Справа № 367/6405/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С.І.
Провадження № 22-ц/780/3789/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 52 30.06.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Петленко І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ - П» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини заробітку та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому вказував, що працював безперервно у ТОВ «УБМ-П» з 04.11.2011 року по 01.01.2013 року машиністом крана 5-го розряду.

Починаючи з 2012 року відповідач не виплачував заробітну плату, посилаючись на фінансові труднощі.

У звязку з невиплатою відповідачем заробітної плати, ОСОБА_2 вимушений був звільнитися з роботи.

При звільненні відповідач не виплатив позивачу заборгованість по заробітній платі, пославшись при цьому на відсутність коштів.

У звязку з наведеним, просив суд стягнути заборгованість по заробітній платі; середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні за період з 03.01.2013 року по день ухвалення судового рішення; компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів її виплати та 20 000 грн. моральної шкоди.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційний скарзі ОСОБА_2 просить заочне рішення суду скасувати в зв'язку з порушенням норм матеріального та процесуального права і позов задовольнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Згідно з ст. 214 ЦПК під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовував свої висновки недоведеністю позовних вимог, зокрема тим, що не було надано доказів тих обставин, що при звільненні позивачу не були виплачені всі суми, що належали до виплати, а також доказів розміру заборгованості по заробітній платі та іншим виплатам у відповідача перед позивачем.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 працював в ТОВ «УБМ-П» з 04.11.2011 року по 01.01.2013 року машиністом крана 5-го розряду. Наведена обставина підтверджується копією трудової книжки (а.с. 6).

Відповідно до ст. 43 Конституції України право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами ст.115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата має виплачуватися працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ч. І ст.11.6 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

В порушення вищенаведених норм, починаючи з 2012 року відповідач не виплачував ОСОБА_2 заробітну плату, у звязку з чим остання підлягає стягненню з ТОВ «УБМ-П» на користь ОСОБА_2 р розмірі 9 269,67 грн.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України, суд стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а при непроведенні його до розгляду справи - по день постановления рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Середній заробіток обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995р. N 100 (далі - Порядок № 100).

Пунктом 8 Порядку № 100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи (для випадків визначення суми, що підлягає виплаті роботодавцем працівникові за несвоєчасний розрахунок провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Таким чином, розмір відшкодування середнього заробітку має визначатися шляхом множення середньоденного заробітку на кількість робочих днів прострочення розрахунку при звільненні.

Таким чином відповідно до Порядку № 100, середньоденний заробіток позивача становить - 183, 20 грн.

Відповідно до приписів ст.117 КЗпП України, відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні починаючи з наступного робочого дня за днем звільнення з 02.01.2013р. по день ухвалення судового рішення 30.06.2016 року в розмірі 160 116, 80 грн. (183,20 * 874 (кількість робочих днів).

Приписами ст. 34 Закону України «Про оплату праці» встановлено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати проводиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

У випадках порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникові надається право на компенсацію відповідно доЗакону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», за яким компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами в цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата та інші.

Відповідно до п.2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом (п.4 Порядку).

Відповідач не виплатив ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі, яка мала бути сплачена в день звільнення, а саме 01.01.2013 року.

Сума компенсації за невиплачену заборгованість по заробітній платі розраховується за формулою: приріст індексу споживчих цін помножений на суму невиплаченого доходу поділений на 100.

Розрахунок суми компенсації по ОСОБА_2: розрахунок індексу споживчих цін: (множення індексів інфляції за період з лютого 2013 року по липень 2015 року) : 0,999 (індекс лютого 2013) * 1,000 (індекс березня 2013) * 1,000 (індекс квітня 2013) * 1,001 (індекс травня 2013) * 1,000 (індекс червня 2013) * 0,999 (індекс липня 2013) * 0,993 (індекс серпня 2013) * 1,000 (індекс вересня 2013) * 1,004 (індекс жовтня 2013) * 1,002 (індекс листопада 2013) * 1,005 (індекс грудня 2013) * 1,002 (індекс січня 2014) * 1,006 (індекс лютого 2014) * 1,022 (індекс березня 2014) * 1,033 (індекс квітня 2014) * 1,038 (індекс травня 2014) * 1,01 (індекс червня 2014) * 1,004 (індекс липня 2014) * 1,008 (індекс серпня 2014) * 1,029 (індекс вересня 2014) * 1,024 (індекс жовтня 2014) * 1,019 (індекс листопада 2014) * 1,03 (індекс грудня 2014) * 1,031 (індекс січня 2015) * 1,053 (індекс лютого 2015) * 1,108 (індекс березня 2015) * 1,14 (індекс квітня 2015) * 1,022 (індекс травня 2015) * 1,004 (індекс червня 2015) * 0,99 (індекс липня 2015) * 100) = 174,45 (індекс споживчих цін за період затримки розрахунку).

Величина приросту індексу споживчих цін складає: 174,45 100 = 74,45

Сума компенсації становить: 74,45 * 9 269, 67/100 = 6 901,27 грн.

Отже, з відповідача на користь ОСОБА_2 підлягає стягненню компенсація втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати з січня 2013 року по серпень 2015 року в розмірі 6 901,27 грн.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (зі відповідними змінами) роз'яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України (набрав чинності з 13 січня 2000 року) за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організаиїї свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Тобто при порушенні прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум тощо) наявність моральної шкоди презюмується і її відшкодування на підставі ст. 237-1 КЗпП України здійснюється в обраний працівником спосіб, зокрема у вигляді одноразової грошової виплати.

З огляду на те, що заробіток у позивача, на час перебування у трудових відносинах з відповідачем, був єдиним його джерелом доходів і протягом значного часу відповідач не виплачував ОСОБА_2 заробітну плату, що призвело до його моральних страждань, які були викликані переживаннями стосовно неможливості прогодувати себе та свою сім'ю, напруженими стосунками в сім'ї, які виникли з підстав неспроможності забезпечити її матеріально, що вимагало від позивача вжиття додаткових заходів та зусиль для організації свого життя, суд оцінює моральну шкоду в 1 000,00 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з підстав, встановлених ст. 309 ЦПК України, з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Заочне рішення Ірпінського міського суду Київської області від 29 жовтня 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі в розмірі 9 269, 67 грн. (дев'ять тисяч двісті шістдесят дев'ять грн. 67 коп.).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за весь період затримки розрахунку при звільненні за період з 02 січня 2013 року на день ухвалення судового рішення в розмірі 160 116, 80 грн. (сто шістдесят тисяч сто шістнадцать грн. 80 коп.).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_2 компенсацію втрати частини доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати в розмірі 6 901, 27 грн. (шість тисяч дев'ятсот одна грн. 27 коп.).

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «УБМ-П» на користь ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, заподіяної невиплатою належних при звільненні сум в розмірі 1000, 00 грн. (одна тисяча грн.).

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: