У Х В А Л А

14 квітня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України Гуменюк В.І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 лютого 2016 року, ухвали Апеляційного суду Тернопільської області від 22 грудня 2015 року та рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 вересня 2015 року в справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк « Приватбанк» про захист прав споживачів та стягнення безпідставно набутих грошових коштів,

в с т а н о в и в :

Ухвалою судді Верховного Суду України від 22 березня 2016 року заява про перегляд судових рішень залишена без руху у зв'язку з її невідповідністю вимогам статті 358 ЦПК України і заявнику надано строк до 13 квітня 2016 року для усунення недоліків.

8 квітня 2016 року до Верховного Суду України надійшла заява ОСОБА_1, за змістом якої він не погоджується із ухвалою Верховного Суду України від 22 березня 2016 року, оскільки, на його думку, він звільнений від сплати судового збору на підставі статті Закону України «Про судовий збір», а також норми права не передбачають надання до Верховного Суду України копій судових рішень, які повинні бути завірені.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов'язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Порядок звернення до суду за судовим захистом регулюється нормами ЦПК України. Заявники мають дотримуватись цих норм процесуального закону.

Процедура перегляду Верховним Судом України рішень касаційної інстанції регулюється нормами Глави 3 ЦПК України.

Підстави подання заяви про перегляд судових рішень до Верховного Суду України визначені у ст. 355 ЦПК України, а заява подається з додержанням вимог статей 357 та 358 цього кодексу.

Згідно з вимогами ч.1 ст. 358 ЦПК України заява про перегляд судових рішень подається безпосередньо до Верховного Суду України. До заяви додаються: 1) копії зави відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі; 2) копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву; 3) копії різних за змістом судових рішень, якщо заява подається з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу; 4) копія постанови Верховного Суду України, якщо заява подається з підстави, передбаченої п. 4 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу; 5) копія рішення міжнародної судової установи, юрисдикція якої визнана Україною, або клопотання особи про витребування копії такого рішення в органу, відповідального за координацію виконання рішень міжнародної судової установи, якщо її немає у розпорядженні особи, яка подала заяву, - у разі подання заяви про перегляд судових рішень з підстави, передбаченої п. 3 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 358 ЦПК України до заяви про перегляд судових рішень додається документ про сплату судового збору. За подання і розгляд заяви з підстави, встановленої п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, судовий збір не сплачується.

З 1 вересня 2015 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII. Вказаний закон значно змінив положення Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

Цим Законом внесені зміни й до статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року №484-VIII від сплати судового збору звільнялися згідно з пунктом 7 статті 5 Закону України «Про судовий збір» споживачі - за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Після набрання цим Законом чинності відповідно до пункту 7 статті 5 від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заявник звернувся до Верховного Суду України із заявою щодо захисту своїх прав та інтересів.

Посилання заявника на частину третю статті 22 Закону України «Про захист справ споживачів», як на підставу звільнення від сплати судового збору, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки з урахуванням змін внесених до Закону України «Про судовий збір», статтю 5 викладено в іншій редакції, якою не передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору.

За змістом підп. 8 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховними Судом України складає 130 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За змістом вищезазначених норм судовий збір за подання та розгляд заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України сплачується відповідно до положень Закону в редакції, чинній на момент звернення до суду саме із заявою про перегляд судових рішень, а не із позовною заявою, іншою заявою чи скаргою.

Реквізити для сплати судового збору; отримувач коштів - УК у Печерському районі, 22030102 р/о №0007, банк отримувача - ГУ ДКСУ у м.Києві, код класифікації доходів бюджету - 22030102, код банку отримувача - 820019, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; у графі платіжного доручення «Призначення платежу» зазначається «судовий збір (Верховний Суд України, 060)» символ звітності 207.

Документ установи банку чи відділення зв'язку, яка прийняла платіж, про сплату судового збору подається в оригіналі.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 358 ЦПК України до заяви додаються копії судових рішень, про перегляд яких подано заяву.

Згідно з пунктом 13.6 Інструкції з діловодства в місцевих загальних судах, апеляційний судах областей, апеляційних судах міст Києва і Севастополя, Апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року №173, копії судових рішень, що набрали законної сили, мають бути підписані відповідальним працівником (особою) суду та суддею, а також скріплені відбитком гербової печатки суду. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Згідно з пунктами 13.7 та 13.8 Інструкції копії судових рішень мають бути належним чином оформлені та засвідчені відбитком гербової печатки суду. Якщо копія судового рішення складається з кількох аркушів, вона має бути прошнурована нитками на п'ять проколів, а на зворотному боці останнього аркуша - скріплена підписом судді, працівника апарату суду, засвідчена відбитком гербової печатки суду, із зазначенням кількості зшитих аркушів. До копії судового рішення, до якого внесено зміни, обов'язково додається копія ухвали апеляційного (касаційного) суду, яким судове рішення змінено, а також за наявності - копії додаткового рішення, копії ухвал про виправлення описок тощо.

Відсутність у матеріалах належно оформленої копії судового рішення, що оскаржується позбавляє можливості суддю прийняти будь-яке рішення по заяві особи, що звернулася.

Відповідно до ч. 2 ст. 359 ЦПК України суддя-доповідач протягом трьох днів здійснює перевірку відповідності заяви вимогам цього Кодексу. У разі встановлення, що заяву подану без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу, заявник письмово повідомляється про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобов'язаний їх усунути.

Згідно з п. 1 ч. 4 ст. 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо заяву подано без додержання вимог статей 357 та 358 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки протягом установленого строку.

За таких обставин заяву про перегляд судових рішень на підставі вимог ст. 359 ЦПК України вважаю за необхідне залишити без руху і надати термін для усунення недоліків.

у х в а л и в :

Надати ОСОБА_1 строк до 5 травня 2016 року для усунення зазначених недоліків.

Роз'яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали заява буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Верховного Суду України В.І. Гуменюк