Справа № 522/8340/16
Провадження №2/522/5482/16
У Х В А Л А

про забезпечення позову

30 травня 2016 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Тарасов А.В. розглянувши заяву позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 12.05.2016 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що вона та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.06.2011 року по 20.03.2014 рік. За період перебування в зареєстрованому шлюбу подружжя набуло у власність квартиру № 4 в будинку № 15 «а» по вулиці Пантелеймонівській в м. Одеса. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2016 року шлюб, укладений між позивачкою та ОСОБА_3 - розірвано. 28.11.2015 року ОСОБА_3 помер. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, однак, листом № 89/02-14 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя, оскільки відповідно до п. 2.1. Глави 11 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача зазначеного свідоцтва здійснюється лише у разі перебування в шлюбних відносинах на момент смерті. В результаті вищевикладеного, позивач звернулася до суду для вирішення питання.

Позивач разом із позовною заявою надала суду заяву про забезпечення позову, згідно якої просить накласти арешт на квартиру № 4, що розташована у будинку № 15 «а» по вулиці Пантелеймонівська у м. Одесі, зазначаючи, що всі правовстановлюючі документи на спірне майно знаходяться у відповідача ОСОБА_2, яка приходяться матірю померлому - ОСОБА_3 28.05.2016 року спливає шестимісячний строк після смерті ОСОБА_3, а відтак нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_2, яка зможе на власний розсуд розпорядитися вказаною квартирою, чим порушить право власності позивача. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, може зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Суддя, дослідивши подану заяву, вважає за доцільне її задовольнити.

Згідно договору купівлі-продажу від 23.03.2012 року та витягу про державну реєстрацію прав від 26.03.2012 року спірна квартира, що розташована за адресою: м. Одеса, вулиця Пантелеймонівська, 15-«а», належить на праві власності ОСОБА_3.

Згідно свідоцтва про смерть, серії 1-ЖД № 434266, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 12305, ОСОБА_3 - помер.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО ОСОБА_4 із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, однак нотаріусом було відмовлено у видачі зазначеного свідоцтва, що підтверджується листом №89/02-14 від 03.03.2016 року.

Таким чином, суддею встановлено, що між сторонами виник спір про право.

Крім того, суддя враховує те, що предмет обтяження є тотожнім предмету спору по даній справі.

Відповідно до ст.ст. 151, 153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Заява про забезпечення позову розглядається без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При задоволені заяви про забезпечення позову про накладення арешту на нерухоме майно, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, суддя вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 151, п. 1 ч. 1 ст. 152, ст. 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

З метою забезпечення позову накласти арешт на квартиру № 4, що розташована у будинку № 15 «а» по вулиці Пантелеймонівській у м. Одесі.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити сторонам по справі для відома, державної реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції - для виконання.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути подано до Апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси протягом пяти днів з дня її проголошення, а в разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційну скаргу може бути подано протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.В. Тарасов

30.05.2016