Справа № 639/4703/16-ц
Провадження № 2-о/639/86/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Гаврилюк С.М., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про розірвання шлюбу з засудженим до позбавлення волі,

встановив:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій також просить суд звільнити її від сплати судового збору за подання цієї заяви, посилаючись на своє скрутне матеріальне становище та на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3

Відповідно до преамбули Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року №3674-VI, цей Закон визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій статті 82 ЦПК України, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, повязаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати ( ч.3 ст. 82 ЦПК України).

Аналіз вказаних норм ЦПК України та Закону України "Про судовий збір" свідчить про те, що суд може звільнити сторону від сплати судових витрат, враховуючи її майновий стан.

При цьому особа, яка звертається із відповідним клопотанням, повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та подати суду відповідні докази (документи про рівень доходу позивача; документи про заборгованість перед іншими особами; документи про стягнення заборгованості з позивача в межах виконавчого провадження; документи про наявність утриманців тощо).

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Статтею 57 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Заявником на підтвердження обставин, зазначених у заяві щодо звільнення її від сплати судового збору, не долучено жодних доказів на підтвердження тяжкого матеріального стану заявника.

Разом з тим, в силу вимог частини 3 статті 82 ЦПК України суд оцінює майновий стан сторони, при цьому з документів, які були подані разом з заявою, неможливо встановити реальний майновий стан заявника.

Відповідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 14 "Про судове рішення у цивільній справі", обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені судом і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню.

У звязку з наведеним, відмова заявнику у задоволенні необґрунтованої заяви про звільнення від сплати судового збору, як це передбачено законом, а саме ст. 82 ЦПК України, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Отже, з огляду на вищевикладене, клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим, не підтверджене доказами, у зв"язку з чим не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 58, 82 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подачу заяви про розірвання шлюбу з засудженим до позбавлення волі -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.М.Гаврилюк