"05" грудня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Яровенко Н.О.
при секретарі Іова О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав,
Позивач звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав посилаючись на те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 був залишений в пологовому будинку батьками: ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Матір дитини надала заяву про те, що вона не має наміру повертати ОСОБА_4 на виховання та утримання. Батько дитини не з`являвся. Малолітній ОСОБА_4 знаходиться у дитячому будинку «Берізка». Тому позивач просить суд позбавити ОСОБА_1, ОСОБА_2 батьківських прав у відношенні малолітнього ОСОБА_4.
Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі до суду не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, а тому по справі необхідно постановити заочне рішення, відповідно до ст. 224 ЦПК України через неявку відповідачів в судове засідання.
Третя особа в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 був покинутий в Київському міському пологовому будинку АДРЕСА_2, мати - ОСОБА_1 відмовилась від дитини (а.с.12,13,14,17).
Розпорядженням Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації № 320 від 14 червня 2016 року, малолітньому ОСОБА_4 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування на підставі акту закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовилися забрати з полового будинку (а.с.5)
Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На даний час малолітній ОСОБА_4 переданий під опіку громадянину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає за адресою: АДРЕСА_1, що актом про передачу дитини у сім`ю (а.с.19).
З висновку щодо доцільність позбавлення батьківських прав від 15.09.2016 року № 7315/41/3/103 вбачається, що орган опіки та піклування вважає за можливе позбавити батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з тим, що покинули дитину у пологовому будинку та ухилилися від виховання та утримання дитини (а.с.20).
Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до ст. 11 Закону України № 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього.
Кожна дитина має право на проживання в сім»ї разом з батьками або в сім»ї одного з них та на піклування батьків.
В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України № 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства» вказано, що виховання в сім»ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання , навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров»я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров»я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідно до закону.
Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» п.16 роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Частиною 2 та 3 ст. 150 СК України передбачено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
В судове засідання відповідачі не надали свої заперечення щодо недоцільності позбавлення їх батьківських прав.
Враховуючи те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ухилилися від виконання своїх батьківських обов'язків, суд вважає за можливе застосувати до них такий крайній захід впливу як позбавлення батьківських прав.
Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Тому з відповідачів в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного
З врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150, 164-166, Сімейного Кодексу України, ст.ст. 11, 12 Закону України № 2402-III від 26.04.2001 року «Про охорону дитинства», Постановою ПВСУ № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 213, 215, 218, 226 ЦПК України, суд
Позов Органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1, ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, позбавити батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 08.06.2016 року, видане Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1827 від 08 червня 2016 року).
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, позбавити батьківських прав у відношенні сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження від 08.06.2016 року, видане Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1827 від 08 червня 2016 року).
Стягнути з ОСОБА_1, ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 275 грн. 60 коп. з кожного в дохід держави.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
До суду може бути подана апеляційна скарга на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні при його проголошенні протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.
Суддя Н. О. Яровенко