Справа № 373/1711/15-ц Головуючий у І інстанції Свояк Д. В.
Провадження № 22-ц/780/2816/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 14.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Поліщука М.А.,Лащенка В.Д.,

за участю секретаря: Тимошевської С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2016 року за позовом Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Управління Держгеокадастру у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області, ОСОБА_4 про визнання недійсними та скасування державних актів на право власності на земельні ділянки, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2015 року позивач ОСОБА_5 сільськогосподарське підприємство «Головний селекційний центр України»звернувся до суду з вказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що розпорядженням голови Переяслав-Хмельницької РДА №323 від 18.03.2010 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,900 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, Гайшинська сільська рада, та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 420566.

На підставі розпорядження голови Переяслав-Хмельницької РДА №298 від 16.03.2010 затверджено проект землеустрою та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 1,9999 га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована: Київська обл., Переяслав-Хмельницький район, Гайшинська сільська рада та видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 598193.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року визнано протиправними та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №298 від 16.03.2010 та №323 від 18.03.2010, якими передано у власність громадянам України ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,8990 га.

Управлінням Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області відповідним рішенням від 02.10.2013 № РВ-013 відмовлено позивачеві у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки, що знаходиться у позивача у постійному користуванні на підставі державного акту від 12.12.1997 № 52, у зв'язку із знаходженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Просив визнати недійсними: державний Акт № 598193 від 21.02.2011 на право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер :06:002:0012, виданий на ім'я ОСОБА_3 та державний Акт № 420566 від 27.09.2011 на право власності на земельну ділянку площею 0,9500 га, кадастровий номер :06:002:0013, виданий на ім'я ОСОБА_2; визнати за ОСОБА_5 сільськогосподарським підприємством «Головний селекційний центр України» () право постійного користування на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер :06:002:0012, яка розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області та земельну ділянку площею 0,9500 га, кадастровий номер :06:002:0013, яка розташована на території Гайшинської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Переяслав Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2016 року позов Державного сільськогосподарського підприємства «Головний селекційний центр України» задоволено частково.

Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 598193 від 21.02.2011 на право власності на земельну ділянку площею 1,9999 га, кадастровий номер :06:002:0012, виданий на ім'я ОСОБА_3.

Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ № 420566 від 27.09.2011 на право власності на земельну ділянку площею 0,9500 га, кадастровий номер :06:002:0013, виданий на ім'я ОСОБА_2.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись з апеляційною скаргою в якій просять рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволені позову відмовити. В обґрунтування зазначають, що позов до суду подано неналежним позивачем. Позивач не набув права користування земельною ділянкою на підставі державного акту на право постійного користування землею від 12.12.1997 № 52 загальною площею 376,7 га. Оскільки державний акт виданий Головному селекційному центру України, а не Державному підприємству «Головний селекційний центр України», із зверненням про виготовлення цього державного акту зверталось Національне обєднання по племінній справі у тваринництві «Головний селекційний центр України», акт встановлення та узгодження в натурі зовнішніх меж земельних ділянок Переяслав-Хмельницького селекційного центру Київської області від 25.06.1995 не підписаний усіма суміжними землекористувачами, тобто межі земельної ділянки в натурі не встановлені.

Також зазначають, що Ухвалою Вищого адміністративного суду України постанови Київського апеляційного адміністративного суду та Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2014 року скасовано та провадження по справі закрито.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав:

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, що були досліджені в судовому засіданні.

Вирішуючи вказаний спір та задовольняючи позовні вимоги суд виходив із того, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано розпорядчі акти, на підставі яких вирішено передати у власність відповідачам спірні земельні ділянки та виготовлено відповідні державні акті, вони мають бути визнані недійсними.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів виходячи з наступного:

Відповідно до приписів статті 116 ЗК України (у редакції, чинній на момент винесення розпоряджень голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №298 від 16.03.2010 та №323 від 18.03.2010), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 5 цієї статті надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 126 ЗК України (у редакції, чинній на момент винесення розпоряджень голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №298 від 16.03.2010 та №323 від 18.03.2010 та видачі оспорюваних державних актів) передбачено, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частина 3 цієї статті закріплює, що право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою.

У контексті зазначених норм, а також зважаючи на положення ст.125 ЗК України (у редакції, чинній на момент винесення розпоряджень голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №298 від 16.03.2010 та №323 від 18.03.2010 та видачі оспорюваних державних актів) право власності відповідачів на спірні земельні ділянки виникло з моменту отримання ними державних актів та їх державної реєстрації.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі № 810/5682/13-а визнано протиправними та скасовано розпорядження голови Переяслав-Хмельницької районної державної адміністрації №298 від 16.03.2010 та №323 від 18.03.2010, якими передано у власність громадянам України ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_3 земельні ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 3,8990 га.

При цьому, позивач послався на приписи ч. 3 ст.61 ЦПК України щодо обставин, встановлених у вищевказаній постанові від 18 листопада 2014 року.

ОСОБА_5 акт на право власності на земельну ділянку видається на підставі рішення органу місцевого самоврядування або органу виконавчої влади, тому вирішення питання про правомірність видачі державного акта безпосередньо залежить від законності рішення, на підставі якого такий акт виданий, і дотримання вимог, передбачених земельним законодавством, зокрема статтями 116, 118 ЗК України (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 28.01.2015 у справі №6-221цс14).

Таким чином, оскільки зазначені норми встановлювали нерозривний звязок між виникненням права власності на земельну ділянку з обовязковим одержанням її власником державного акта, який посвідчував його право власності, зважаючи на те, що судовим рішенням, яке набрало законної сили, визнано протиправними та скасовано розпорядчі акти, на підставі яких вирішено передати у власність відповідачам спірні земельні ділянки та виготовлено відповідні державні акті, вони мають бути визнані недійсними.

У постанові Київського апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2014 року по справі № 810/5682/13-а встановлено, що позивачеві було відмовлено Управлінням Дерземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру України щодо земельної ділянки позивача у звязку із находженням в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (абзац 7 мотивувальної частини). Також, у цьому рішенні встановлено, що у доданому до листа Управління Дерземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області № 06-10/1727 від 26.03.2014 викопіюванні плану земельних ділянок вбачається накладення земельних ділянок на земельну ділянку позивача.

Разом з тим, у вказаній постанові від 18 листопада 2014 року не встановлено, яким чином (у яких межах) це накладення відбулось. Доказів щодо цього сторонами по справі не надано. Це не дає можливості встановити обсяг меж накладення земельних ділянок, що належить на праві користування позивачу, та спірних земельних ділянок відповідачів.

Посилання відповідачів та їх представника на те, що із заявою про виготовлення державного акту на право постійного користування землею Головному селекційному центру України зверталось інша ніж позивач особа, спростовується тим, що у тексті звернення (№ 481 від 13.11.1997) та у відбитку печатки на ньому міститься код ЄДР юридичної особи 00699945, який є тотожнім коду ЄДР позивача.

Питання належності позивачеві земельної ділянки на підставі державного акту на право вирішена у постанові від 18 листопада 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Земельного кодексу України від 18.12.1990 № 561- ХІІ (в редакції від 22.06.1993 року) право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Ці факти встановлювалися та досліджувалися судом.

30 квітня 2014 року ДСП «Головний селекційний центр України» звернулося до Переяслав-Хмельницької райдержадміністрації з письмовим запитом за вих. № 67 про надання з архіву Переяслав-Хмельницької РДА копію рішення 11 сесії 22 скликання Гайшинської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 р. № 36, на що отримано відповідь Переяслав-Хмельницької РДА № 06.01.-22/1034 з копіями протоколу 1 1 сесії 22 скликання Гайшинської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 р. та рішення Гайшинської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 р. № 37 «Про надання в постійне користування земель Головному селекційному центру України», з яких вбачається, що підставою для його прийняття була затверджена Київським відділенням інституту землеустрою УААН науково-технічна документація по виготовленню державного акту на право постійного користування землею Головному селекційному центру України.

У зв'язку з цим, ДСП «Головний селекційний центр України» звертався до Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області з листом від 23.10.2014 р. № 156 про надання з архіву копії документів на підставі яких здійснювалось прийняття рішення 11 сесії 22 скликання Гайшинської сільської ради народних депутатів від 14.11.1997 р. № 37, за яким ДСП «Головний селекційний центр України» надано у постійне користування 376,7 гектарів землі для ведення племінної справи у тваринництві.

З відповіді управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 30.10.2014 р. № 06-10/3635 вбачається, що в архіві дійсно містяться матеріали документів на підставі яких видано державні акти на право постійного користування землею для ведення племінної справи Головному селекційному центру України.

ОСОБА_5 акт на право постійного користування землею серія 1-КЗ №0005D1 від 14.11.1997 р. станом на сьогодні є чинним і зміни до нього не вносилися.

Посилання апелянтів на те, що постанови адміністративних судів на підставі яких ухвалювалось рішення не заслуговують на увагу оскільки на момент винесення рішення вони були чинними.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи спір, повно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази та ухвалив обґрунтоване рішення з вірним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 17 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: