Справа № 603/147/16-ц
Провадження №2/603/69/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гудкової Ю. Г.

при секретарі Смолінчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно, в якому просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,11 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, земельну ділянку площею 0,83 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла 23.12.2002 року.

Позовні вимоги мотивує тим, що вона прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, проте звернувшись у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено, оскільки державний акт на право приватної власності на землю виданий після смерті спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з»явилася, звернувшись в суд із заявою про розгляд справи у їхній відсутності, позов підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 селищна рада Монастириського району Тернопільської області не забезпечила в судове засідання явку представника, однак подала суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечили.

Судом встановлено наступні обставини.

Зі змісту довідки №482/1007, виданої 26.02.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, убачається, що ОСОБА_3 належала земельна ділянка загальною площею 0.94 га, яка розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно ксерокопії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189 від 29.12.2002 року ОСОБА_3 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,94 га в межах згідно з планом, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, до складу якої входить земельна ділянка площею 0,11 га, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельна ділянка площею 0,83 га, що розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ИД № 105276, виданого 24.12.2002 року ОСОБА_2 селищною радою Монастириського району Тернопільської області, ОСОБА_3 померла 23.12.2002 року в селищі Коропець Монастириського району Тернопільської області.

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,11 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, земельну ділянку площею 0,83 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963р.) спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно довідки №482/1007, виданої 26.02.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, на час смерті ОСОБА_3 23.12.2002 року, її дочка (позивач) ОСОБА_1 була зареєстрована і проживала разом з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Спадкодавець ОСОБА_4 все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1, про що 08.05.2001 року складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області.

Відповідно до ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала із спадкодавцем, що підтверджується довідкою №482/1007, виданою 26.02.2016 року виконавчим комітетом ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області.

У зв»язку з тим, що державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №672189 виданий 29.12.2002 року після смерті спадкодавця ОСОБА_3, яка померла 23.12.2002 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом (інформаційний лист приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 01.03.2016 року №22/02-14).

Як вбачається зі змісту інформаційного листа приватного нотаріуса Монастириського районного нотаріального округу ОСОБА_5 від 18.04.2016 року №63/01-16, спадкова справа до майна померлої 23.12.2002 року ОСОБА_3 не заводилась. Свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом не видавались.

Відповідно до п.г ч.1 ст.81 та ст. 131 ЗК України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки також на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Як вбачається зі ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, його відсутність не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 328 ЦК України громадянин набуває право власності на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод не заборонених законом.

Відповідно до ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд приходить до переконання, що спадкодавцю ОСОБА_3 належали: земельна ділянка площею 0,11 га, розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, земельна ділянка площею 0,83 га, розташована на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, позивач є спадкоємцем за заповітом, відмови від прийняття спадщини не заявляла, прийнявши спадщину, а тому позов підлягає до задоволення шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на вищевказане спадкове майно, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.12.2002 року ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 292, 294 ЦПК України, ст.ст.328, 1217, 1218, 1223, 1225, 1268 ЦК України, ст. 549 ЦК УРСР (1963р.), ст.ст. 81, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,11 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189,

- земельну ділянку площею 0,83 га, розташовану на території ОСОБА_2 селищної ради Монастириського району Тернопільської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №672189, в порядку спадкування за заповітом після померлої 23.12.2002 року ОСОБА_3

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд Тернопільської області.Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_6