Справа №235/2387/16-ц
Провадження №2/242/844/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Селидівський міський суд Донецької області в складі головуючого судді Пирогової Л.В., при секретарі Гречка К.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 05.04.2016 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог, зазначила, що на праві власності їй належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1. За даною адресою зареєстровані її син ОСОБА_3 та її донька ОСОБА_2, які фактично з 01 січня 2015 року виїхали з м.Донецьк та не проживають за вказаною адресою. Вона несе всі витрати, пов'язані з утриманням квартири. Відповідачі добровільно знятись з реєстрації не бажають. Просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, та примусово зняти їх з реєстрації.

Позивач в судове засідання не з'явилась, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій просила задовольнити позов та розглянути справу без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились. Надали суду заяви, в яких визнали позовні вимоги та просили розглянути справу без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов необхідно задовольнити частково відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Даний висновок ґрунтується на наступному.

Судом встановлено, що відповідно договору дарування від 30.06.2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу за реєстровим №1909 та зареєстрованого у електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1

Відповідачі не проживають за вказаною адресою: АДРЕСА_1, починаючи з січня 2015 року, що вбачається з матеріалів справи.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім,ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім,ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність, або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог.

Проаналізувавши представлені сторонами в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання ОСОБА_2, ОСОБА_3 такими, що втратили право користування жилим приміщенням є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачі, які є членами сім,ї позивача, без поважних причин понад один рік відсутні за адресою: : АДРЕСА_1.

При вирішенні позовних вимог ОСОБА_1 щодо зняття відповідачів з реєстрації, суд враховує вимоги ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україна» згідно якої, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. Враховуючи положення вказаного Закону, вимоги щодо зняття з реєстрації місця проживання заявлені передчасно, оскільки позивач фактично просить вирішити питання, що відносяться до компетенції органів державної влади та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст. ст. 57-59, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

У решті задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Донецької області через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л.В. Пирогова