У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2016 року м.Миколаїв Центральний районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Мамаєвої О.В., при секретарі Крикливенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Миколаєва заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Порше Мобіліті" про забезпечення позову ,-

ВСТАНОВИВ :

29 жовтня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 18 листопада 2015 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду.

29 грудня 2015 року представник позивача ОСОБА_2 надав до Центрального районного суду м.Миколаєва заяву про забезпечення позову, в якій просить суд накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_1 і знаходиться у нього або в інших осіб, в межах суми позовних вимог, що становить 610607,64 грн.

В обґрунтування вимоги даної заяви позивач посилався на те, що з огляду на систематичне порушення відповідачем своїх зобов'язань відповідно до договору та вимог чинного законодавчтва, а також недобросовісну поведінку, зокрема неповернення в зазначений строк суми кредиту, що вже призвело до значних матеріальних збитків позивача, невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання судового рішення про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості на загальну суму 610607,64 грн. 13 січня 2016 року матеріали заяви про забезпечення позову передані на розгляд судді. Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, заходи забезпечення позову, що передбачені ЦПК України, зокрема ст.152 ЦПК України передбачає, що позов може бути забезпечено, зокрема шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачу і знаходиться у нього або в інших осіб (п.1 ч.1 ст. 152ЦПК України).

Згічно ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом в день її надходження без повідомлення відповідача чи інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.3 ст.151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи робити неможливим виконання рішення суду. Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз'яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Разом з тим, з наданих до суду відомостей не вбачається передбачених законом підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Так, заявник в обґрунтування своїх вимог про забезпечення позову наголошував на наявності підстав для забезпечення позову, однак такі твердження не обгрунтовані, зокрема, не з'ясованим залишається коло майна, на яке представник просить суд накласти арешт, не зрозуміло і те, чому представник позивача вважає, що не застосування зазначених ним заходів забезпечення позову у подальшому може утруднити або унеможливити виконання рішення суду у справі.

Крім того, згідно матеріалів цивільної справи, з метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, відповідачем було передано у заставу транспортний засіб марки Volkswagen Passat B7, кузов № НОМЕР_1.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що з наданих суду відомостей та доказів встановити обставини, які є обов'язковими, згідно зазначених роз'яснень Верховного Суду України, можливим не вбачається, а тому заява представника позивача про застосування заходів забезпечення позову є не обґрунтованою, а отже задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-60, 151 153, 208-210,293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладання арешту на майно, що належить ОСОБА_1 і знаходиться у нього або в інших осіб, в межах суми позовних вимог - відмовити. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В.Мамаєва