АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4528/16 Справа № 205/1021/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Кочкова Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючої - судді Кочкової Н.О.,

Суддів - Каратаєвої Л.О., Петешенкової М.Ю.,

При секретарі - Григорєвій В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» про стягнення грошового боргу, за апеляційними скаргами представника ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» - ОСОБА_3 та представника ОСОБА_2 ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2015 року ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу, в обґрунтування якого посилався на те, що 31 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір поворотної фінансової допомоги №13/31-ФП, на умовах якого ОСОБА_2 одержав грошові кошти в сумі 54 000,00 грн., які зобовязувався повернути до 31 грудня 2014 року однією сумою або дискретними сумами у повному обсязі. В рахунок погашення поворотної фінансової допомоги відповідач 04 лютого 2014 року перерахував на розрахунковий рахунок позивача 4 000,00 грн.. Але ні на час свого звільнення 31 березня 2014 року, ні у визначений договором строк залишок суми допомоги не повернув. Неодноразово збільшуючи свої позовні вимоги, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором у сумі 76 889,90 грн., з яких: 50 000,00 грн. - сума основного боргу, 24 555,65 грн. інфляційних втрат та три відсотка річних за прострочення 2334грн. 25коп., а також судові витрати по справі (а.с.1-2, 49-50, 127-128).

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що 03 січня 2013 року між ним та відповідачем було укладено договір №УЧ-0103-фп про надання поворотної фінансової допомоги, на умовах якого ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» одержав він нього у позику кошти в сумі 873 000,00 грн. строком користування до 31 січня 2013 року. Посилаючись на невиконання обовязку по поверненню боргу, просив суд стягнути із ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» основну суму боргу в розмірі 873 000,00 грн., пеню за прострочення виконання зобовязання в сумі 1 593 225,00 грн., інфляційні втрати в сумі 650 014,81 грн., та три відсотка річних у сумі 66 228,41 грн., а також судові витрати в сумі 3 654,00 грн (а.с.71-73).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» до ОСОБА_2 про стягнення грошового боргу та в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» про стягнення грошового боргу відмовлено (а.с.157-161).

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» - ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду в частині відмови ТОВ «Метизний завод» ШПЛІНТ.УА» у позовних вимогах до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів скасувати і ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод «ШПЛІНТ.УА» грошовий борг у сумі 50 000 (пятдесят тисяч) гривень, інфляційні у сумі 24555,65 грн. та три відсотки річних у сумі 2334,25 грн. Вирішити питання судових витрат (а.с.179-182).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 ОСОБА_4, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить рішення суду в частині зустрічних вимог ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «МЕТИЗНИЙ ЗАВОД «ШПЛІНТ.УА» про стягнення грошового боргу скасувати, та ухвалити нове рішення, яким зустрічні позовні вимоги задовольнити (а.с. 189-191).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог, суд першої інстанції посилався на те, що докази, які надані сторонами, є такими, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а позовні вимоги є необґрунтованими та недоведеними. При цьому суд посилався на п. 2.3 Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затверджене постановою Правління Національного Банку України 15 грудня 2004 року № 637, згідно якого Підприємства (підприємці) мають право здійснювати розрахунки готівкою між собою та/або з фізичними особами протягом одного дня за одним або кількома платіжними документами в межах граничних сум розрахунків готівкою, установлених відповідною постановою Правління Національного банку України. Платежі понад установлені граничні суми проводяться через банки або небанківські фінансові установи, які в установленому законодавством порядку отримали ліцензію на переказ коштів без відкриття рахунку,шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок або внесення коштів до банку для подальшого їх перерахування на поточні рахунки. Кількість підприємств (підприємців) та фізичних осіб, з якими здійснюються розрахунки, протягом дня не

обмежується. Обмеження, установлене в абзаці першому цього пункту, стосується також розрахунків під час оплати за товари, що придбані на виробничі (господарські) потреби за рахунок готівкових коштів, одержаних за допомогою електронного платіжного засобу. Відповідно до п.2,3 постанови Національного Банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 06. 06.2013 року № 210 встановлено граничну суму розрахунків готівкою: підприємств (підприємців) між собою протягом одного дня в розмірі 10 000 (десяти тисяч) гривень; фізичної особи з підприємством (підприємцем) протягом одного дня за товари (роботи, послуги) у розмірі 150 000 (ста п'ятдесяти тисяч) гривень; фізичних осіб між собою за договорами купівлі-продажу, які підлягають нотаріальному посвідченню, у розмірі 150 000 (ста п'ятдесяти тисяч) гривень. 2. Фізичні особи мають право здійснювати розрахунки на суму, яка перевищує 150 000 гривень, шляхом перерахування коштів з поточного рахунку на поточний рахунок, внесення та/або перерахування коштів на поточні рахунки (у тому числі у депозит нотаріуса на окремий поточний рахунок у національній валюті).

Однак, із вказаними висновками погодитись неможливо, оскільки суд 1 інстанції застосував закон, який не підлягав застосуванню до правовідносин, які виниклі між сторонами, що, згідно із п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Судом 1 інстанції встановлено, що 31 грудня 2013 року між ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» та ОСОБА_2 було укладено договір №12/31-ФП поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти на поворотній безвідсотковій основі в сумі 54 000,00 грн., а останній зобовязався повернути їх до 31 грудня 2014 року (а.с.21). Згідно касового ордеру від 31.12.2013 року ОСОБА_2 зазначені кошти отримав (а.с.22), але відповідно до платіжного доручення від 04. 02.2014 року повернув лише 4000 грн. Цих фактів відповідач та його представник не заперечував.

03 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» було укладено договір № УЧ-0103-фп надання поворотної фінансової допомоги, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику безвідсоткову строкову позику в якості фінансової допомоги в сумі 873 000,00 грн., яку позичальник зобовязався повернути позикодавцю в строк до 31 січня 2013 року (а.с.74). Відповідно до квитанції від 04 січня 2013 року грошові кошти в сумі 873 000,00 грн. отримані позичальником - ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» (а.с.75). Цих фактів представники позивача не заперечували.

Згідно п. 14.1.257. ст.14 Податкового кодексу України, фінансова допомога - фінансова допомога, надана на безповоротній або поворотній основі. Поворотна фінансова допомога - сума коштів, що надійшла платнику податків у користування за договором, який не передбачає нарахування процентів або надання інших видів компенсацій у вигляді плати за користування такими коштами, та є обов'язковою до повернення.

Виходячи із того, що сторони надали один одному поворотну фінансову допомогу, а не проводили між собою розрахунки, слід прийти до висновку, що Постанова Національного Банку України «Про встановлення граничної суми розрахунків готівкою» від 06. 06.2013 року № 210, не регулює правовідносини, які виникли між сторонами.

Вирішуючи спір, апеляційний суд виходить із наступного. Згідно із ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (ч. 1 ст. 1046 ЦК України).

Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку,що встановлені договором (частина перша стаття 1049 ЦК України).

За таких обставин позовні вимоги про стягнення суми позики підлягають задоволенню, і слід стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» 50 000,00 грн. - сума основного боргу, яка залишилась непогашеною, а із Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на користь ОСОБА_2 слід стягнути 873 000,00 грн. - сума основного боргу, оскільки факт отримання цих коштів представниками заводу не заперечувався, а посилання на те, що зазначені кошти були ОСОБА_2 повернуті, - не підтверджено належними і допустимими доказами, оскільки розрахунковий касовий документі із підписом ОСОБА_2 про отримання коштів - відсутній, а денний звіт по касовим операціям за 14 січня 2013 року не свідчить про отримання коштів. Посилання на те, що підприємство звернулось до правоохоронних органів із приводу вчинення кримінального правопорушення не заслуговує на увагу, оскільки не спростовує вищезазначених висновків, але, у разі постановлення вироку, може бути підставою для перегляду рішення апеляційного суду відповідно до п.2 ч.2 ст. 361 ЦПК України за ново виявленими обставинами.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Стаття 625 ЦК України встановлює, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.04.2014 - 20.10..69134550.0084550.00

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 84550.00 грн.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
5000001.04.2014 - 20.10.20155683 %2334.25

Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 2334.25 грн.

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
01.02.2013 - 30.06.1.762665226.001538226.00

Таким чином, сума боргу з урахуванням індексу інфляції складає 1538226.00 грн.

Виходячи із того, що у позовній заяві позивач просив стягнути інфляційні втрати у сумі 650 014,81грн. (а.с.77) , з урахуванням ч.1 ст. 11 ЦПК України, саме ця сума і підлягає стягненню.

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
87300001.02.2013 - 11.08.20159223 %66156.66

Таким чином, загальна сума процентів за договором складає 66156.66 грн.

Що стосується стягнення пені. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, а договором № УЧ-0103-фп про надання поворотної фінансової допомоги, укладеним 03 січня 2013 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» передбачено у разі порушення встановлених договором строків погашення позики, позичальник сплачує позикодавцю пеню у розмірі 0,5% від простроченої суми за кожен день прострочки.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
87300012.08.2014 - 11.08.20153650.5 %1593225.00

Таким чином, загальна сума пені за договором складає 1593225.00 грн.

Всього слід стягнути: із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на повернення боргу за договором поворотної фінансової допомоги №13/31-ФП від 31 грудня 2013 року: 50 000,00 грн. - сума основного боргу, 24 555,65 грн. інфляційних втрат та три відсотка річних за прострочення 2334грн. 25коп., а всього 76 889грн. 65коп.; а із Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на користь ОСОБА_2: на повернення боргу за договором поворотної фінансової допомоги №УЧ-0103-фп від 03 січня 2013 року: 873 000,00 грн. - сума основного боргу, 1 593 225,00 грн. - пеня за прострочення виконання зобовязання, 650 014,81грн. - інфляційні втрати, 66 156,66 грн. - три відсотка річних, а всього 3 116 239, 81грн.

На підставі ч.3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати: із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» - 3 477,40грн. (а.с.3, 51, 129, 185), а із Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на користь ОСОБА_2 7 684грн.(а.с.70, 214).

Керуючись ст.307, п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційні скарги задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на повернення боргу за договором поворотної фінансової допомоги №13/31-ФП від 31 грудня 2013 року: 50 000,00 грн. - сума основного боргу, 24 555,65 грн. інфляційних втрат та три відсотка річних за прострочення 2334грн. 25коп., а всього 76 889грн. 65коп. Стягнути із ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на повернення судових витрат 3 477,40грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Метизний завод ШПЛІНТ.УА» на користь ОСОБА_2 на повернення боргу за договором поворотної фінансової допомоги №УЧ-0103-фп від 03 січня 2013 року: 873 000,00 грн. - сума основного боргу, 1 593 225,00 грн. - пеня за прострочення виконання зобовязання, 650 014,81грн. - інфляційні втрати, 66 156,66 грн. - три відсотка річних, а всього 3 116 239, 81грн., а також на повернення судових витрат 7 684грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

СУДДІ: