"22" червня 2016 р. Справа № 363/1893/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2015 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Чіркова Г.Є.,

при секретарі Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області, боржник ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

стягувач звернувся до суду з даною скаргою, в якій порушує питання про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця з приводу незвернення до Вишгородського районного суду Київської області з поданням про встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду за межі України боржника та про зобовязання звернутися з таким клопотанням.

Представник скаржника подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, скаргу підтримав з викладених у ній підстав.

Інші учасники процесу в судове засідання не прибули, про день та час розгляду справи повідомленні належним чином, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 369 ЦПК України неявка учасників процесу не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

З матеріалів справи встановлено, що постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській областівід 24 грудня 2014 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-135/2012 виданого 03 серпня 2012 року Вишгородським районним судом Київської області на підставі рішення цього ж суду про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 162 241 грн. 45 коп.

06 серпня 2015 року стягувач звернувся до Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області із заявою про подання до Вишгородського районного суду Київської області клопотання про встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду боржника за межі України.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або

керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов'язань за рішенням.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому цим Законом, подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, у тому числі під час проведення експертизи, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Разом з тим, в порушення вимог ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» заяву стягувача про подання до Вишгородського районного суду Київської області клопотання про встановлення тимчасового обмеження в праві виїзду боржника за межі України державним виконавцем належно не розвязано. Про прийняте рішення стягувача не повідомлено.

Така бездіяльність державного виконався є протиправною та призводить до порушення прав стягувача, відтак її слід визнати неправомірною.

Відповідно до вимог ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу ДВС.

Також слід урахувати й те, що обовязковість рішень суду гарантується Конституцією і Законами України, та є однією з головних засад судочинства, визначених положеннями ст. 129 Конституції України.

Згідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Встановлено, що з часу відкриття виконавчого провадження рішення суду боржником не виконано, відтак, з метою поновлення порушених прав позивача, державного виконавця слід зобовязати звернутися до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

З цих підстав скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись статтями 209, 210 і 387 ЦПК України,

ухвалив:

скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській областіщодо незвернення до Вишгородського районного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 неправомірною.

Зобовязати державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в Київській області звернутися до Вишгородського районного суду Київської області з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_3 до виконання нею своїх зобов'язань по виконавчому листу №2-135/2012 виданого 03 серпня 2012 року Вишгородським районним судом Київської області на підставі рішення цього ж суду про стягнення з неї на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 162 241 грн. 45 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області протягом 5 днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд.

Якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя