Справа 574/701/16-ц
Провадження 2/574/228/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Буринський районний суд Сумської області

в складі : головуючого судді Міщенко В. М.

при секретарі Ключник О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Буринь справу за позовом ОСОБА_1 до Буринська міська рада Буринського району Сумської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Буринської міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що являючись спадкоємцем за законом отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у приватного нотаріуса він не може так як спадкодавець правовстановлюючі документи на майно за життя не отримував

Викладені вище обставини фактично унеможливлюють прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав і просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов визнає, просить його задовольнити та просить слухати справу без їх участі.

Суд, дослідивши обставини справи, вислухавши сторони, приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що 05 жовтня 2014 року в м. Буринь Сумської області номер батько позивача - ОСОБА_3.

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, в тому числі, із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а саме: «А-1» - житловий будинок, А1- 1 - прибудова, А2-1 - прибудова, аі - прибудова, Б - сарай, В - сарай, Г - убиральня, Д - гараж, ПГ - погріб, № - огорожа, що розташовані по вул. Незалежності, 68 в м. Буринь Сумської області.

Спадкоємцями першої черги за законом став позивач, оскільки є його сином, його другий син, а брат позивача - ОСОБА_4, та його дружина, а мати позивача - ОСОБА_5, але останні відмовилися від прийняття спадщини.

В установлений законом шестимісячний строк позивач прийняв спадщину шляхом подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа, про що нотаріусом було видано витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі.

Після спливу шестимісячного строку позивач звернувся до нотаріуса з питанням видачі йому свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно, але останній відмовив у його видачі, оскільки відсутні нові правовстановлюючі документи на переобладнаний житловий будинок та добудовані будівлі та споруди, у звязку з чим повідомив, що при таких обставинах визнання права власності на дане майно необхідно вирішувати у судовому порядку.

Крім того, відповідно до 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстицію України № 296/5 від 22.02.2012 року - видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві,

Із ст. 1218 ЦК України випливає, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя і народженими живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України - у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Нові правовстановлюючі документи на даний житловий будинок батько не встиг отримати, в той же час вважаю, що він належить спадкодавцю у звязку з чим є підстави для задоволення позову виходячи з наступного.

Як вбачається із договору купівлі-продажу посвідченого Буринською державою нотаріальною конторою за № 463 від 07.05.1987 року - ОСОБА_3 купив жилий будинок площею, 15, 3 кв.м. з надвірними будівлями, що знаходиться в м. Буринь Сумської області по вул. імені Леніна за № 68. На земельній ділянці розташовані: будинок деревяний - А-1, сарай - Б, огорожа - М.

Як вбачається із технічного паспорту на житловий будинок по вул. Леніна, 68 м. Буринь Сумської області від 24.06.2009 року - житловий будинок - А-1 побудовано у 1940 році, і до нього добудовано у 1996 році прибудову - А1-1, прибудову - А2-1, прибудова - а 1. Крім того, раніше на земельній ділянці побудовано у 1993 році сарай - Б, сарай - В, убиральня - Г, погріб - ПГ, а у 2007 році - гараж - Д.

У вказаному технічному паспорті проставлена відмітка від 24.06.2009 року про те, що вищевказані добудови є самочинним будівництвом.

В кінці 2009 року - на початку 2010 року мій батько розпочав процедуру узаконення самочинного будівництва.

Результатом закінчення даної процедури була видача Сертифікату відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам серії СМ № 000135 від 28 січня 2009 року, яким інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області засвідчує відповідність закінчених будівництвом обєктів - прибудови до житлового будинку садибного типу, одноповерхові, загальною площею 35,1 кв. м. з господарськими спорудами та будівлями - гараж, два сараї, погріб, загальною площею 90,6 кв.м. відповідно до технічного паспорта, виданого комунальним підприємством «Буринське міське бюро технічної інвентаризації» 24.06.2006 року, за адресою: Сумська область, м. Буринь, вул. Леніна, 68, державним стандартам, будівельним нормам і правилам. Забудовником обєкта є ОСОБА_3.

Згодом вулиця Леніна була перейменована у вулицю Незалежності.

Із довідки ТОВ «Буринське бюро технічної інвентаризації» від 01.06.2016 року вбачається, що житловий будинок № 68 по вул. Незалежності в м. Буринь в бюро технічної інвентаризації обліковується за № 1 349, право власності зареєстроване по реєстровій книзі № 5 за номером 1349. Добудови легалізовані сертифікатом відповідності державним будівельним нормам, стандартам та правилам серії СМ № 000135 від 28 січня 2010 року.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 09 вересня 2009 року № 1035 «Про затвердження тимчасового порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом приватних житлових будинків садибного типу, дачних та садових будинків з господарськими спорудами і будівлями, споруджених без дозволу на виконання будівельних робіт», який розповсюджується на будівлі, споруджені у період з 05 серпня 1992 року до 01 січня 2008 року без дозволу на виконання будівельних робіт, визначено, що приватні будівлі приймає в експлуатацію інспекція державного архітектурно- будівельного контролю за місцем їх розташування, яка видає забудовникам сертифікат відповідності таких будівель державним будівельним нормам, стандартам та правилам.

Згідно ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на момент виникнення правовідносин) - підставою для державної реєстрації пряв, що посвідчують виникнення5 перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є, зокрема, акти прийому нерухомого майна до експлуатації.

Механізм та умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів врегульовано Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 жовтня 2008 р. N 923. (далі - Порядок).

Згідно п. 2 вказаного Порядку - прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів здійснюється на підставі сертифіката відповідності, що видається Держархбудінспекцією та її територіальними органами

Сертифікат відповідності - документ, що засвіДчує відповідність закінченого будівництвом об'єкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам.

Відповідно до п. 17 Порядку - датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата видачі зареєстрованого інспекцією сертифіката відповідності.

Згідно п. 20 Порядку - сертифікат відповідності є підставою для укладення договорів про постачання на прийняті в експлуатацію закінчені будівництвом об'єкти необхідних для їх функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії тощо, включення даних про такий об'єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на зазначений об'єкт.

Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України - право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

17.07.1997 року Верховною Радою України прийнято Закон України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції, а 09.02.2006 року - Закон України «Про ратифікацію Протоколів №12 та №14 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», якими поширено на Україні юрисдикцію Європейського суду з прав людини.

Виходячи з приписів ст.9 Конституції України, дана Конвенція є частиною національного законодавства України, а тому може використовуватися при вирішенні спірних правовідносин в цивільній юрисдикції.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами права.

Відповідно до ст. 2 Закону України від 01.07.2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі статтею 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого прав, а не підставою його виникнення.

Буринська міська рада не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1

Виходячи із вищевикладеного, керуючись ст. 213-215 ЦПК України, ст. 25, 331, 392, 1233-1235 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, а саме: «А-1» - житловий будинок, А1-1 - прибудову, А2-1 - прибудову, а1 - прибудову, Б - сарай, В - сарай, Г - убиральню, Д - гараж, ПГ - погріб, № - огорожу, що розташовані по вул. Незалежності, 68 в м. Буринь Сумської області, в порядку спадкування за законом після померлого 05 жовтня 2014 року в м. Буринь Сумської області - ОСОБА_3.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Сумської області через Буринський райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддя: