пенею; 237 (двісті тридцять сім) євро 33 євроцента, що за офіційним курсом НБУ станом на 29.06.2016 року еквівалентно 6532 (шість тисяч пятсот тридцять дві) грн. 50 коп. - сума штрафів за порушення обовязків, передбачених п.п. 4.3.2-4.3.6 кредитного договору.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» 33104, 28 грн. судового збору.

У задоволенні заяви представника публічного акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» - ОСОБА_7 про повернення надміру сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: /підпис/ ОСОБА_10

Судді: /підпис/ ОСОБА_11

/підпис/ ОСОБА_12

Згідно з оригіналом: