14.04.2016 Справа № 756/7866/14-ц
Справа № 756/7866/14-ц
Провадження № 2/756/53/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року Оболонський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Шумейко О.І.,

при секретарях - Мишковець М.В., Алфьоровій С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

в с т а н о в и в:

У червні 2014 року позивач звернувся до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1 та є членом ЖБК «Академічний-15». Під час проживання у наведеній квартирі відповідач користується житлово-комунальними послугами, однак оплачує такі послуги не в повному обсязі та з порушенням встановлених строків.

За таких обставин, позивач просив стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг у сумі 30465,22 грн. та вирішити питання про розподіл судових витрат.

Представник позивача у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, заявила про зменшення розміру позовних вимог та просила стягнути з відповідача борг у сумі 30165,50 грн.

Представник відповідача та третя особа у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Зазначив, що співвласниками квартири є відповідач та третя особа ОСОБА_2, з незрозумілих підстав позовні вимоги заявлені лише до одного із співвласників. У червні 2011 року відповідач став членом ЖБК, у той час за проханням правління ЖБК відповідачем було сплачено 18000 грн., дані кошти сплачувалися як авансовий платіж в рахунок майбутніх платежів. Між сторонами не укладався договір на оплату житлово-комунальних послуг, який є єдиною підставою для стягнення суми боргу. У квартирі також встановлені лічильники, однак покази лічильників ніхто не перевіряв. Заборгованість обрахована позивачем з 1999 року, на той час відповідач був ще неповнолітньою особою, а тому не може нести відповідальність за несплату вартості житлово-комунальних послуг. Також представник відповідача заявив про пропуск позивачем строку позовної давності в частині вимог до червня 2011 року.

Заслухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд встановив наступне.

Відповідач ОСОБА_1 є власником 1/2 частини квартири АДРЕСА_2. Право власності на частину квартири відповідач набув на підставі договору дарування від 25 вересня 2002 року. (а.с. 80-81)

За довідкою форми № 3 від 01 березня 2014 року у вказаній квартирі також зареєстровані та проживають ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12)

У відповідності до положень ст. 149 Житлового кодексу Української РСР права і обов'язки члена житлово-будівельного кооперативу, а також членів його сім'ї, умови користування і підстави припинення користування жилими приміщеннями визначаються статутом кооперативу.

Статтею 179 ЖК Української РСР визначено, що користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями житлових будинків, які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою КМУ № 45 від 24.01.2006 року, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири зобов'язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги.

Згідно із п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" член житлово-будівельного кооперативу зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо), послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Як убачається з матеріалів справи, заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг по вказаній вище квартирі становить у загальній сумі 30165,51 грн. за період з 2001 по 31 грудня 2012 року. (а.с. 162-165)

Відповідач періодично здійснював оплату вартості житлово-комунальних послуг, останній платіж ним здійснено 07 листопада 2011 року у сумі 1230 грн., що підтверджується квитанцією № 575193. (а.с. 15, т.ІІ)

Крім того, після вступу до членів ЖБК відповідач сплатив в якості оплати вартості житлово-комунальних послуг грошові кошти у сумі 18000 грн., що підтверджується квитанцією від 17 червня 2011 року. (а.с. 110, т.І)

Суд не погоджується з позицією представника відповідача відносно того, вказані кошти були сплачені відповідачем як авансові платежі за ненадані житлово-комунальні послуги з огляду на наступне.

За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Під час укладення договору дарування відповідачем та ОСОБА_4 не врегульовано порядок оплати заборгованості за житлово-комунальні послуги. Відтак, такий обов'язок перейшов до ОСОБА_1, як співвласника квартира та члена ЖБК, з моменту набуття права власності на частину квартиру. Також у призначенні платежу під час здійснення оплати не вказано, що платіж на суму 18000 грн. є авансовим.

Представником позивача у судовому засіданні не заперечувалося те, що під час розрахунку суми заборгованості по сплаті житлово-комунальних послуг не було враховано оплату у розмірі 1230 грн., здійснену 07 листопада 2011 року. (а.с. 15, т.ІІ)

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За приписами ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку.

Позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Матеріалами справи підтверджено, що останній платіж відповідач здійснив у листопаді 2011 року. З позовом до суду позивач звернувся у червні 2014 року. Крім того, перед цим у лютому 2013 року за заявою позивача Оболонським районним судом м. Києва був виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 боргу по сплаті житлово-комунальних послуг. Із заявою про видачу судового наказу позивач звернувся у січні 2013 року.

Згідно з ст. 95 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 96 цього Кодексу.

Таким чином, у січні 2013 року строком позовної давності перервався та розпочався заново. Відтак, посилання представника відповідача на пропуск строку позовної давності не знайшли свого підтвердження матеріалами справи.

Згідно з 64 ЖК Української РСР члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім'ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов'язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки.

За правилами ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Як убачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 є членом ЖБК, а тому за приписами наведених норм закону зобов'язаний своєчасно оплачувати житлово-комунальні послуги, несе солідарну відповідальність за несплату вартості житлово-комунальних послуг разом з усіма повнолітніми членами сім'ї, які проживають у квартирі, користуються житлово-комунальними послугами, включаючи співвласників квартири. Позивач має право звернутися з вимогою до будь-кого з солідарних боржників, а тому звернення з позовом про стягнення боргу лише до члена ЖБК ОСОБА_1 цілком відповідає чинному законодавству.

Плата за утримання будинку та прибудинкової території нарахована позивачем в період, коли розпорядження КМДА щодо встановлення розмірів тарифів на послуги з утримання будинків та прибудинкових територій були чинними. Інформація про визнання таких розпоряджень КМДА не чинними на час нарахування плати у кооперативу була відсутня. А тому суд не погоджується з твердженнями представника відповідача з цього приводу.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про часткове задоволення позову та вирішує стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, розраховану станом на 01 грудня 2012 року, у загальній сумі 27935,51 гривень. У задоволенні решти позовних вимог суд вирішує відмовити з підстав, наведених вище.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 279,35 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.4, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15» до ОСОБА_1, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15», , заборгованість по оплаті житлово-комунальних послуг, розраховану станом на 01 грудня 2012 року, у загальній сумі 27935 (двадцять сім тисяч дев'ятсот тридцять п'ять) гривень 51 копійка.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Житлово-будівельного кооперативу «Академічний-15», , судовий збір у сумі 279 (двісті сімдесят сім) гривень 35 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.І. Шумейко