Провадження 2/646/182/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", третя особа: ОСОБА_2, про припинення договору поруки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", який в процесі розгляду уточнила та просила припинити правовідношення за договором поруки №П1/0 від 19.03.2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариствам "Укрсиббанк", який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.03.2008 року.

В обґрунтування позову зазначила, що між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», було укладено договір поруки №П1/0 від 19.03.2008 року в якості забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитним договором від 19.03.2008 року № 0, укладеним між ним та АКІБ «УкрСиббанк». Відповідно до довідки-розрахунку за кредитом станом на 27.08.2015 року наданого банком ОСОБА_2 останній раз сплачував кошти на погашення заборгованості за кредитом 24.06.2014 року, а за погашення заборгованості за процентами останній раз здійснював 19.12.2014 року. Вважає, що договір поруки є припиненим на підставі ч. 4 ст. 559 ЦК України, так як в ньому не зазначено строк його дії, а є лише посилання на його дію до повного припинення всіх зобов'язань боржника. Право банку вимагати повернення кредиту виникло 20.01.2015 року, однак протягом шести місяців після настання права вимоги відповідач не пред'явив вимоги до поручителя, а тому порука є припиненою з 20.07.2015 року.

В судовому засіданні 13.01.2016р. представник позивача підтримала позовні вимоги. В судове засідання, призначене на 05.07.2016 року, позивач та її представник не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 13.01.2016р. представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість. В судове засідання, призначене на 05.07.2016 року, представник відповідача не з'явився, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи.

Суд, дослідивши доводи позовної заяви та надані суду докази та пояснення сторін, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суду надано договір поруки №П1/0 від 19.03.2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов'язалась відповідати перед ПАТ "Укрсиббанк" за належне виконання ОСОБА_2 умов договору про надання споживчого кредиту №0 від 19.03.2008 року. (а.с.8-15)

Відповідно до п 1.1 договору поруки поручитель зобов'язується перед кредитором відповідати за зобов'язаннями боржника ОСОБА_2, які виникають із умов споживчого кредиту від 18.03.2008 року. Договір діє до повного припинення всіх зобов'язань боржника за основним договором (п. 3.1 договору поруки).

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (ч. 1 ст. 252 ЦК України).

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ст. ст. 251, 252 ЦК України).

Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного виконання всіх зобов'язань боржника не свідчать про те, що договором установлено строк припинення поруки в розумінні ст. 251, ч. 4 ст. 559 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч. 4 ст. 559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

Із роз'яснень, викладених у п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», вбачається, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Судом встановлено, що прострочення кредитної заборгованості почалося з грудня 2014 року, проте банк протягом шести місяців вимоги до боржників не направив, позову до суду не пред'явив.

Отже, у банка настає право вимоги від позичальника виконання основного зобов'язання не з моменту закінчення строку дії договору, а з моменту прострочення повернення чергової частини грошових коштів.

Таким чином, графіком платежів, який є складовою частиною договору, погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями.

Отже, поряд зі встановленням строку дії договору сторони встановили і строки виконання боржником окремих зобов'язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч. 3 ст. 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 8 жовтня 2014 року № 6-128цс14, від 29 січня 2014 року № 6-155 цс 13, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Крім того, аналогічних висновків дійшов суд касаційної інстанції у справі №6-3000св15 (ухвала ВССУ від 22 квітня 2015 року http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/44015063).

Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Питання про судові витрати суд вирішує на підставі ст..88 ЦПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212, 214-215, 224 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк", третя особа: ОСОБА_2, про припинення договору поруки задовольнити.

Припинити правовідношення за договом поруки №П1/0 від 19.03.2008 року, укладеному між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариствам "Укрсиббанк", який було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_2 перед Публічним акціонерним товариством "Укрсиббанк" за договором про надання споживчого кредиту №0 від 19.03.2008 року.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укрсиббанк" на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) гривень 20 копійок.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук