Справа № 183/2232/15
Провадження № 2/183/168/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2016 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Майної Г. Є.,

з секретарем Данильченко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новомосковськ Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення витрат на лікування і поховання,-

ВСТАНОВИВ:

08 квітня 2015 року позивач звернулась до суду із позовом, який в подальшому уточнила. В обґрунтування уточненого позову позивач посилається на ті обставини, що з 20 грудня 2011 року до дня смерті 09 квітня 2012 року вона доглядала за своєю бабусею ОСОБА_3, за цей час на ліки для неї вона витратила 4 225 грн. 09 квітня 2012 року ОСОБА_3 померла, за власні кошти позивач здійснила її поховання, на що витратила 1360 грн., оплатила вартість катафалку в сумі 700 грн., замовила та оплатила поминальний обід в сумі 2 325 грн. ОСОБА_4 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_3, який прийняв спадщину. 03 березня 2015 року ОСОБА_4 помер, спадкоємцем після нього є відповідач ОСОБА_2, яка прийняла спадщину. А тому позивач просила стягнути з відповідача ОСОБА_2 8 690 грн. на відшкодування витрат, понесених на лікування та поховання ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в уточненій позовній заяві, просив їх задовольнити.

Відповідач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили в їх задоволенні відмовити, посилаючись на обставини, викладені в запереченнях на позов та численних доповненнях до заперечень.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи видно, що 09 квітня 2012 року померла ОСОБА_3 (а.с. 4).

Згідно матеріалів спадкової справи № 134/2012 до майна померлої 09 квітня 2012 року ОСОБА_3 спадкоємцем першої черги після її смерті є ОСОБА_4 (а.с. 83-122).

03 березня 2015 року помер ОСОБА_4 (а.с. 47).

Згідно матеріалів спадкової справи № 90/2015 спадкодавця ОСОБА_4, померлого 03 березня 2015 року, спадкоємцем першої черги після його смерті є ОСОБА_2 (а.с. 129-135).

Судом встановлено, що за життя ОСОБА_3 під час хвороби з 20 грудня 2011 року до дня смерті 09 квітня 2012 року, позивач ОСОБА_1 здійснювала за нею догляд і лікування.

Відповідно до ст. 1232 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Витрати на утримання, догляд, лікування спадкодавця можуть бути стягнені не більш як за три роки до його смерті.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до наданих позивачем доказів щодо лікувальних рекомендацій ОСОБА_3 та понесених позивачем у зв'язку з цим витрат на лікування та догляд ОСОБА_3, суд знаходить розумними та обґрунтованими понесені ОСОБА_1 витрати на суму 1 591,74 грн., які підлягають стягненню з відповідача (а.с. 6а, 7, 190-201).

Згідно довідки Житлово-комунального підприємства Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області поховання ОСОБА_3 здійснювала ОСОБА_1 (а.с. 8).

У зв'язку з похованням ОСОБА_3 ОСОБА_1 було витрачено 1 360 грн. для придбання необхідних для поховання речей, що підтверджується товарним чеком № 29 від 09 квітня 2012 року, які також підлягають стягненню з відповідача (а.с. 188, 189). Відсутність договору-замовлення на організацію та проведення поховання, на що посилається представник відповідача, не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки поховання ОСОБА_3 та понесені у зв'язку з цим позивачем витрати, підтверджені іншими належними та допустимими доказами.

Щодо стягнення витрат на проведення поминального обіду суд виходить з наступного.

Стаття 2 Закону України "Про поховання та похоронну справу" визначає поховання померлого як комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечить законодавству.

Під комплексом заходів та обрядових дій розуміється, зокрема, організація поховання померлого і проведення у зв'язку з цим ритуальних послуг відповідно до місцевих умов.

Відповідно до ч. 1 ст. 1232 ЦК України спадкоємці зобов'язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця.

Зазначена норма містить особливість при покладенні на спадкоємців обов'язку щодо покриття витрат на поховання спадкодавця, а саме: такі витрати повинні бути розумними, що стосується їхнього розміру та необхідності здійснення.

Виходячи із визначення поняття поховання відповідно до закону до таких витрат можна віднести ті, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом у могилу.

Отже, витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, відшкодувати які зобов'язані спадкоємці у відповідності до ст. 1232 ЦК України, а відтак стягненню не підлягають, що є підставою для відмови у задоволенні позову в частині стягнення 2 325 грн. витрат на проведення поминального обіду.

На підтвердження понесених витрат на оплату послуг катафалку позивачем жодних доказів суду не надано, а тому у цій частині позовних вимог також необхідно відмовити.

Посилання представника відповідача на те, що на лікування, догляд та поховання ОСОБА_3 позивачем витрачені: пенсія ОСОБА_3, грошові кошти, накопичені нею за життя, а також одноразова виплата на поховання, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не підтверджені жодними належними та допустимими доказами в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати у вигляді справленого судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1) з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2) 2 951 гривню 74 коп. відшкодування витрат на лікування та поховання, а також 243 гривні 60 коп. відшкодування справленого судового збору, а разом 3 195 (три тисячі сто дев'яносто п'ять) гривень 34 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області апеляційної скарги протягом десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення, а особами відсутніми в судовому засіданні - з наступного за днем вручення його копії.

Суддя Г.Є. Майна