У х в а л а

5 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Гуменюка В.І.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням,

в с т а н о в и л а :

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області рішенням від 11 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_5 задовольнив частково; ухвалив усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належним йому домоволодінням АДРЕСА_2 шляхом знесення септика, розташованого на території Хмельницької міської ради навпроти належного ОСОБА_4 домоволодіння АДРЕСА_1, а також дворової вбиральні, літ. «Г», на території указаного домоволодіння 64.

У задоволенні решти позовних вимог суд відмовив. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 1 тис. 110 грн 90 коп. судових витрат.

Апеляційний суд Хмельницької області 5 серпня 2015 року скасував рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні домоволодінням шляхом знесення розташованого на території домоволодіння 64 сараю, літ. «З», і ухвалив у цій частині нове рішення, яким зазначені позовні вимоги задовольнив: зобов'язав ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_5 у користуванні належним йому домоволодінням 66 шляхом знесення розташованого на території домоволодіння 64 сараю, літ. «З».

У решті рішення суду першої інстанції апеляційний суд залишив без змін.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 26 листопада 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилила, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року в частині, залишеній без змін рішенням апеляційного суду, та рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року залишила без змін.

24 червня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду України із заявою про перегляд рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року з передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм матеріального права, а саме статей 257, 376 Цивільного кодексу України.

На обґрунтування підстави перегляду зазначених судових рішень, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК України, заявник посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року і 13 квітня 2016 року, в яких, на його думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних судових рішеннях, застосовано вказані норми матеріального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 1 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, що спричинило ухвалення різних за змістом судових рішень у подібних правовідносинах.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 26 листопада 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявник, касаційний суд, залишивши без змін судові рішення, погодився з їх висновками про часткове задоволення позовних вимог з огляду на те, що ОСОБА_4 побудував спірні септик, дворову вбиральню та сарай літ. «З» з порушенням санітарних норм щодо відстані до колодязя і житла позивача, що порушує його права, а тому наявні правові підстави для усунення перешкод позивачу в користуванні належним йому домоволодінням.

Крім того, касаційний суд погодився також з висновками судів про те, що порушення прав позивача з боку відповідача є триваючим, а тому позивач звернувся до суду в межах позовної давності.

Разом з тим в ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих заявником для порівняння, містяться такі висновки:

- в ухвалі від 23 грудня 2015 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, указав на порушення судом норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення спору;

- в ухвалі від 13 квітня 2016 року касаційний суд, направивши справу на новий розгляд до суду першої інстанції, указав на порушення судами норм процесуального права та на необхідність установити всі дійсні обставини справи, що мають значення для правильного вирішення спору, у достатньому обсязі визначитися з характером спірних правовідносин і правовою нормою, що їх регулює.

Порівняння вищенаведених судових рішень із судовим рішенням, про перегляд якого подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ з тотожними предметами спору, підставами позову та аналогічними обставинами й однаковим застосуванням норм матеріального права у спірних правовідносинах дійшов протилежних висновків щодо заявлених позовних вимог.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні домоволодінням за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2014 року, ухвали Апеляційного суду Хмельницької області від 5 серпня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 26 листопада 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Л.І. Охрімчук
В.І. Гуменюк
А.Г. Ярема