Справа № 163/2318/16-ц
Провадження № 2/163/358/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області

у складі: головуючої судді - Гайдук А.Л.,

за участі секретаря - Горпинко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з зазначеним позовом, який обґрунтувала тим, що 26.01.2016 року померла її мати ОСОБА_2, яка за життя склала заповіт, яким усе приналежне їй майно заповіла позивачу. До складу спадкового майна ОСОБА_2 входить житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою: с.Городнє, вул.Горка, 1, Любомльського району Волинської області. Інших спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті ОСОБА_2, немає. Спадщину позивач прийняла в строки та в порядку, передбачені ст.ст.1270, 1297 ЦК України, однак в оформленні права власності на спадкове домоволодіння в нотаріальному порядку їй було відмовлено через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на вказане нерухоме майно, про що нотаріусом було винесено відповідну постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З викладених підстав, позивач просила визнати за нею право власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, яке знаходиться в селі Городнє, вул.Горка, 1, Любомльського району Волинської області.

Сторони в судове засідання не зявились, однак позивач у позовній заяві одночасно просила справу розглядати у її відсутності, а від Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області надійшло повідомлення у формі довідки від 21.09.2016 року за №335, у якій сільський голова вказав, що позов ОСОБА_1 сільська рада визнає повністю та просить справу розглядати у відсутності представника ради.

За таких обставин, розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

З копії свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №181818, виданого виконавчим комітетом Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області 28.01.2016 року, встановлено, що ОСОБА_2 померла 26.01.2016 року в селі Штунь Любомльського району Волинської області (а.с.3).

Згідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Копією довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 11.04.2016 року за вих.№130 та витягом з погосподарської книги №9 за 2016 рік цієї ж сільської ради від 06.09.2016 року за вих.№320, стверджено, що за номером обєкта погосподарського обліку №0747_5 рахується будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по вул.Горка, 1, в селі Городнє Любомльського району Волинської області, належав ОСОБА_2 (а.с.3-на звороті; 4).

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно копії заповіту, посвідченого Куснищанською сільською радою Любомльського району Волинської області 25.02.2008 року, ОСОБА_2, на випадок своєї смерті, усе приналежне їй майно заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.5).

Та обставина, що ОСОБА_1 доводиться спадкодавцю - ОСОБА_2 дочкою, підтверджується копією свідоцтва про народження серії ЯЛ №596739, виданого Городненською сільською радою Головнянського району Волинської області 10.12.1954 року, та копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №267579, виданого Городненською сільською радою Любомльського району Волинської області 11.01.1975 року (а.с.7).

Вищевказаною копією довідки від 11.04.2016 року за вих.№130 Куснищанської сільської ради Любомльського району також стверджено, що укладений спадкодавцем ОСОБА_2 заповіт від 25.02.2008 року не скасовано, не змінено, не відмінено і знаходиться в силі (а.с.3 на звороті).

Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві із часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У ст. 1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_1, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті матері ОСОБА_2 прийняла з дотриманням вимог ст.ст.1269, 1270 ЦК України шляхом подання 22.07.2016 року до приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 заяви про прийняття спадщини (а.с.5 - на звороті).

Належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №70/2016 до майна померлої 26.01.2016 року ОСОБА_2 свідчить про те, що, окрім позивача, інших спадкоємців, в тому числі, які відповідно до ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадковому майні після її смерті, немає (а.с.22-30).

Відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину за законом (заповітом) на майно, яке підлягає реєстрації, здійснюється нотаріусом після подання правовстановлюючого документа та інформації про реєстрацію в електронному реєстрі житлового будинку. Якщо не подані такі відомості (інформація) та документи, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії.

Постановою приватного нотаріуса Любомльського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_3 від 02.09.2016 року за №349/02-14 позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що знаходиться по вул.Горка, будинок 1, в селі Городно Любомльського району Волинської області, у звязку з відсутністю підтверджуючих документів щодо права власності та належності майна спадкодавцеві ОСОБА_2 (а.с.6).

Приналежність спадкодавцю ОСОБА_2 вказаного нерухомого майна підтверджується вищенаведеними доказами, а саме, копією довідки Куснищанської сільської ради Любомльського району Волинської області від 11.04.2016 року за вих.№130 та витягом з погосподарської книги №9 за 2016 рік цієї ж сільської ради від 06.09.2016 року за вих.№320 (а.с.3-на звороті; 4).

Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 21.09.2016 року за №68676341, підтверджено відсутність записів щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Городнє, вул.Горка, будинок 1, зокрема, щодо реєстрації його права власності, іпотеки, заборони відчуження (а.с.32).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Комплексним висновком відповідності державним будівельним, санітарним, протипожежним нормам, містобудівній документації, правилам забудови, земельному та природоохоронному законодавству стверджено факт відповідності нерухомого майна: житлового будинку, веранди, сарая та колодязя, які знаходяться в с.Городнє по вул.Горка, 1, Любомльського району Волинської області, та їх придатність до експлуатації, а будинку - для проживання. Рішенням комісії позивачу ОСОБА_1 рекомендовано узаконити вказане спадкове нерухоме майно (а.с.11-15).

Статтею 392 ЦК України установлено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В порядку ч.1 ст.61 ЦПК України фактичні обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, у звязку із визнанням відповідачем позову, суд вважає доведеними.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, зясовані по справі обставини свідчать, що визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому за позивачем слід визнати право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по вул.Горка, 1, в с.Городнє Любомльського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.15, 61, ч.4 ст.174, ст.ст. 212, 213, 214, 215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 16, 328, 392, 1218, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом, після смерті її матері ОСОБА_2, яка померла 26 січня 2016 року, на нерухоме майно, яке знаходиться по вул.Горка, 1, в селі Городнє Любомльського району Волинської області, і відповідно до технічного паспорта, виданого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» 07.09.2016 року, складається з: житлового будинку А-1, веранди а, сарая Б-1, колодязя к.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Любомльський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні під час проголошення рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуюча : суддя А.Л. Гайдук