РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі : головуючої - судді Міланіч А.М.

при секретарі - Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Бородянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна,

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, який в процесі розгляду справи уточнив, мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачкою ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2005 року, який 03 вересня 2014 року було розірвано.

В період шлюбу, за спільні кошти, вони придбали легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1 та легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2, які були зареєстровані на відповідачку.

Оскільки у добровільному порядку сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу вказаного майна, то просив здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, визнавши за ним /позивачем/ право власності на легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_1, а за ОСОБА_2 - на легковий автомобіль універсал-В, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, р/н НОМЕР_2.

ОСОБА_2 подала зустрічний позов до ОСОБА_1 та просила розділити майно, що є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, виділивши відповідачу земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, з цільовим призначенням для ведення садівництва, розташовану на території Дружнянської сільської ради Бородянського району, відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_7 виданого 24 жовтня 2011 року на ім»я ОСОБА_1, та виділити їй /ОСОБА_2/ спірний легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1.

В судовому засіданні представники позивача - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 позов ОСОБА_1 підтримали, викладене в ньому підтвердили, зустрічний позов визнали частково та просили здійснити поділ спірної земельної ділянки, виділивши сторонам по ? її частині, суду, зокрема, пояснили, що автомобіль НОМЕР_1 перебуває в користуванні позивача, а автомобіль НОМЕР_2 після припинення шлюбних відносин залишився у відповідачки і вона без згоди на це позивача відчужила його на користь третьої особи по справі ОСОБА_5, а тому вартість даного автомобіля має бути врахована при проведенні поділу майна подружжя сторін, з оцінкою майна за наданими суду звітами погодились.

Представник відповідачки ОСОБА_6 в судовому засіданні позов ОСОБА_1 визнав частково, зустрічний позов підтримав, посилаючись на те, що спільне проживання та ведення спільного господарства сторони припинили з червня 2013 року, автомобіль НОМЕР_2 був придбаний 2 липня 2013 року вже під час роздільного проживання сторін і за особисті кошти відповідачки, надані їй її матір'ю ОСОБА_5, а тому даний автомобіль не є спільним майном подружжя та не підлягає розподілу. До того ж, вказаний автомобіль на даний час зареєстрований за третьою особою ОСОБА_5 Не заперечував проти розподілу, за яким відповідачці виділялась би земельна ділянка, а позивачу - легковий автомобіль НОМЕР_1, з оцінкою майна за звітами оцінювачів погодився.

Третя особа - ОСОБА_5 в судовому засіданні вважала позов ОСОБА_1 таким, що підлягає частковому задоволенню, а зустрічний позов ОСОБА_2 - таким, що підлягає задоволенню.

Вислухавши пояснення представників сторін, покази свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позови сторін підлягають частковому задоволенню.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 з 14 жовтня 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 вересня 2014 року було розірвано /а.с.99,113/.

Як вбачається з показів свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, сторони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з червня 2013 року, коли позивач забрав свої речі та переїхав на інше місце проживання.

За час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у шлюбі та їх спільного проживання, ними було набуте наступне майно: земельна ділянка, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії НОМЕР_7 виданого 24 жовтня 2011 року на ім»я ОСОБА_1, та автомобіль, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, зареєстрований 18 грудня 2012 року на ОСОБА_2 /а.с.114,153/.

02 липня 2013 року ОСОБА_2, вже не проживаючи з позивачем, але ще перебуваючи з ним у зареєстрованому шлюбі, за кошти, які вона позичила у своєї матері ОСОБА_5, придбала легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_2, і цей автомобіль спочатку було зареєстровано на неї /ОСОБА_2/, а з 13 червня 2015 року перереєстровано на нового власника - ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії НОМЕР_8, листом Регіонального сервісного центру МВС України в м.Києві від 27 січня 2016 року (а.с.102,104,114,137) та показами свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5

Відповідно до п.3 ч.1, ч.6 ст.57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до ч.5 ст.61 СК України, в редакції, яка діяла на час отримання позивачем державного акту на право власності на земельну ділянку 10 жовтня 2011 року, об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є земельна ділянка,

набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне включити до спільного сумісного майна подружжя сторін, яке підлягає розподілу, вищезазначену земельну ділянку, площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, з цільовим призначенням для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району, вартістю згідно звіту оцінювача від 5 грудня 2016 року - 92570 грн., та автомобіль, марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_1, вартістю за звітом оцінювача від 7 квітня 2016 року - 259600 грн. /а.с.157-172,225-244/.

Так як судом встановлено, що легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, д/н НОМЕР_2 був придбаний відповідачкою за час окремого проживання сторін у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин та за її особисті кошти, доказів протилежного позивач суду не надав, до того ж, даний автомобіль з 13 червня 2015 року перереєстрований на ОСОБА_5, то підстав для включення цього автомобіля до спільного сумісного майна подружжя немає як немає підстав і для врахування при розподілі майна вартості даного автомобіля.

Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об»єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч.1,2,4,5 ст.71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Так як підстав для відступлення від рівності часток не вбачається, то суд вважає, що частки сторін в їх спільному майні є рівними.

Таким чином, ідеальні частки сторін у їх спільному сумісному майні складуть по 176085 грн. (259600 грн. + 92570 грн. = 352170 грн. : 2).

Оскільки спірним автомобілем марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 користується позивач, дане майно є неподільним, то суд вважає за доцільне виділити вказаний автомобіль вартістю 259 600 грн. саме йому (позивачу), а земельну ділянку вартістю 92 570 грн. - відповідачці.

Так як відповідачці виділяється майно на суму, меншу її ідеальної частки на 83 515 грн. (176 085 грн. - 92 570 грн.), то суд визнає за необхідне стягнути з позивача на користь відповідачки компенсацію різниці в частках у вказаній сумі.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне, частково задовольняючи позови, розділити спільне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2, визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 259 600 грн., визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району Київської області, вартістю 92 570 грн., стягнувши з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці в частках в сумі 83 515 грн.

Зважаючи на викладене, в інших частинах позовів необхідно відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2 необхідно стягнути на користь ОСОБА_1 3538 грн. /580 грн. (40 % х 1450 грн.) х 6 год.6 хв. (загальна кількість часу перебування представників ОСОБА_1 в судових засіданнях)/ на відшкодування витрат на правову допомогу.

Оскільки позови сторін задовольняються частково в рівних частинах, то підстав для відшкодування витрат по сплаті судового збору не вбачається.

Керуючись ст.57,60,61,63,65,68-71 СК України, ст.10,11,60,209,212-215,218 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна задовольнити частково.

Розділити спільне сумісне майно бувшого подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на легковий автомобіль марки Тойота, моделі РАВ 4, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, вартістю 259 600 (двісті п'ятдесят дев'ять тисяч шістсот) гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,12 га, кадастровий номер НОМЕР_6, з цільовим призначенням - для ведення садівництва, яка розташована на території Дружнянської сільської ради Бородянського району Київської області, вартістю 92 570 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію різниці в частках в сумі 83 515 (вісімдесят три тисячі п'ятсот п'ятнадцять) гривень.

В інших частинах в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна та в зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного сумісного майна відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування витрат на правову допомогу 3538 (три тисячі п'ятсот тридцять вісім) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд Київської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддяА.Міланіч