Провадження № 2/225/943/2016
Головуючий: суддя Челюбєєв Є.В.
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 червня 2016 року м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Челюбєєва Є.В.,

за участю

секретаря Бондарчук Т.І.,

позивача ОСОБА_1І,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і дружини до досягнення народженою дитиною трирічного віку.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з березня 2014 року знаходиться з відповідачем у шлюбі. Під час спільного проживання 18 липня 2014 року у них народився син ОСОБА_4. Знаходячись у шлюбі, відповідач належним чином не забезпечує сімю. Малолітня дитина проживає разом з нею, повністю знаходиться на її утриманні. Вона ніде не працює, так як доглядає дитину, якій ще не виповнилося три роки. Відповідач є дієздатною та працьовитою людиною, але в добровільному порядку матеріальної допомоги на її з дитиною утримання не надає.

У звязку з цим, просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини, а також на її утримання по догляду за сином ОСОБА_5 до досягнення ним трирічного віку в розмір 1/2 частини щомісяця.

В судовому засіданні позивач уточнила заявлені позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також на її утримання по догляду за сином ОСОБА_5 до досягнення ним трирічного віку в розмірі 1/4 частини щомісяця. Уточнені позовні вимоги підтримала повністю, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач в судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, вважає розмір аліментів, який позивач просить стягнути на її утримання по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме в розмірі ? частини з його заробітку, завищеними, а доводи позивача в цій частині незрозумілими і необґрунтованими В доведеність своїх заперечень суду пояснив, що він працює, його заробітна плата за період з січня по березень 2016 року складає близько 4900 грн., а починаючи з квітня 2016 року він отримує лише 10% заробітної плати. Крім сплати аліментів на дитину і дружину, йому необхідно забезпечити себе нормальний життєвий рівень, а це потребує від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, у звязку з витрачанням коштів на організацію свого життя, він не може сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі, який вимагає позивач. Якщо він буде сплачувати аліменти в тому розмірі, який вимагає позивач на утримання дитини і її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, він опиниться в скрутному матеріальному становищі. Вважає, що така матеріальна допомога може надаватися дружині від чоловіка, якщо останній може надавати таку матеріальну допомогу. Оскільки на даний час він не має такої можливості через відсутність зайвих коштів та побічних доходів, просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дружини. При цьому, вважає, що права та інтереси сторін по справі, а також їх спільної дитини не будуть ущемлені.

Вислухавши пояснення всіх учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони по справі перебувають у шлюбі між собою, зареєстрованому 29 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 45 (а.с. 7).

Під час шлюбу 18 липня 2014 року у них народився син ОСОБА_4. В свідоцтві про народження батьком дитини записаний відповідач по справі ОСОБА_2 (а.с. 3).

Малолітня дитина проживає разом з матірю, позивачем по справі, повністю знаходиться на її утриманні. Позивач по справі ніде не працює, так як на утриманні має малолітню дитину, якій ще не виповнилося три роки. На даний час, крім допомоги по догляду за дитиною позивач не має ніяких інших доходів.

Відповідач по справі періодично надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але в мінімальному розмірі. Надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, виходячи з його заробітку, відповідач в добровільному порядку відмовляється.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач по справі повинен надавати матеріальну допомогу дружині на утримання своєї малолітньої дитини.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей.

Судом зясовано, що ОСОБА_2 якими не будь захворюваннями не страждає, на обліку в медичній установі не знаходиться, на утриманні інших дітей та непрацездатних членів сімї не має, працює, тобто має регулярний дохід. Сукупний дохід відповідача складає близько 4900 грн. щомісяця.

Крім цього, згідно ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Судом зясовано, що малолітня дитина син ОСОБА_4, який не досяг трирічного віку, проживає разом з матірю, позивачем по справі, повністю знаходиться на її утриманні.

Відповідно до ч.4 ст. 84 СК України право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позивач може надавати матеріальну допомогу дружині на її утримання, так як є молодою та працездатної особою, крім своєї малолітньої дитини нікого на утриманні не має.

При визначенні розміру аліментів на дитину і позивача до досягнення народженою дитиною трирічного віку, крім вищезазначених обставин, суд також враховує вік дитини, сина ОСОБА_5, стан його здоровя, прожитковий мінімум на дітей відповідного віку, встановлений на 2016 рік, матеріальний та сімейний стан позивача.

Отже, проаналізувавши всі обставини справи, суд приходить до висновку, що в умовах зростання споживчих цін на будь які потреби, розміри аліментів, який вимагає позивач на утримання дитини і своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, а саме 1/4 та 1/4 частини від заробітку щомісяця, не дозволить відповідачу забезпечувати себе в повній мірі та створювати достатній життєвий рівень, тощо.

За таких обставин, суд вважає, що відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини може складати 1/4 частину з усіх видів доходу відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 1/6 частину на утримання позивача по справі до досягнення народженою дитиною трирічного віку.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд приходить до висновку про часткову доведеність та обґрунтованість заявлених вимог, тому вони підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісяця до досягнення дитиною ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 трирічного віку, починаючи з 22 квітня 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у сумі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Дзержинський міський суд протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя: