АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6186/16 Головуючий 1 інстанції: Бунін Є.О.
Справа № 618/327/16-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: договірні
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії - Кіпенко І.С., Шаповал Н.М.

за участю секретаря - Брулевича В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Альфа-Банк» звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в сумі 38 856,37 доларів США., а також судові витрати пов'язані зі зверненням до суду.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 25 березня 2016 року позов ПАТ «Альфа-Банк»задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 38 856,37 доларів США, у гривневому еквіваленті на день виконання судового рішення, за офіційним курсом НБУ, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 490024223 від 07 лютого 2007 року.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Альфа-Банк» 14 667,89 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що суд повинен був застосувати строки позовної давності.

Cудова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо встановлено, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню, позов подано до суду в межах строків позовної давності.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку.

Довід апеляційної скарги щодо безпідставно не застосував судом першої інстанції до правовідносин, що виникли між сторонами, строку позовної давності. Судовою колегією не приймається, оскільки він не ґрунтується на матеріалах справи.

За правилами ст..256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України визначено, що такий строк становить три роки.

Частиною ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив строку позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі сплином строку виконання. Частина 1 вказаної норми права передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач останній платіж за кредитним договором здійснив 17 грудня 2013 року сплативши 324, 52 долари США (а.с. 11, 67).

За таких обставин строк позовної давності не сплину, оскільки позивач звернувся до суду з позовом 06 червня 2016 року.

Відповідач в суді першої інстанції не заперечує проти отримання грошей за кредитним договором та не оспорював розмір заборгованості.

Що стосується доводу апеляційної скарги щодо не вирішення судом першої інстанції питання відносно припинення договору поруки, то він не ґрунтується на матеріалах справи, оскільки позивач не заявляв вимог про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя відповідно до договору поруки.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

З огляду на наведене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які привели до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Дворічанського районного суду Харківської області від 18 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії