УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Кіровоградської міської ради про внесення змін до договору оренди землі за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що на підставі договору оренди землі від 13 квітня 2010 року, укладеного на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 4 листопада 2008 року, йому надано як орендарю у строкове платне користування земельну ділянку для розміщення 140-квартирного житлового будинку для військовослужбовців та членів їх сімей площею 0,79 га, яка розташована по АДРЕСА_1. Частину забудови здано в експлуатацію та передано у власність громадян відповідно до укладених договорів, у зв'язку з чим площа фактично орендованої земельної ділянки зменшилась до 601,4 кв. м, на якій знаходиться незавершене будівництво.

16 листопада 2012 року він звертався до голови міської ради щодо перегляду вказаного договору оренди землі з метою зменшення меж орендованої земельної ділянки, про надання дозволу на виготовлення проекту землевідведення в оренду строком на 5 років земельної ділянки площею 601,4 кв. м під розміщення незавершеного будівництва багатоповерхового житлового будинку за вказаною адресою.

Після неодноразових звернень у листопаді 2014 року він отримав відповідь відповідача про те, що проект рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою було винесено на розгляд засідання Кіровоградської міської ради 29 січня 2014 року, але при голосуванні не набрано достатньої кількості голосів.

З урахуванням зазначеного позивач просив змінити ч. 1 п. 2 договору оренди земельної ділянки від 13 квітня 2010 року та викласти у такій редакції: «В оренду передається земельна ділянка площею 601,40 кв. м забудованих земель з трьома і більше поверхами» з дня першого звернення до Кіровоградської міської радим - 16 листопада 2012 року; визнати дії Кіровоградської міської ради щодо невнесення змін у договір оренди землі від 13 квітня 2010 року неправомірними; стягнути з Кіровоградської міської ради на його користь на відшкодування завданих збитків 75 998 грн 80 коп.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказані судові рішення, ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного висновку про те, що позивач не довів позовних вимог (ст. ст. 10, 60 ЦПК України), оскільки 13 квітня 2015 року закінчився строк дії договору оренди та на новий строк договір оренди не укладався, а тому не можна внести зміни у договір, строк дії якого закінчився. Крім того, позивач не надав доказів на підтвердження того, що невнесення змін у договір оренди землі щодо розміру земельної ділянки йому завдано збитків. Також не доведено незаконність дій Кіровоградської міської ради щодо невнесення змін у договір оренди землі від 13 квітня 2010 року.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судами норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 1 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик