Справа №: 272/387/16-ц
Провадження № 2/272/320/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючої судді -Чуб І.А.,

з участю: секретаря Баскакової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на спадкове майно,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що 28.01.1998 року померла її баба - ОСОБА_3. Після смерті баби відкрилася спадщина на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, що розташована на території Павелківсько-Гарапівського КСП. Спадкоємцями за законом першої черги є відповідач та був син спадкодавця, який постійно з нею проживав - ОСОБА_4 та 09.10.2010 року помер. Позивач є спадкоємцем за заповітом від 21.07.1994 року, згідно якого ОСОБА_3 заповіла земельну частку (пай) їй. На час відкриття спадщини позивач була неповнолітньою. Мати позивача, відповідач ОСОБА_2, як законний представник заяву про прийняття спадщини від імені позивача не подала. Однак позивач прийняла спадщину відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, оскільки фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме: володіла сертифікатом на землю. Після смерті спадкодавця позивач з відповідачем вирішили, що не будуть продавати будинок спадкодавця, дозволивши проживати в ній дядьку ОСОБА_4, оскільки він ні сім`ї, ні житла не мав. Позивач спадкоємець за заповітом та не може реалізувати своє право на отримання спадщини, так як право на земельну частку (пай) належало спадкодавцю згідно сертифікату серії ЖТ № 0117422 та вона за життя не виготовила державний акт. Позивач просить встановити факт прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті баби - ОСОБА_3, померлої 28.01.1998 року та визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності Павелківсько-Гарапівського КСП, розташовану на території Павелківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області.

Позивач направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач направила заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення.

Судом встановлено, що 28.01.1998 року померла ОСОБА_3 та 09.10.2010 року помер ОСОБА_4, що підтверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.12-13). Позивач є спадкоємцем померлої за заповітом від 21.07.1994 року, який не змінений та не скасований (а.с. 10). Довідкою Павелківської сільської ради № 120 від 11.02.2016 року підтверджується, що ОСОБА_3 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1 та на день смерті спадкодавця в будинку за даною адресою був зареєстрований син - ОСОБА_4 (а.с. 5). Згідно ОСОБА_5 серії ЖТ № 0117422 від 07.02.1997 року та витягу про нормативну грошову оцінку ОСОБА_3 належало право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності Павелківсько-Гарапівського КСП, розташовану на території Павелківської сільської ради (а.с.11,14). Із довідки виданої Павелківською сільською радою № 71 від 29.01.2016 року видно, що при проведенні жеребкування за ОСОБА_3 рахується земельна ділянка за № 661 загальною площею 4,7937 га (а.с. 9). На вказану земельну ділянку спадкодавець за життя не виготовила правовстановлюючий документ, крім того, в строки встановлені законом позивач не подала заяву про прийняття спадщини, що позбавляє її права реалізувати свої спадкові права в позасудовому порядку, що підтверджується листом нотаріуса (а.с. 4). Із довідки держнотконтори видно, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилася (а.с.31-33).

Факт прийняття спадщини позивача відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року підтверджується наявністю у позивача ОСОБА_5 на право на земельну частку (пай), який знаходився у неї з дня смерті спадкодавця, довідкою Павелківської сільської ради та визнано відповідачем. Тому, суд вважає, що вимоги про встановлення факту прийняття спадщини позивачем після смерті спадкодавця ОСОБА_3 підтверджені та підлягають задоволенню.

Оскільки позивач, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до ст. 549 ЦК України 1963 року, то вона має право на майно спадкодавця підтверджене відповідними документами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 215, 218, 294 ЦПК України, ст. ст. 534, 549 ЦК 1963 року України, суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1, що відкрилась після смерті ОСОБА_3, яка померла 28.01.1998 року.

Визнати за ОСОБА_1 право на на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності Павелківсько-Гарапівського КСП, розташовану на території Павелківської сільської ради, Андрушівського району, Житомирської області, згідно сертифікату серії ЖТ № 0117422 від 07.02.1997 року, як на спадщину за заповітом після смерті - ОСОБА_3, яка померла 28.01.1998 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення - протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя:ОСОБА_6