Справа № 168/153/16-ц
Провадження № 2/168/71/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.04.2016 р.Старовижівський районний суд Волинської області в складі

головуючого - судді Хаврони О.Й.,

з участю: секретаря Островерхої Т.С.,

розглянувши в смт. Стара Вижівка в залі суду у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності,

в с т а н о в и в:

Позивач просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Костючика, 10, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області, мотивуючи позов тим, що він є спадкоємцем за заповітом після батька ОСОБА_2, який помер 15 квітня 2014 року. Спадщину прийняв шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу проте отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріуса не може в звязку із відсутністю у спадкодавця правовстановлюючого документа на житловий будинок. Інших спадкоємців немає. Вважає, що за таких підстав має право на дане спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дубечненською сільською радою подано заяву з проханням розглядати справу за відсутності її представника, проти задоволення заяви заперечень немає.

Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, суд розглядає справу в порядку, встановленому ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав.

Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Судом встановлено, що 15 квітня 2014 року помер батько позивача ОСОБА_2 /а.с.5-6/. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок, збудований у 1969 році, з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Костючика, 10, с.Дубечне Старовижівського району Волинської області у якому він проживав. Вказані будівлі збудовані у сільській місцевості і зареєстровані у погосподарській книзі сільської ради, а тому є підстави вважати, що вони прийняті в експлуатацію і не є самовільним будівництвом та належали спадкодавцю /а.с.37/.

Заповіт від імені ОСОБА_2 посвідчувався 27 грудня 2007 року державним нотаріусом Старовижівської державної нотаріальної контори Волинської області ОСОБА_3 /а.с.7/. Заповіт чинний /а.с. 37/. Позивач прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини нотаріусу, подав заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину до Старовижівської ДНК /а.с. 30, 36/. Позивачеві відмовлено нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у звязку із неподанням правовстановлюючих документів про належність спадкодавцю нерухомого майна будинку /а.с. 16/, постанова нотаріуса є обгрунтованою, інших спадкоємців які претендують на спадщину немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи /а.с. 29-56/.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

За вимогами ст.ст.328-330 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність прав власності не випливатиме із закону.

Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами, цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права, а у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання і у випадку невизнання права особи, вона згідно вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права.

Враховуючи, що за життя спадкодавець правовстановлюючих документів на житловий будинок не мав, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавець за життя набув право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на вказане спадкове майно.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 328-330, 1217, 1218, 1268, 1269, 1296 ЦК України, ст.ст.15, 60, 62, 174, 197, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Дубечненської сільської ради про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцем ІНФОРМАЦІЯ_2 право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що знаходиться по вул. Костючика, 10, с. Дубечне Старовижівського району Волинської області в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, який помер 15 квітня 2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Старовижівський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_4