Справа № 541/255/16-ц
Номер провадження 2/541/291/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 червня 2016 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого судді Чернюк В.Д.,

при секретарі Олешко Н.А.,

з участю прокурорів: Пащенко К.А., Степанько Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргороді цивільну справу за позовом Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_1 (тепер ОСОБА_2) ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки над малолітніми особами, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання дітей,- в с т а н о в и в :

В лютому 2016 року Миргородська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася в суд з цим позовом до відповідачки ОСОБА_4, посилаючись на порушення нею прав власних дітей.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які діяли на підставі відповідних довіреностей / а.с. 34, 72 /, заявлений позов підтримали, просили задовольнити його, позбавивши батьківських прав відповідачку відносно її малолітніх дочок, встановивши опіку над цими дітьми та стягувати з відповідачки аліменти на утримання дітей. По суті позову сторона позивача пояснила, що відповідачка по справі ухиляється від належного утримання власних малолітніх дітей. Духовним та фізичним розвитком дочок не займається, проживає окремо від дітей. Одна з дочок утримується бабусею, яка не проти того, щоб вона була призначена опікуном своїх онук.

Відповідачка ОСОБА_4, так само, як і її представник ОСОБА_7, що діє на основі довіреності / а.с. 74 /, заявлений позов фактично не визнали, пославшись у своїх поясненнях на те, що одна з малолітніх дочок відповідачки дійсно проживає разом з бабусею третьою особою по справі ОСОБА_8, яка не хоче віддавати їй дитину. Інша дочка проживає разом з відповідачкою та батьком дитини в складі однієї сімя. Ця дитина виховується та утримується в цій сімї, а тому підстав позбавляти відповідачку батьківських прав щодо цієї дочки немає. З пояснень відповідачки слідує, що її дочка ОСОБА_9 відвідує місцевий дошкільний захід. Свою старшу дочку вона відвідує не часто. З приводу усунення перешкод у спілкуванні з дитиною до державних органів не зверталася. Вказувала, що на даний час створила фактичну сімю з чоловіком, який є батьком меншої дочки, маючи при цьому всі умови для проживання і виховання цієї своєї дитини.

Третя особа ОСОБА_8 позов Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області в інтересах малолітніх онук підтримала, просила задовольнити його. З пояснень цього учасника процесу слідує, що відповідачка по справі вихованням і утримання своїх дочок не займається, проживає окремо від однієї з них, її навчанням не цікавиться. При цьому третя особа підтвердила свою невимушену згоду бути опікуном обох малолітніх дочок відповідачки.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідачки, її представника, третьої особи, показання свідків, врахувавши думку дитини, вислуханої в порядку ст. 171 Сімейного кодексу України, взявши до уваги висновок прокурора, який орієнтував суд на повне задоволення заявленого позову, дослідивши письмові докази по справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить до висновку про те, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних обгрунтувань.

Судом встановлено, що відповідачка по справі є матірю малолітніх ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 (тепер ОСОБА_2) ОСОБА_3 / а.с. 3, 4 /.

Під час перебування справи в провадженні суду про своє право на одну із дітей відповідачки, як батько, заявив ОСОБА_2, про що за їх спільною заявою було проведено відповідний запис у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану / а.с. 35 /.

Згідно висновку органу опіки та піклування за підписом голови Миргородської районної державної адміністрації піднято клопотання про позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 через її ухилення від виконання своїх обовязків по вихованню малолітніх дітей та про призначення ОСОБА_8 опікуном малолітньої дочки відповідачки / а.с. 22 /.

За поясненнями третьої особи ОСОБА_8 та показаннями свідків ОСОБА_10 і ОСОБА_11, відповідачка проживає окремо від своєї малолітньої дочки ОСОБА_12, її вихованням та утриманням не займається. Це вказує на факт її ухилення від виконання передбачених законодавством обовязків щодо забезпечення необхідних умов життя і виховання її дитини.

Даний факт встановлено також і копією довідки з місця навчання цієї дитини і відомостями, що містяться в характеристиці цієї дитини / а.с. 5, 8 /, постановою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 11 лютого 2016 року, яка набрала законної сили, за якою ОСОБА_4 визнано винуватою за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено стягнення у виді штрафу за ухилення, як матері, від виконання свої батьківських обовязків щодо виховання дитини / а.с. 63 /.

За змістом ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено цю постанову суду, з питань чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Згідно копії довідки Комишнянської загальноосвітньої школи ОСОБА_1 навчається в 4 класі цього навчального закладу / а.с. 5/, тобто, з її матірю, яка фактично мешкає в іншому населеному пункті, не проживає.

Зважаючи на те, що в супереч вимогам ст. 150 Сімейного кодексу України, відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню своєї малолітньої дочки ОСОБА_12 та не піклується про її фізичний, духовний і моральний розвиток, маються правові підстави для позбавлення її батьківських прав на основі положень п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України. Доцільність позбавлення цієї відповідачки батьківських прав відносно її дитини та в інтересах цієї дитини підтверджується сукупністю доказів, перевірених і проаналізованих судом при розгляді даної справи.

Разом з тим аналіз показань свідків ОСОБА_13, ОСОБА_11, а також письмових доказів по справі / а.с. 36, 37, 38, 40, 41 44, 59, 60, 61, 83 / не дають підстав суду вважати доцільним позбавляти батьківських прав відповідачки по відношенню до її дочки ОСОБА_9, виходячи із приписів ст. 8 Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод та принципів, викладених в рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України», за змістом якого право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції. З цих підстав немає потреби встановлювати опіку над згаданою дитиною та стягувати аліменти на її утримання, а отже заявлений позов підлягає до часткового задоволення.

За поданням органу опіки та піклування ОСОБА_8 може бути призначена опікуном своєї онуки ОСОБА_1 дочки відповідачки / а.с. 22 /. Ця дитина проживає зі згаданою особою, яка приділяє належну увагу по її утриманню, вихованню та догляду, що підтверджується копією характеристики ОСОБА_8 з місця її проживання і роботи / а.с. 14, 15 /, копією акту матеріально побутового обстеження / а.с. 17, 18 /, копією висновку про стан здоровя цієї особи та відсутність у неї судимості / а.с. 19, 20/. Викладене вказує на те, що ОСОБА_8 може бути опікуном своєї онуки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно зі ст. ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини / аліменти / присуджуються у частці від доходу її матері, батька і / або / у твердій грошовій сумі.

Суд вважає, що відповідачка ОСОБА_4 є працездатною, має задовільний стан здоровя, інших утриманців не має, а тому спроможна утримувати одного із своїх дітей за рішенням суду.

При визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя платника аліментів, її майновий стан, та стан здоровя її дитини, суть заявлених позовних вимог, їх розмір, а також обовязок відповідачки, як матері, приймати участь в утриманні своєї дочки.

При цьому суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів з відповідачки слід допустити до негайного виконання на підставі положень ч. 2 ст. 367 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 62, 64, 208, 214, 215, 367 ч. 2 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165, 177 Сімейного кодексу України, ст. 60 ч. 3 ЦК України, суд ,-

в и р і ш и в:

Позов Миргородської районної державної адміністрації Полтавської задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, батьківських прав по відношенню до її малолітньої дочки ОСОБА_1, яка народилася 11 квітня 2006 року в м. Миргород Полтавської області (актовий запис про народження дитини №114 від 05 травня 2006 року, місце реєстрації народження відділ РАЦС по м. Миргороду Миргородського міськрайонного управління юстиції Полтавської області).

Встановити опіку над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Призначити ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, опікуном над малолітньою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4 (ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1), аліменти на користь опікуна ОСОБА_8, на утримання малолітньої дочки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2016 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_4 до спеціального фонду державного бюджету судовий збір в загальній сумі 1653 (одну тисячу шістсот пятдесят три) гривни 60 копійок за майновою та двома немайновими вимогами.

Рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Миргородського

міськрайонного суду ОСОБА_14