АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1347/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 5 Сакун Д. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоХрапка В. Д.
суддівБондаренка С. І., Новікова О. М.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_8 до ТОВ «Славутич-Сервіс», треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області про визнання права власності на гараж та визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на гараж, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2015 року ОСОБА_8 пред'явив позов до ТОВ «Славутич-Сервіс» про визнання права власності на гараж та визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на гараж, посилаючись на те, що йому та його дружині - ОСОБА_6 і дочці - ОСОБА_7 належить на праві особистої власності на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1996 року видане Звенигородським міським органом приватизації 12/25 частин будинковолодіння № АДРЕСА_1. Згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку позивачем було придбано у Звенигородському ВЖ РУЕ 13/25 частин будинковолодіння № АДРЕСА_1., в договір зазначено такі надвірні споруди: веранда»а» і «1», сарай «Б», гараж - прибудова «Б», вбиральні, огорожа, криниця.

Позивач зазначає, що частину приміщень у будинку, які перебували на балансі Звенигородського ВЖ РЕУ, займала майстерня по ремонту телевізорів, яка мала свій вхід з вулиці.

На неодноразові звернення позивача до представника відповідача ОСОБА_9 про звільнення гаража від особистих речей йому було відмолено з посиланням на договір купівлі-продажу від 07 травня 1997 року, укладений між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та ним.

Позивач вважає, що Фонд майна продав відповідачу те майно, яке йому не належало, а також зазначив, що гараж розташований на належній йому земельній ділянці.

Тому з таких підстав позивач просив суд визнати частково недійсним Свідоцтво про власність від 03 липня 1998 року, видане Начальником регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області в частині гаража в будинковолодіння АДРЕСА_1 та визнати недійсною реєстрацію його в Звенигородській районній Раді, визнати за ним право власності на гараж біля будинковолодіння № АДРЕСА_1.

В березні 2016 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суду позовні заяви до ТОВ «Славутич-Сервіс» про визнання права спільної власності на гараж та визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на гараж відповідача, мотивуючи свої вимоги з тих самих підстав, що і ОСОБА_8 та просили суд визнати частково недійсним свідоцтво про власність від 03.07.1998 року в частині гаража в будинковолодіння №14 по вул. Шевченка в м. Звенигородка, визнати недійсною реєстрацію його в Звенигородській районній раді та визнати за ними право спільної власності на гараж біля будинковолодіння № АДРЕСА_1.

Рішенням Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_8 до ТОВ «Славутич-Сервіс», треті особи, які заявляють самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа, що не заявляє самостійні вимоги на предмет спору Регіональне відділення Фонду державного майна України по Черкаській області про визнання права власності на гараж та визнання частково недійсним свідоцтва про право власності на гараж - відмовлено.

В задоволенні позову третіх осіб, що заявили самостійні вимоги на предмет спору ОСОБА_6, ОСОБА_7 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 ОСОБА_7 просять рішення суду скасувати, як незаконне і постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а по справі ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку про відхилення апеляційної скарги по наступних підставах:

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що згідно з наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 27.08.1996 року затверджено графік проведення приватизації об'єктів малої приватизації та було розпочато приватизацію Звенигородського районного технічного центру «Славутич».

Наказом регіонального відділення Фонду державного майна України по Черкаській області від 26.12.1997 року «Про затвердження результатів аукціону» затверджено результати аукціону по приватизації Звенигородського районного технічного центру «Славутич», переможцем яких стало ТОВ «Славутич-Сервіс».

Згідно договору купівлі-продажу від 07.05.1998 року укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області та ТОВ «Славутич» , останнім було придбано майно цілісного майнового комплексу - Звенигородського районного технічного центру «Славутич», яке згідно акту прийому передачі від 08.05.1998 року було передано ТОВ «Славутич-Сервіс».

Згідно додатку до акту прийому-передачі державного майна цілісного майнового комплексу Звенигородського районного технічного центру «Славутич», ТОВ «Славутич-Сервіс» прийняло такі викуплені об'єкти нерухомості : гараж ( АДРЕСА_1), будівля цеху ( АДРЕСА_3) та будівля ( виробниче приміщення ( АДРЕСА_2).

Статтею 128 ЦК Української РСР ( редакція чинна на час укладення договору) визначено право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі.

Частиною першою статті 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч. 1 т. 22 Закону України від 06.03.1992 року № 2171-ХІІ «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу.

Договір купівлі-продажу між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Черкаській області і ТОВ «»Славутич-Сервіс» нотаріально посвідчений 07.05.1998 року.

Відповідно до ч. 7 ст. 22 Закону України договір купівлі-продажу підлягає реєстрації відповідною місцевою Радою.

Розпорядженням Звенигородської районної Ради від 26.05.1998 року № 30 зареєстровано договір купівлі-продажу державного майна шляхом викупу Звенигородського районного технічного центру «Славутич».

Частиною другою статті 16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом може бути визнання права, в тому числі права власності на майно. Суд також може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Можливість виникнення права власності за рішенням суду ЦК України передбачає лише у статтях 335 та 376 ЦК України. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема із правочинів.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, ОСОБА_7 на рішення Звенигородського районного суду Черкаської області від 06 квітня 2016 року відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :