ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/991/16-ц
"07" грудня 2016 р. Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Соловйова І.М., за участю секретаря судового засідання Столяренко Н.П., розглянувши в смт Петриківка у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Курилівська селищна рада Петриківського району Дніпропетровської області про усунення перешкод у користуванні житловим будинком, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Обставини справи:
18.10.2016 ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (діла Відповідач) про усунення перешкод у користуванні житловим будинком № 93 по вул. Польовій в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, визнавши Відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.
Свої вимоги мотивує тим, що на підставі договору дарування житлового будинку, Позивачу належить домоволодіння, що знаходиться за вище вказаною адресою. За цією адресою зареєстрований зокрема і Відповідач, який за місцем реєстрації з власної ініціативи не проживає з травня 2012 року, особистих речей цієї особи в будинку немає, витрати по утриманню нерухомого майна він не несе. Проте останній добровільно вирішити це питання не бажає, що створює Позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.
Позивач надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач не з'явився, про причину своєї неявки не повідомив. Також Відповідач викликався через оголошення у пресі.
Третя особа надала заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.
З огляду на належне повідомлення Відповідача, справа призначена в порядку заочного розгляду, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,-
Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виник спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст. 58, 59 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Зокрема, за змістом ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок №93 по вул. Польовій в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області, що підтверджується договором дарування житлового будинку від 14.09.2016.
У зазначеному житловому будинку зареєстрований Відповідач, який з травня 2012 року не проживає за місцем реєстрації.
Як зазначив Позивач, Відповідач є її рідним дядьком.
Факт не проживання за вказаною адресою підтверджується Актом проживання від 11.10.2016 (за участі депутата Курилівської селищної ради ОСОБА_3 та двох сусідів: ОСОБА_4, ОСОБА_5Г.).
Виходячи з положень ст. ст. 16, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Відповідно до ст. 65 ЖУ України, наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.
Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Згідно ч.1 ст. 71 ЖК України, встановлено граничні строки збереження права на житлове приміщення при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї - шість місяців (за винятком передбачених законом випадків, коли цей строк є більш тривалим).
Разом з тим, відповідно до вимог ст. ст. 319, 321, 391, ЦК України, власник який володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти щодо нього будь-які дії, що не заборонені законом, не може бути протиправно позбавлений права власності або будь-яким чином обмежений у його здійсненні та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Оскільки обставини, викладені позивачем свідчать про те, що Відповідач у даному житловому будинку не проживає з травня 2012 року і доказів на спростування цих обставин Відповідачем не надано, суд дійшов до висновку про обґрунтованість вимог та необхідність ухвалення рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, а саме стягнути з Відповідача на користь Позивача понесені витрати по сплаті судового збору та витрати на розміщення оголошення у пресі.
Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 214-215, 218, 226-228 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) у користуванні її житловим будинком, шляхом визнання ОСОБА_2, таким, що втратив право на користування житловим будинком №93 по вул. Польовій в смт Курилівка Петриківського району Дніпропетровської області.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 (пятсот п'ятдесят одну) грн. 20 коп. та витрати на розміщення оголошення у пресі в розмірі 300 (триста) грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_6