Справа № 740/1007/16-ц
Провадження № 4-с/740/6/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2016 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайсуд Чернігівської області
в складі головуючої судді Хандоги В.М.
секретаря Бережняк О.О.
представника заявника ОСОБА_1
представника ДВС Шило Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця під час виконання судового рішення,
в с т а н о в и в:
17 березня 2016 року ОСОБА_2 звернулася із скаргою, яку в подальшому доповнила, на дії головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції Сич І.В. /нинішня назва Деснянський відділ державної виконавчої служби м.Чернігів головного територіального управління юстиції у Чернігівській області/.
В скарзі посилається на те, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 червня 2005 року було стягнуто з ОСОБА_3 на її користь аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян, починаючи з 13 червня 2005 року до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення суду видано виконавчий лист №2-1203, який знаходиться на примусовому виконанні в Деснянському відділі ДВС Чернігівського МУЮ.
Скаржник зазначає, що боржник належним чином не виконував рішення суду в зв`язку з чим вона звернулася до Деснянського ВДВС про надання їй розрахунку заборгованості по аліментам. 11.03.2016 р. нею було отримано розрахунок заборгованості з аліментів, який вона вважає неправильними, оскільки він здійснений без урахування ч.3 ст.195 СК України, яка передбачає, що якщо платник аліментів не працював на час виникнення розміру заборгованості, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. Крім того у наданих їй розрахунках відсутній розмір заборгованості за період з червня 2005 року по січень 2006 р. Вважає, що розрахунки, надані виконавцем, здійснені з порушенням СК України, ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції «Про проведення виконавчих дій».
В подальшому 27 травня 2016 року заявник уточнила свої вимоги посилаючись на новий розрахунок заборгованості по аліментах від 05 травня 2016 року за період з квітня 2006 року по лютий 2016 року, який здійснений головним державним виконавцем Сич І.В. із грубими порушеннями чинного законодавства. Просить визнати дії головного державного виконавця Деснянського відділу Сич І.В., щодо складання розрахунків заборгованості по аліментах за період з квітня 2006 р. по лютий 2016 р. незаконними та неправомірними. Просить скасувати здійснений розрахунок від 05.05.2016 р. і здійснити новий розрахунок, яким визначити дійсний розмір заборгованості по аліментам.
Представник заявника в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених в скарзі, пояснивши, що ОСОБА_2 не згодна з останнім розрахунком та вважає, що державний виконавець порушив чинне законодавство при його складанні. Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець проводить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження, згідно із статтею 49 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу, згідно із статтею 47 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 48 цього Закону. Відповідно до п.10 ч.1 ст. 49 України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що розрахунок заборгованості головним державним виконавцем Деснянського ВДВС Сич І.В. був проведений вже після закінчення виконавчого провадження, чим грубо порушено чинне законодавство.

Відповідно до вимог ст 6 ч.1 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права, відповідно до закону, і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Крім того, з довідки про доходи, наданої ДПІ у м. Чернігові, вбачається, що ОСОБА_3 отримував благодійну допомогу, а благодійна допомога не вважається доходом, оскільки, згідно ст. 170.7.1 Податкового Кодексу України, не оподатковується та не включається до загального місячного або річного оподатковуваного доходу платника податку благодійна, у тому числі гуманітарна допомога (далі - благодійна допомога), яка надходить на його користь у вигляді коштів або майна (безоплатно виконаної роботи, наданої послуги). Також представник зазначає, що держвиконавчою службою не вірно зроблено розрахунок боргу за 2005-2006 р. так як виконавець виходив із прожиткового мінімуму доходів на дитину відповідного віку в той час як боржник був приватним підприємцем і борг мав рахуватися із середньої зарплати по регіону. Також представник зазначає, що слід перевірити доходи боржника за період роботи у військовй частині за період з вересня 2015 р. по лютий 2016 р.
На підставі викладеного просить скаргу ОСОБА_5 задовольнити.

Заступник начальника відділу Шило Т.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні скарги в повному обсязі, посилаючись на те, що 09.03.2016 року в зв`язку з надходження довідки про доходи ОСОБА_3 за 2015 р. з військової частини НОМЕР_1 державним виконавцем було проведено перерахунок заборгованості виходячи з отриманого грошового забезпечення з квітня 2015 р. по вересень 2015 р. За квітень - травень 2015 р. були нараховані аліменти 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, так як 1/4 частина від грошового забезпечення боржника в ці місяці складала менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (ст. 182 СКУ). З червня по вересень 2015 р. аліменти були нараховані в розмірі ? частини від грошового забезпечення боржника. 28.04.2016 р. до відділу надійшла довідка про грошове забезпечення боржника з ВЧ - НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ) і перерахунок аліментів було проведено з вересня 2015 р. по 08.02.2016р. (на момент закриття виконавчого провадження) виходячи з отриманого грошового забезпечення. Аліменти за даний період були нараховані в розмірі 1/4 частини від грошового забезпечення боржника.

