Справа № 2-2915/10
Провадження № 4-с/638/40/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2016 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого: судді Шишкіна О.В.,

за участі секретаря Голуб Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ «УкрСиббанк» на дії на бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції,

ВСТАНОВИВ

ПАТ «Укрсиббанк» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Московського відділу Державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_1 та начальника Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_2, якою просили суд визнати бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1В неправомірною, визнати бездіяльність начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції неправомірною, зобовязати начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, або посадову особу, що виконує обовязки начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції здійснити належний контроль за своєчасним та повним виконанням рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11), зобовязати відповідальну посадову особу Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції державного виконавця Ярову І.В., або іншу посадову особу, що безпосередньо здійснює виконання рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року по справі №2-2915/11 та стягнути з боржника, на користь стягувача, 25578,98 швейцарських франків.

В обґрунтування заявлених вимог заявником вказано наступне.

06.02.2014 року Дзержинським районним судом було винесено рішення по справі №2-2915/11, яким суд задовольнив позов ПАТ «УкрСиббанк» до боржника, про солідарне стягнення боргу.

30.04.2014 року постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, а саме - ВП №43478393.

Станом на 16.12.2015 року, відділом ДВС, до якого надійшов на виконання виконавчий документ є Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, державним виконавцем, який веде виконавче провадження є ОСОБА_1.

Згідно з даними Відомостей про виконавче провадження №43478393 ЄДРВП, а також Інформації про виконавче провадження №43478393 ЄДРВП, станом на 16.12.2015 року, по згаданому вище виконавчому провадженню посадовими особами Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції не приймалися будь-які дієві дії направлені на своєчасне та повне виконання рішення суду, починаючи з 09.09.2014 року.

Учасники провадження в судове засідання не зявились, хоча повідомлялись про таке належно та вчасно, про причини неявки суд не повідомили. Представник скаржника подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

На підставі ч.2 ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним скаргу задовольнити у зв`язку із наступним.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Примусове виконання рішень в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Відповідно до п. 1 положення про Міністерство юстиції України, затвердженого Указом Президента України від 30 грудня 1997 року N 1396/97, Міністерство юстиції України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Міністерство юстиції України є головним (провідним) органом у системі центральних органів виконавчої влади щодо забезпечення реалізації державної правової політики. Таким чином, при прийнятті до примусового виконання виконавчих документів, державний виконавець має діяти на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як роз'яснено у п.4 Постанови ПВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

30.04.2014 року постановою старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції було відкрито виконавче провадження щодо примусового виконання рішення суду, а саме - ВП №43473820, про вчинення інших виконавчих дій за даним провадженням стягувачу не відомо.

У відповідності до ч.1, 2 ст.11, ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року та ч.2 ст.1, ч.2 ст.3, ч.2 ст.4, ч.4 ст.6, ст.7 Закону України «Про державну виконавчу службу» №202 від 24.03.1998 року, державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, протягом якого повинні бути вжиті всі заходи для своєчасного і повного примусового виконання рішення.

При цьому, принцип своєчасності виконання рішень полягає в тому, що рішення має бути виконане суворо у термін, передбачений законом, або самим рішенням, а принцип повноти виконання рішення - що рішення має бути виконане в повному обсязі, в точній відповідності з його змістом. Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 8, 19, 55, 124 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про виконавчу службу», ст. ст. 3, 5, 6, 7, 11, 18, 19, 25, 27, 31, 32, 45, 52, 63, 82, 83 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-61, 383 388, 210, 293 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати бездіяльність державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1, що виразилася в невиконанні рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11), в встановлений ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року строк, неправомірною.

Визнати бездіяльність начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, що виразилася в неналежному здійсненні контролю за діями державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_1 наслідком чого стало невиконання рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11), в встановлений ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року строк, неправомірною;

Зобовязати начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_2, або посадову особу, що виконує обовязки начальника Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, вчинити дії у відповідності до ч.2 ст.83 Закону України «Про виконавче провадження» №606 від 21.04.1999 року, а саме, здійснити належний контроль за своєчасним та повним виконанням рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11);

Зобовязати відповідальну посадову особу Московського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції державного виконавця Ярова І.В., або іншу посадову особу, що безпосередньо здійснює виконання рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11), до 01.02.2016 року в повному обємі виконати рішення Дзержинського районного суду від 06.02.2014 року (по справі №2-2915/11), в рамках виконавчого провадження №43478393 стягнути з боржника, на користь стягувача, 25578,98 швейцарських франків.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з моменту отримання її копії.

Суддя: О.В. Шишкін