рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

09 червня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючої судді Чебан Н.В.

при секретарі Ткаченко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород-Дністровський Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, за участю третіх осіб: відділ Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення, визнання недійсним державного акту, скасування реєстрації державного акту, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном

В С Т А Н О В И В:

В липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, за участю третіх осіб: відділ Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення, визнання недійсним державного акту, скасування реєстрації державного акту, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном,обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності належать 22/100 та 33/300 часток (66/200) домоволодіння № 36, яке розташоване по вул. Чорноморській у с. Курортне Білгород-Дністровського району Одеської області, власниками інших часток вказаного домоволодіння являються: ОСОБА_3 32/200 часток; ОСОБА_2 -32/200 часток; ОСОБА_6 35/200 часток; ОСОБА_5- 35/200 часток. Позивач зазначає, що відповідно до фактичного обміру земельної ділянки, яку вона намагається приватизувати, в подружжя ОСОБА_5 наявне в користуванні 0,1047 га земельної ділянки, у ОСОБА_10,0889 га земельної ділянки, у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (колишня ділянка ОСОБА_4О.) наявне 0,0493 га однієї частини ділянки, позивач зазначає, що дані фактичного обміру не містять другої значно більшої частини належної їм ділянки, загальний розмір ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (колишня ділянка ОСОБА_4) складає 0,197, згідно даним державного акту. У позові ОСОБА_1 зазначає, що згідно рішення 5 сесії XXIV скликання Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 28.11.2002 року ОСОБА_4 була надана земельна ділянка площею 0,197 га, яка розташована за адресою Одеська область. Бідгород-Дністровський район, с. Курортне, вул. Чорноморська. 14. На підставі вказаного рішення ОСОБА_7 був виданий державний акт на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД № 090461, який був зареєстрований 6 червня 2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 20. Позивач вказує, що фактичний розмір земельної ділянки, якою користується відповідачі значно більший, ніж вказано у їх державному акті. ОСОБА_1 у своїй позовній заяві зазначає, що під час встановлення в натурі меж земельної ділянки необхідно було встановити та узгодити з нею, чого ОСОБА_4 не зробив, однак, у акті від 20 січня 2003 року про встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, був підпис ОСОБА_1, який позивач заперечує та вважає підробленим.Згідно відповіді за №610 від 23.07.2012 року проведена приватизація земельних ділянок співвласниками житлового будинку 336. а саме:ОСОБА_5 с. Курортне, вул. Чорноморська. 36/3, площа земельної ділянки становить 0.110 га; ОСОБА_4, с. Курортне, вул. Чорноморська, 36/3, площа земельної ділянки становить 0,197 га (на теперішній час власниками земельної ділянки є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно договору дарування земельної ділянки пл. 0,197 га від 29.10.2003 року.

Отже, позивач наголошує на тому, що розміри земельних ділянок, що знаходяться у фактичному володінні та власності співвласників домоволодіння № 36 по вул. Чорноморській мають розбіжності, а саме у подружжя ОСОБА_5 земельна ділянка менша на 0,6 відсотка належної частки, у позивача земельна ділянка менше на 23,4 відсотка належної частки. Згідно акту виїзної комісії з розгляд заяви ОСОБА_1 від 18.04.2013 року рекомендовано ОСОБА_3 ОСОБА_2 привести у відповідність державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №004388 від 28.03.2005 року. Однак, позивачу було вказано, що зробити розрахунок та надати пояснення щодо невідповідності надання земельних ділянок до розмірів часток у домоволодіння співвласників житлового будинку не є можливим.

16.04.2015 року позивач звернувся до суду з уточненими позовними вимогами, 08 жовтня 2015 року позивач збільшила позовні вимоги , згідно яких усі правові доводи, викладені в первісному позові ОСОБА_1 підтримує, а також з урахуванням висновку експерта, посилаючись на ст. 391 ЦК України, позивач остаточно просить суд: визнати незаконним та скасувати рішення 5 сесії XXIV скликання Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 28 листопада 2002 року №104-ХХІУ в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,197 га в межах згідно з планом, яка розташована за адресою: Одеська область. Білгород-Дністровський район, с. Курортне, вул. Чорноморська. 14; визнати недійсним державний акт на право приватної власності на землю серії 111- ОД, №090461. який був зареєстрований 6 червня 2003 року із Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20 на ім'я ОСОБА_4, земельна ділянка розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області с. Курортне, вул. Чорноморська. 36/3; скасувати реєстрацію державного акту на право приватної власності на землю серія ІІІ-ОД №090461. який був зареєстрований 6 червня 2003 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №20 па ім'я ОСОБА_4, земельна ділянка розташована на території Приморської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області с. Курортне, вул. Чорноморська. 36/3; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ОД №004388 від 28.03.2005 року на ім'я ОСОБА_2 та ОСОБА_3; встановити порядок користування земельною ділянкою між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, ОСОБА_3 у відповідності до 1 варіанту судової будівельно-технічної експертизі №09/02 від 20 серпня 2014 року; зобовязати відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні моїм будинком шляхом знесення паркану, розташованого біля літньої кухні літ. «М».

Позивач та ії представник у судовому засіданні позов підтримали, просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідачі та представник у судовому засіданні проти позову заперечували, просили відмовити в задоволенні.

Треті особи у судове засідання не зявилися, про час місце та дату розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду невідомі.

Судом встановлено, що за даними матеріалів інвентаризаційної справи № 161 КП «Білгород-Дністровське БТІ» власниками житлового будинку по вул. Чорноморська, 36. с. Курортне, Білгород- Дністровський район, Одеська область, є:

- ОСОБА_5 - 35/200 частки (підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.07.1998р., виданого згідно з розпорядженням № 1245 від 03.07.1998р. виконкому Приморської сільської ради);

- ОСОБА_6 - 35/200 частки (підставі свідоцтва про право власності на житло від 03.07.1998р., виданого згідно з розпорядженням № 1245 від 03.07.1998р. виконкому Приморської сільської ради);

- ОСОБА_1 - 33/300 частки (підставі свідоцтва про право власності на житло від 31.07.1998р., виданого згідно з розпорядженням № 1281 від 31.07.1998р. виконкому Приморської сільської ради); 33/300 частки (на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом ВВВ № 152214 від 25.02.2004р.. посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровського районної державної нотаріальної контори, реєстр. № 380); 33/300 частки ( на підставі свідоцтва про право на спадщину ВРЕ № 386901 від 29.12.2010р., посвідченого державним нотаріусом Білгород-Дністровського районної державної контори, реєст. № 5082);

- ОСОБА_2 - 32/200 частки (підставі договору дарування ВАР

№ 498635 від 29.10.2003р.. посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, реєстр. № 4662);

- ОСОБА_3 - 32/200 частки (підставі договору дарування ВАР № 498636 від 29.10.2003р., посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області, реєстр. № 4662) (аркуш №№ 96-99 матеріалів інвентаризаційної справи № 161).

На підставі рішення 5 сесії XXIV скликання Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 28 листопада 2002 року № 104- XXIV ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,197 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та виданий державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 090461 від 06.06.2003р. (а. 48 матеріалів інвентаризаційної справи № 161, а. 135 матеріалів цивільної справи № 495/10172/13- ц ).

За даними довідки Приморської сільської ради № 1601 від 29.09.2003р.наданої виконкомом Приморської сільської ради ОСОБА_4, земельна присадибна ділянка площею 0,197 та, яка розташована в с. Курортне по вул. Чорноморській № 36/3 знаходиться в постійному користуванні (а. 47 матеріалів інвентаризаційної справи 161).

За даними довідки Приморської сільської ради № 1637 від 13.10.2003р., наданої ОСОБА_4, земельна присадибна ділянка площею 0,35 га. яка розташована в АДРЕСА_1, 2, 3 знаходиться в постійному користуванні (а. 52 матеріалів інвентаризаційної справи № 161).

Листом № 604 від 19.07.2012року Приморська сільська рада повідомляє, що при передачі житлового фонду санаторія «Приморський» в комунальну власність сільської ради з послідуючою приватизацією громадянам в акті прийому-передачі не зазначена площа земельної ділянки, яка закріплялась за житловим будинком № 36. На теперішній час не є можливим вказати точний розмір земельної ділянки за будинком № 36 кв. 2 в с. Курортне по вул. Чорноморській, так як не проведена геодезична зйомка земельної ділянки. Сільською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки співвласниці житлового будинку № 36 ОСОБА_1 по вул. Чорноморській в с. Курортне не приймалось. (а.с. 138).

Проведена приватизація земельних ділянок співвласниками житлового будинку № 36, а саме:

- ОСОБА_5. с. Курортне, вул. Чорноморська - 36/1, площа земельної ділянки становить 0,110 га, на підставі рішення сільської ради за № 55 від 30.10.1997 року;

- ОСОБА_4, с. Курортне, вул. Чорноморська, 36/3, площа земельної ділянки становить 0,197 га на підставі рішення сесії сільської ради № 104-ХХІУ від 28.11.2002 року. На теперішній час власниками земельної ділянки по вул. Черономорській 36/3 є ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 згідно договору дарування земельної ділянки площею 0,197 га від 29.10.2003 року.

