Провадження 2/235/2823/16
Справа №235/6252/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

секретаря судового засідання Григорєвої С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Покровська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та не отриманого прибутку,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та не отриманого прибутку. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що у результаті навмисного знищення та пошкодження Відповідачкою майна яке належить позивачу, він до цього часу ще не отримав відшкодування заподіяної йому матеріальної та моральної шкоди, тому змушений з цим позовом звернутися до суду.

Обставини вчиненого діяння наступні:

Позивач є власником домоволодіння, розташованого за адресою: Донецька область, м. Покровськ, вул. П. Поповича (ОСОБА_4), 66. По сусідству, в домоволодінні № 68 по вул. П. Поповича, зі своєю сім'єю, проживає Відповідачка.

На території домоволодіння позивача знаходиться присадибна ділянка, яка межує з домоволодінням ОСОБА_3 Н.1. У місці розмежування ділянки від домоволодіння Відповідачки встановлено паркан із металевої сітки.

У зв'язку з тим, що Відповідачкою порушувалися правила розміщення вигрібної ями від житла позивача і джерела питної води, він був змушений у 2006 р. звернутися з відповідною позовною заявою до суду.

На ґрунті зазначеного, а також з інших побутових причин, вони з сусідкою постійно сваряться, і між ними, протягом уже тривалого часу склалися особисті неприязні стосунки. Для вирішення конфліктних ситуацій позивач неодноразово був змушений звертатися за допомогою до правоохоронних органів. При цьому, в ході сварок Відповідачка неодноразово обіцяла знищити майно, що належить позивачу.

Так, 24.05.2016, приблизно о 07.00 годині, позивач виявив, що всі висаджені ним на його присадибній ділянці з локалізацією розміщення трохи ближче до території домоволодіння Відповідачки плодоносні кущі та дерева стали в'янути, з появою на рослинах жовтого кольору. І у тому місці він відчув тоді різкий запах хімічної речовини, характерної для різновидів таких отрутохімікатів як гербіциди, які є підгрупою таких сільськогосподарських отрутохімікатів як пестициди.

Оскільки протягом кількох наступних днів всі види рослин, які зростали раніше на зазначеній ділянці і які зазнали впливу гербіцидів не тільки зів'яли, але й стали сохнути, а деякі з них зовсім засохли, то позивач зрозумів, що було використано отрутохімікати, які за характером впливу на оброблювану рослинність поділяються на гербіциди суцільної дії, що вбивають всі види рослин. При цьому він звернув увагу, що рослинність, що зростала на основній території домоволодіння сусідки не постраждала. І тільки трав'янистий покрив, який знаходився на площі ділянки, що проходить уздовж їх огорожі і на відстані приблизно не більше метра від нього, також піддався обробці. Оскільки на ділянці Відповідачки було знищено тільки трав'янистий покрив і з боку домоволодіння сусідки немає будь-якого проходу або вільного доступу для інших осіб, які не є мешканцями домоволодіння № 68, обробкою своєї присадибної ділянки займається тільки Відповідачка, і, оскільки неприязні стосунки у нього склалися тільки з нею, то він відразу ж зробив висновок, що до незаконної обробки гербіцидами присадибної ділянки причетна саме Відповідачка, яка на доводи позивача про відшкодування заподіяної йому матеріальної шкоди, прямо не заперечуючи свою причетність до діяння, заявила, що якщо він бажає відшкодування заподіяного йому збитку, то має право звернутися до суду.

Позивач з метою підтвердження факту дійсно заподіяння йому шкоди, звернувся з відповідною заявою до Красноармійської міської ради, співробітниками якої було створено комісію, члени якої 31.05.2016 вчинили обстеження присадибної ділянки, зробивши висновок, що зазначена територія домоволодіння піддалася впливу гербіцидів, внаслідок чого було знищено городину та кущі, а саме, комісією було встановлено, що на момент проведення обстеження було виявлено наявні сліди пошкодження зелених насаджень, орієнтовно на відстані 28 м вздовж земельної ділянки позивача. Листя насаджень було жовтого кольору, сухе. На ділянці домоволодіння № 68 було виявлено наявні сліди проведеної обробки травяного покрову речовиною на відстані орієнтовно їм від огородження земельної ділянки.

Повторно присадибна ділянка була обстежена комісією вже у складі співробітників КП «Управління міського господарства», якими було встановлено, що на дільниці уздовж межі з домоволодінням № 68, на відстані 1 м від неї, росло 16 кущів агрусу, кущ калини і на відстані 3 м від межі - яблуня. Було встановлено, що на шести із зазначених кущів аґрусу були повністю сухі гілки, а на інших кущах, були сухі гілки з локалізацією переважно з боку домоволодіння № 68. Половина куща калини також стояла суха з боку домоволодіння №68. Яблуня мала пошкодження також у вигляді наявності сухих гілок та у відсутності кори на стовбурі і отворів в ньому з боку домоволодіння № 68. Ще було встановлено, що уздовж межі, на відстані приблизно одного метра, уся рослинність (городина) була пожухлою.

На заяву позивача про визначення розміру заподіяних йому прямих матеріальних збитків, співробітники комісії прийшли до висновку, що цю шкоду має визначити економіст КП «УМГ», яким було підготовлено проект локального кошторису по трудовитратах на видалення наслідків заподіяної матеріальної шкоди (при цьому, оскільки «Зелене господарство» як правило не «корчує» плодові дерева та кущі, то кошторисна вартість взята на роботи по аналогії), а саме:

- корчування вручну в міських умовах пнів ялини, ялиці, з діаметром пня від 30 до 50 см (6 шт), з загальною вартістю робіт 560 грн;

- валка вручну в міських умовах сухостійних дерев твердих листяних порід висотою понад 3 м, діаметром стовбура від 20 до 30 см (0,4мЗ), з загальною вартістю робіт 99 грн;

- корчування пнів з переміщенням до 10 м, з діаметром пня від 26 до 34 см ( Ішт), з вартістю робіт 27 грн.

Де прямі витрати по проекту локального кошторису склали 686 грн., з яких 624грн. повинні складати витрати у вигляді оплати праці робітників, тому позивач літня людина і самостійно зазначені роботи виконати не зможе. А разом з загальновиробничими витратами у сумі 233 грн, витрати по проекту локального кошторису склали загальну суму 919 грн, що підтверджується наданою копією матеріалів зведеного кошторисного розрахунку 28.09.2016-СС.

Крім цього, оскільки в результаті обробки отрутохімікатами деякі рослини були знищені, то позивач, щоб відновити рослинність на своїй присадибній ділянці, змушений придбати 6 саджанців аґрусу, вартістю 30 грн. кожен, у звязку з чим йому необхідно витратити 180 грн; а на придбання саджанця яблуні необхідно витратити ще 40 грн.

Таким чином на придбання зазначених рослин позивачу необхідно витратити 230 грн. (зазначено придбання тієї кількості рослин, які врешті-решт повністю засохли; 10 кущів аґрусу та кущ калини, зовсім не загинули, але врожайність у 2016 році не дали).

Разом з тим вік кожного з 16 кущів аґрусу на час їх незаконної обробки отрутою становив 5-6 років, відповідно знищенням кожного з шести кущів аґрусу було завдано збитків по 150 (30 грн х 5 р.) грн. за кущ, всього - 900 грн. Знищенням яблуні, віком 20 років, було завдано збитків на суму 800 (40 грн х 20 р.) грн. У результаті пошкодження зазначених 10 кущів аґрусу і знищенням 6 таких кущів, у 2016 р. позивач не зміг взагалі виростити і зібрати врожай ягід. Виходячи з мінімальної врожайності з кожного куща загальною вагою у 3 кг. ягід, не зібрав урожай мінімум у 48 кг ягід, ринкова вартість яких становила в середньому І5 грн. за кг., таким чином не отримав прибуток у розмірі 720 грн;

У результаті знищення яблуні відповідно не отримав урожай яблук. Виходячи з мінімальної врожайності з такого дерева віком 20 років, не зібрав урожай близько 56 кг. Роздрібна вартість яблук становить 11.75 грн. за кг. Таким чином я не отримав прибуток на суму 658 грн.

Позивач також стверджує, що своїми діями відповідачки причинила йому моральні страждання. Був вимушений звернутись за правовою допомогою

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_3 на його користь відшкодування матеріальних збитків на загальну суму 3997 гривень, моральну шкоду у озмірі 5000 гривень, судові витрати у розмірі 2806,72 гривні.

Позивач та представник позивача в судовому засіданні підтримали заявлені позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Відповідачка позовні вимоги не визнала, заперечувала обставини викладені позивачем у позові, просила відмовити у задоволенні вимог позивача.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши обставини, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Акт обстеження від 31.05.2016 рок складено комісію та встановлено, що на земельній ділянці ОСОБА_1 є пошкодження зелених насаджень. Заключенням комісії є те, що провести аналіз на місцевому рівні неможливо, оскільки потрібне обладнання більш високого рівня та інформація про вид гербіциду, що використовувався. Факт пошкодження зелених насаджень та кущів підтвердився (а.с.6). Проте в даному акті відсутні відомості, що комісія намагалась отримати пояснення ОСОБА_3, та не встановлено , що саме її дії призвели до пошкодження зелених насаджень. Крім того, як зазначає позивач, пошкодження зелених насаджень він виявив 24.05.2016 року, а комісія проводила обстеження 31.05.2016 року.

В акті обстеження зелених насаджень від 14.07.2016 року, складеного комісією, зазначено, що на ділянці ростуть кущі аґрусу у кількості 16 штук, частини яких сухі, пошкоджено дерево яблуні. В акті не зазначено причину, яка привела чи могла привести зелені насадження до такого стану пошкодження (а.с.7).

Згідно довідки КУ Покровський координаційний комітет самоорганізації населення у будинку 66 по вулиці П.Поповича мешкає ОСОБА_1, у будинку 68 мешкає ОСОБА_3 (а.с.8).

З матеріалів справи також вбачається, що між сусідами існує довгостроковий конфлікт, про це свідчить також рішення Красноармійського міськрайонного суду від 15.05.2006 року. Відповідно до цього рішення було зобовязано ОСОБА_3 перенести вигрібну яму, а ОСОБА_1 зобовязано перенести туалет (а.с.20).

Земельна ділянка та житловий будинок, розташовані за адресою: м. Покровськ, вул.. П.Поповича (колишня ОСОБА_4), 66, належить ОСОБА_1 (а.с.21-29).

Згідно листа Красноармійського відділу поліції ГУ НП України в Донецькій області з приводу заяви ОСОБА_1 повідомляють, що заяву 24.05.2016 року було зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під № ЄО-3726. Під час здійснення перевірки, встановлено, що в даних матеріалах відсутні ознаки кримінального та адміністративного правопорушення (а.с.56).

Свідок ОСОБА_5, суду пояснила, що знайома і з позивачем і відповідачкою. У травні 2016 року її запросив ОСОБА_1 Коли свідок прибула на земельну ділянку ОСОБА_1 побачила, що зелені насадження на його огороді були пожовклі. ОСОБА_1 стверджував, що це сусідка обробила їх хімічною речовиною. Свідок не бачила як це робила ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які є сусідами позивача та відповідачки, суд пояснили, що не бачили як ОСОБА_3 обробляла ділянку ОСОБА_1 хімічними речовинами. Також пояснили, що у них також виникають конфлікти з сусідом ОСОБА_1

Завданнями цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК України передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Загальне правило статті 1166 ЦК України встановлює, що будь-яка майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам або майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала, в повному обсязі. Якщо мають місце спеціальні підстави, що надають можливість застосовувати до правовідносин положення інших статей § 1 Глави 82 ЦК, треба застосовувати спеціальні норми. В противному випадку відшкодування шкоди відбуватиметься за правилами коментованої статті.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти:

а) Неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії.

б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров'я тощо). У відносинах, що розглядаються, шкода - це не тільки обов'язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі.

в) Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 57 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.58, 59 цього Кодексу належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виходячи з аналізу зазначених норм, розподіл обов'язків щодо доказування в цивільній справі здійснюється на підставі принципу змагальності, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні вказаних фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Матеріали цивільної справи не містять жодного доказу того, що саме відповідачка ОСОБА_3 своїми протиправними діями спричинила шкоду позивачу. Так в актах обстеження зелених насаджень містяться відомості про насадження, але не встановлено вини відповідачки, також вину відповідачки не підтвердили свідки.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та необґрунтованими.

У звязку з тим, що суд відмовляє в задоволенні позовних вимог не підлягають стягненню з відповідача понесені позивачем судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23,1166,1167 ЦК України, ст.ст.10,57-58,60,88,169, 180, 197,208-209,212-215,218,224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування збитків та не отриманого прибутку відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

В судовому засіданні 2 грудня 2016 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено протягом пяти днів.

Суддя Хмельова С.М.