У розпорядженні державного виконавця були довідки про отримані доходи боржником, згідно яких він і нараховував аліменти. Згідно довідки Головного управління ДФС у Чернігівській області дохід ОСОБА_3 за 4 квартал 2015 року складав 16802,55 грн., а згідно довідки ВЧ - НОМЕР_2 (пп НОМЕР_3 ) дохід за 4 квартал 2015 року складав 8349,04 грн. В довідці ДПІ у м. Чернігові від 23.07.2007 р. вих. №16105/Д/14-106 дохід ОСОБА_3 , як суб`єкта підприємницької діяльності, з 01.01.2006 р. по 31.12.2006 р. склав 3500 грн. 00 коп., тобто 291грн. 67 коп. в місяць. Будь-які інші довідки про доходи ОСОБА_3 за 4 квартал 2006 року державному виконавцю не надавались.

Так 1/4 з отриманого ОСОБА_3 доходу склала 72 грн. 92коп., а 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2006 рік» для дитини віком до 6 років з жовтня складав 125 грн. 40 коп., аліменти за 4 квартал були нараховані в розмірі 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, тобто по 125 грн. 40 коп. В даному випадку враховувалися вимоги ст. 182 СК України. Чіткого визначення, як потрібно рахувати борг, в таких випадках законом не передбачено.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Згідно п.7.13.1 інструкції з організації примусового виконання рішень, якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника.

Тому, на підставі вищевикладеного, перерахунок аліментів був проведений державним виконавцем станом на 08.02.2016 р., тобто на момент закінчення виконавчого провадження.

Про факт проведення перерахунку по аліментам, 18.03.2016 року до Київського відділу ДВС по місту Полтава Полтавського міськрайонного управління юстиції було направлено листа з розрахунком заборгованості. Факт отримання даного листа підтверджується, згідно даних офіційного сайту Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта».

В подальшому, згідно листа Державної податкової інспекції у м. Чернігові ГУДФС у Чернігівській області від 12.04.2016року вих. №11176/Д/25-26-08-01-40, який був наданий ОСОБА_3 зазначено, що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 07.08.2014 року внесено запис про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ОСОБА_3 . Але процедура зняття з обліку в ДПІ у м. Чернігові ГУ ДФС у Чернігівській області станом на 12.04.2016 року не завершена. Тому підстав вважати, що боржник остаточно припинив підприємницьку діяльність немає.

Згідно довідки Головного управління ДФС у Чернігівській області, ОСОБА_3 в 3 кварталі 2015 року нарахована сума 260632 грн. 09 коп., ознака доходу 114, тобто дохід, отриманий платником податку унаслідок прийняття ним у спадщину чи дарунок коштів, майна, майнових чи немайнових прав від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.08.2015 року ОСОБА_3 отримав у спадок майно, вартість цього майна і зазначена в довідці, а спадщина не є доходом, а отже, аліменти не утримуються.

Тому, державним виконавцем нараховувались аліменти виходячи з отриманих ним доходів та враховувались вимоги ст. 182 СК України. Вважає дії головного державного виконавця Сич І.В. правомірними та просить в задоволенні скарги відмовити.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, пояснення заявника та представника ВДВС, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 30 червня 2005 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше за неоподаткований мінімум доходів громадян і на підставі цього рішення видано виконавчий лист №2-1203, який до лютого 2016 року знаходився на виконанні у Деснянському відділі ДВС Чернігівського МУЮ.
Матеріали виконавчого провадження свідчать про те, що ОСОБА_3 не в повному обсязі і несистематично сплачував аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання сина, внаслідок чого утворилася заборгованість.
Державною виконавчою службою Деснянського ВДВС за заявою стягувача ОСОБА_2 було проведено декілька розрахунків , виконавцем ОСОБА_6 /а.с.53-56/ та виконавцем ОСОБА_7 / а.с.5-8, 202-205 / за період з 25.05.2006 р. по лютий 2016 р. з урахуванням наданих довідок про доходи боржника. Всі розрахунки різні. Стягувач аліментів оскаржує останній розрахунок.
При цьому, заявник посилається на невірне застосування державним виконавцем вимог ст.195 СК України, а саме непроведення розрахунку заборгованості за період з червня 2005 р. по січень 2006 р., та з порушенням СК України, ЗУ «Про виконавче провадження» та Інструкції «Про проведення виконавчих дій».

Згідно розрахунку державного виконавця за період з травня 2006 року по лютий 2016 року /а.с.202-205/ сума заборгованості відсутня. Хоча станом на грудень 2015 року мається заборгованість 990,34/141185,41 грн. Даний розрахунок суперечить та не відповідає даним, що вказані в інформації Державної податкової інспекції у м.Чернігові від 25.04.2016 року.
Відповідно до роз`яснень Пленуму ВССУЦКС, що містяться в п.26 Постанови №6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам слід враховувати, що розмір заборгованості за виконавчим документом про стягнення аліментів державний виконавець повинен визначати, керуючись вимогами ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідними нормами сімейного законодавства, а також постановою КМУ від 26.02.1993 року №146 (із наступними змінами) "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб". Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи.
Право державного виконавця обчислювати розмір заборгованості з аліментів встановлено ч.4 cт.74 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до якої державний виконавець вправі обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів, складати відповідний розрахунок та повідомляти про нього стягувачу і боржнику, в т.ч. і за заявою сторін виконавчого провадження.
Відповідно до ст.195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення (ч.1). Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості, але працює на час визначення її розміру, заборгованість визначається із заробітку (доходу), який він одержує (ч.2). Якщо платник аліментів не працював на час виникнення заборгованості і не працює на час визначення її розміру, вона обчислюється виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості (ч.3). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом (ч.4).
Згідно ст. 195 СК України та ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), для працюючих боржників визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не проводилося їх стягнення.
Відповідно до п.7.5.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, розмір заборгованості з аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення, виходячи з фактичного заробітку (доходів), одержаного боржником за час, протягом якого стягнення не проводилося або одержуваного ним на момент визначення заборгованості у твердій грошовій сумі або у відсотковому відношенні. Якщо боржник у цей період не працював, то заборгованість визначається виходячи з середньої заробітної плати для даної місцевості. Державний виконавець у разі надходження виконавчого документа повинен підрахувати розмір заборгованості з аліментів і повідомити про нього стягувана та боржника.
Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника (п.7.13.1 Інструкції).
П.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. №146 , передбачено утримання аліментів, зокрема, з основної заробітної плати, а п.13 встановлено, що утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.
Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та надані на їх підтвердження докази в їх сукупності, взаємозв`язку, достатності, належності, допустимості, суд дійшов висновку, щодо неправильності проведення державним виконавцем розрахунків заборгованості зі сплати аліментів в 2005-2006 р.р., оскільки з 05 грудня 2000 року і до 07 серпня 2014 р. ОСОБА_3 займався підприємницькою діяльністю і отримував доходи, що також підтверджується копією довідки з Ніжинської ОДПІ, яка є в матеріалах справи.
З 25.04.2015 р. перебував за призивом по мобілізації на навчанні у військовій частині НОМЕР_1 , звідки вибув 01.09.2015 року до військової частини НОМЕР_3 , де перебуває на даний час. В березні 2015 року отриманий дохід в розмірі 260 632,09 грн. (спадок). В матеріалах маються суперечливі дані, щодо його доходу в цей період. Суд вважає, що виконавча служба має перевірити це і скласти розрахунок з врахуванням фактично отриманого доходу.

При цьому, суд вважає, що при проведенні розрахунку державним виконавцем не правомірно використані дані, щодо розміру доходів отриманих ОСОБА_3 .
Суд вважає, що зобов`язання по сплаті аліментів носить періодичний характер і їх нарахування здійснюється щомісячно, заборгованість по аліментам по кожному з цих періодичних платежів виникає і є визначеною з першого числа наступного місяця. Розрахунок заборгованості складається державним виконавцем за наявності підстав, передбачених ч.4 ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження», і розмір заборгованості по аліментам обчислюється з урахуванням достовірних даних, які на цей момент є у наявності державного виконавця.
Враховуючи вище викладені обставини суд вважає такими, що підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 , щодо скасування довідок-розрахунків від 05.05.2016 р. /а.с.202-205/, здійснених державним виконавцем Деснянського відділу ДВС Чернігівського МУЮ Сич І.В. про заборгованість по сплаті аліментів ОСОБА_3 та зобов`язання здійснити новий розрахунок, згідно чинного законодавства, а зокрема за 2005-2006 роки, коли боржник займався підприємницькою діяльністю і не був безробітним, та перевіривши отримання грошового забезпечення з вересня 2015 р. по лютий 2016 р.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.60, 210, 383-387 ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження, 195 СК України, Постановою Пленуму ВССУЦКС №6 від 07.02.2014 р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення дій або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», Інструкцією про проведення виконавчих дій, суд-
УХВАЛИВ :
скаргу ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати дії головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова головного територіального управління юстиціїї у Чернігівській області Сич І.В. про складання розрахунків заборгованості по аліментам за період з травня 2006 року по лютий 2016 року по виконавчому провадженню щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа №2-1203 від 30.06.2005 р., виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області незаконними та неправомірними.
Скасувати, здійснений головним державним виконавцем Деснянського відділу державної виконавчої служби м. Чернігова головного територіального управління юстиціїї у Чернігівській області Сич І.В., розрахунок заборгованості по аліментам, який надісланий стягувачу аліментів - 05.05.2016 року за період з травня 2006 року по лютий 2016 року.
Зобов`язати Деснянський відділ державної виконавчої служби м. Чернігова головного територіального управління юстиціїї у Чернігівській області здійснити повний розрахунок заборгованості по аліментам у розмірі ? доходів ОСОБА_3 по виконавчому провадженню, щодо примусового виконання рішення на підставі виконавчого листа №2-1203 від 30.06.2005 р., виданого Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, за період з вересня 2005 року по лютий 2016 року, з врахуванням повідомлення податкової служби про зайняття підприємницькою діяльністю боржника, в тому числі в 2005-2006 роках та уточнення отримання доходів -грошового забезпечення з вересня 2015 р. по лютий 2016 р..
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернігівської області через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її проголошення, а для осіб, які не були присутні в судовому засіданні протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.М.Хандога