Рішенням Приморської сільської ради № 434-УІ від 22.08.2012р. ОСОБА_1 надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку площею 0,09 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), яка розташована в с. Курортне, вул. Чорноморська, 36 (а.с. 128 ).

У відповідності до акту виїзної комісії депутатів сільської ради від 11.12.2012р.

«.. .Розглянувши заяву ОСОБА_1 на місці, комісія встановила, що на теперішній час власниками земельної ділянки в селі Курортне, вул. Чорноморська, 36 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 згідно договору дарування земельних ділянок від 29 жовтня 2003р. ВАР № 498637. ВАР № 498638, зареєстрованого в реєстрі за № 4664, площею 0,1970 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). При візуальному обстеженні території відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку від 28.03.2005 року встановлено, що в частині земельної ділянки площею 0,0510 га, частина земельної ділянки ввійшла в настану житлового будинку, яка належить співвласниці жилого будинку гр. ОСОБА_1.

Комісія дійшла до висновку рекомендувати гр. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 провести інвентаризацію земельної ділянки загальною площею 0,1970 га та привести у відповідність державний акт на право власності на земельну ділянку» (а.с. 148).

До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать, зокрема, земельні ділянки (ч.1 ст.181 ЦК України).

Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно частини 1 пункту 12 «Перехідних положень» ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Як передбачено частиною першою статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Так, відповідно до статті 125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Згідно із ст. 131 Земельного Кодексу України , громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Укладення таких угод здійснюється відповідно до Цивільного Кодексу України з урахуванням вимог цього Кодексу.

Статтею 182 ЦК України визначено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації, а порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість і підстави відмови в ній установлюються законом.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до частини 3 статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян проводиться у разі: приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Порядок безоплатної приватизації громадянами земельних ділянок визначений положенням статті 118 ЗК України.

Так, частиною 1 ст. 118 ЗК України передбачено, що громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Частина 6 статті 118 ЗК України встановлює, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення садівництва, будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації.

Відповідно до частини 9 статті 118 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов'язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Таким чином,на підставі рішення 5 сесії XXIV скликання Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 28 листопада 2002 року № 104- XXIV ОСОБА_4 передана у приватну власність земельна ділянка площею 0,197 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) та виданий державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 090461 від 06.06.2003р. (а. 48 матеріалів інвентаризаційної справи № 161, а. 135 матеріалів цивільної справи № 495/10172/13- ц.

В подальшому відповідачам видано державні акти на вказані у рішеннях сільської ради земельні ділянки.

Державний акт на право власності на земельну ділянку є правовстановлюючим документом, який видається на підставі рішення відповідного органу місцевого самоврядування, у звязку із чим питання щодо його дійсності залежить від законності рішення органу, на підставі якого його видано. Таке рішення за своєю природою є одностороннім правочином, що випливає з абз.3 ч.3 с.203 ЦК України, відповідно до якого односторонній правочин може створювати обовязки для інших осіб лише у випадках, встановлених законом, або за домовленістю з цими особами. Відтак, на правовідносини повязані із видачею державного акта на право власності на земельну ділянку поширюються норми закону щодо дійсності правочинів, оскільки видачі акта передує рішення органу, вчинене на підставі відповідного звернення.

Згідно із правовим висновком Верховного Суду України від 14 травня 2014 року у справі №6-35цс14, предметом якої був спір про визнання незаконним рішення селищної ради, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку, що відповідно до змісту ст.20 ЗК України надання (передача) громадянам та юридичним особам земельних ділянок відбувається згідно з їх цільовим призначенням.

У випадку передачі громадянам у приватну власність земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності, межі якої не встановлені в натурі або цільове призначення якої змінюється, обовязковим є розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних ділянок громадянам та юридичним особам, відмови у реєстрації земельної ділянки або визнання реєстрації недійсною (стаття 21 ЗК України.).

Правовий висновок щодо порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель та, як наслідок, виникнення підстави для визнання недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо, висловлений також 01 липня 2015 року у справі №6-523цс15.

Відповідачам, земельні ділянки, передані у приватну власність на підставі рішення органу місцевого самоврядування та в подальшому на зазначені ділянки оформлені державні акти відповідно до вимог чинного законодавства.

В даному випадку порушення порядку встановлення та/або зміни цільового призначення земель з боку Приморської сільської ради не відбулося, а відтак, у сенсі правового висновку ВСУ від 14 травня 2014 року у справі №6-35цс14, підстав для визнання рішення незаконним та скасування рішення Примосрької сільської ради в частині безоплатної передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,197 га в та відповідно визнання недійсним державного акту не має підстав.

Ураховуючи викладене, визнання недійсним рішення 5 сесії XXIV скликання Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області від 28 листопада 2002 року № 104- XXIV є необґрунтованим, оскільки воно було ухвалене відповідно до вимог чинного законодавства.

Щодо визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, то дана вимога є похідною від основної вимоги про визнання рішення недійсним така вимога теж не підлягає задоволенню.

Доводи позивача стосовно того, що під час встановлення в натурі меж земельної ділянки такі необхідно було встановити та узгодити з ОСОБА_1, чого ОСОБА_4 не зробив, у акті від 20 січня 2003 року про встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, підпис від імені ОСОБА_1, є підробленим, судом до уваги не приймається, оскільки відомостей , щодо звернення з приводу підробки документів до правоохоронних органів матеріали справи не містять, відповідного вироку не має , а відтак , у сенсі статті 58,59 ЦПК України не підтверджені належними та допустимими доказами з огляду на що, є недоведеними позивачем.

Посилення позивача на те, що висновком експерта №09/02 встановлено, що фактичні межі земельної ділянки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не відповідають межам та площі згідно державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ОД № 090461 від 06.06.2003р. та мають накладення на частину приміщення житлового будинку, що знаходиться у власності ОСОБА_1 та захоплення земельної ділянки з боку земель сільської ради, суд вважає неспроможними так як таке можливо вирішити в позасудовому порядку.

Також, позивачем заявлено вимогу на підставі статті 391 ЦК України( захист права власності) та така не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Для задоволення вказаної вимоги позивачем не доведено факт перешкоджання власнику перешкод у здійсненні права власності та не надано належних та допустимих доказів таких перешкод.

Крім того відповідно до Листа № 604 від 19.07.2012 року Приморської сільської ради, то сільською радою рішення про передачу у власність земельної ділянки співвласниці житлового будинку № 36 ОСОБА_1 по вул. Чорноморській в с. Курортне не приймалось.

З огляду на це, вимоги позивача ОСОБА_1 щодо першкод з боку відповідачів у здійсненні нею права власності неможливо захистити на підставі статті 391 ЦК України, оскільки позивач не є власником земельної ділянки, суміжною з відповідачами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Позивач не довів свого позову щодо порушення його прав, що є його обов'язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.10 ЦПК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що оскаржувані позивачем рішення на підставі якого виданий державний акт прийнято відповідно до вимог чинного законодавства,

Приймаючи рішення Приморська сільська рада діяла в межах своєї компетенції та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відтак суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Доказів створення. позивачу будь-яких перешкод не доведено. Вимоги про визнання недійсним державного акту, скасування державної реєстрації також задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від основних.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази мають бути належними та допустимими. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а висновки суду на сумнівних доказах.

Позивач, заявлені вимоги не довів.

Крім того, звертаю увагу на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону.

Частина 1 ст. 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

У ч. 1 ст. 9 Конституції України вказано, що чинні міжнародні договори, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Здійснюючи публічно-правові функції в сфері надання земельної ділянки у власність відповідно до ст.ст. 81, 116, 118, 121 ЗК України, Приморська сільська рада діяла як суб'єкт владних повноважень і повинна була приймати рішення в межах чинного на той час законодавства.

Відповідачі, як правонабувачі, не мали і не могли мати можливості перевірити правильність рішень Приморської сільської ради щодо реалізації нею наданої законодавством компетенції.

Європейський суд з прав людини в Рішенні «Стретч проти Об'єднай Королівства Великобританії і Північної Ірландії» також зазначив про те, що є неприпустимими визнання недійсним договору, відповідно до якого покупець отримав певні права від держави, та подальше позбавлення його цього права на підставі того, що державний орган порушив закон.

Таким чином, відповідач, який діяв добросовісно, виконував всі передбачені законодавством дії щодо отримання у власність земельної ділянки, не повинен нести відповідальність за помилки допущені органами державної влади, якщо такі навіть й були, при відведенні земельної ділянки.

З огляду на зазначене вище вбачається правомірність набуття відповідачами права власності на земельну ділянку.

Отже, судом надано належну правову оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, що дає змогу ухвалити рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218, Цивільного процесуального кодексу України, , суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, Приморської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області, за участю третіх осіб: відділ Держземагенства у Білгород-Дністровському районі Одеської області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про скасування рішення, визнання недійсним державного акту, скасування реєстрації державного акту, встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод у користуванні нерухомим майном - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили через десять днів з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Н.В.Чебан