АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1607/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 47 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до дочірнього підприємства «Агрокомплекс» товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн Нафтаенерго» про повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_6 звернулася в суд з позовом до ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» про повернення земельної ділянки.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 13-02-242 від 20 жовтня 1999 року, позивачка є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га розташованої на території Березняківської сільської ради. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру від 11 лютого 2016 року, ця земельна ділянка має кадастровий № :02:001:0621.

1 січня 2006 року позивачка уклала з ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» договір оренди вищевказаної земельної ділянки № 519, за умовами якого передала в оренду належну їй земельну ділянку площею 3,05 га строком на 10 років.

30 липня 2015 року вона звернулася до відповідача з заявою, в якій повідомила, що не має наміру на продовження терміну договору оренди та по закінченню дії договору буде використовувати на власний розсуд.

Однак, після закінчення строку дії договору, а саме після 01 січня 2016 року, відповідач продовжує користуватись належною їй земельною ділянкою, що порушує її права як власника.

Просила зобовязати ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» повернути їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га, що розташована на території Березняківської сільської ради, кадастровий № :02:001:0621.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року позов задоволено. Ухвалено зобовязати ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» повернути ОСОБА_6 земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га кадастровий номер :02:001:0621, яка належить ОСОБА_6 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧР 13-02-242 від 20 жовтня 1999 року.

Не погоджуючись з рішенням суду ДСП «Агрокомплекс» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що судом першої інстанції були неповно встановлені обставини справи, які мають значення для її вирішення, порушені норми матеріального та процесуального права, просить його скасувати і ухвалити по справі нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши осіб, які з»явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР 13-02-242 від 20 жовтня 1999 року, ОСОБА_6 є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,05 га розташованої на території Березняківської сільської ради, кадастровий № :02:001:0621 (а.с.4).

Згідно п.п. 1, 2, 8 типового договору оренди землі № 519 від 1 січня 2006 року ОСОБА_6 передала, а ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» прийняло в строкове платне користування належну позивачці земельну ділянку строком на 10 років (а.с.5-6).

Відповідно до частини другої статті 792 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Спеціальним законом, яким регулюються відносини, пов'язані з орендою землі, є Закон України "Про оренду землі".

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Відповідно до умов договору оренди земельної ділянки договір діє з моменту державної реєстрації, а набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Договір зареєстровано у Смілянському районному відділі ЧРФДП «Центр ДЗК» 20 березня 2007 року за № 56.

Частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" встановлені істотні умови, досягнення згоди по яких є обов'язковим для укладення договорів оренди землі.

Відсутність у договорах оренди землі хоча б однієї з істотних умов є підставою для визнання договорів недійсними (частина друга статті 15 Закону України "Про оренду землі").

На момент укладення сторонами договору оренди, частиною першою статті 15 Закону України "Про оренду землі" були встановлені такі істотні умови для договорів оренди землі: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

А тому, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору 1 січня 2006 року, коли підписали договір, і договір вважається укладеним в цей день.

За змістом статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі підлягає державній реєстрації, якщо такий договір укладений. Після державної реєстрації укладеного договору оренди землі він набирає чинності.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Отже, сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами, що і є моментом укладення договору.

Разом із тим цивільні права та обов'язки, на досягнення яких спрямоване волевиявлення сторін договору оренди, набуваються після відповідної державної реєстрації. В момент державної реєстрації набирає чинності (набуває юридичної сили) договір, укладення якого вже відбулося, і така реєстрація не може змінювати моменту укладання договору.

П. 35 договору передбачено, що дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Із матеріалів справи вбачається, що договір було укладено на 10 років, а тому його дія припинилась 1 січня 2016 року.

Відповідно до п. 8 договору, після закінчення його строку орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі він повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити орендодавцю про намір продовжити дію договору.

У відповідності зі ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов»язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов»язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що відповідачем не було надано належного та допустимого доказу того, що останній звертався до позивача з метою продовження дії договору оренди землі з дотриманням процедури та строків встановлених ст. 33 Закону України «Про оренду землі». Підтвердження, що позивачка отримувала від позивача листи з наміром продовжити договір оренди також в матеріалах справи відсутні.

В свою чергу, листом від 20 липня 2015 року ОСОБА_6 повідомила відповідача, що не має намірів продовжувати дію договору оренди земельної ділянки і бажає використовувати її на власний розсуд.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що направлення відповідачем позивачці листів 25.01.2016 року та 21.04.2-16 року з пропозицією укласти додаткову угоду було вчинено без дотримання процедури та поза межами строку встановленого нормами Закону України «Про оренду землі».

Враховуючи, ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про оренду землі» у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов»язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Орендар не має права утримувати земельну ділянку для задоволення своїх вимог до орендодавця.

Посилання представника відповідача на те, що в даному випадку має місце автоматична пролонгація договору оренди землі / ст. 764 ЦК України/ колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки про своє заперечення щодо подальшого використання належної ОСОБА_6 земельної ділянки відповідачем, остання повідомила ДП «Агрокомплекс» ТОВ «Концерн Нафтаенерго» ще до закінчення дії договору оренди, а така конструкція як автоматичне продовження договірних відносин передбачає саме відсутність заперечення орендодавця.

Колегія суддів також не може прийняти до уваги твердження апелянта про те, що направлення орендодавцем задовго до закінчення строку дії договору оренди прохання про невикористання в подальшому земельної ділянки, не створює будь яких прав та обов»язків для сторін у розумінні ст. 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки відповідно до положень даної стаття пропозиція поновлення договору оренди землі з дотриманням процедури та строків має виходити саме від Орендара, а не від Орендодавця..

Оскільки доводи апеляційної скарги ретельно перевірені судом апеляційної інстанції та є такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції і не містять підстав для скасування чи зміни правильного рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315, 218 ЦПК України, колегія суддів судової палати,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу дочірнього сільськогосподарського підприємства «Агрокомплекс» - відхилити.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_6 до дочірнього підприємства «Агрокомплекс» товариства з обмеженою відповідальністю «Концерн Нафтаенерго» про повернення земельної ділянки залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили одразу після її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого сулу України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :