АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4522/16 Справа № 194/1866/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Деркач Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Деркач Н.М.,

суддів: Кочкової Н.О., Осіяна О.М.,

при секретарі Сахарові Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргуАргунова ОСОБА_2 на рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року, у якому ухвалою суду від 02 червня 2016 року виправлено описку, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з 03.12.2015 року та до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2018 року. Розподілено судові витрати та допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати аліментів за один місяць.

Не погоджуючись з вищевказаним судовим рішенням, відповідач ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутих з нього аліментів, зменшивши його з 1/8 частини до 1/20 частини усіх видів його заробітку щомісячно до закінчення донькою навчання.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_3 просить її відхилити, а рішення суду, як законне та обґрунтоване, на її думку, залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно довідки Павлоградського медичного училища від 17 листопада 2015 року № 817, ОСОБА_3 навчається на І курсі фельдшерського відділення спеціальності «Лікувальна справа» Павлоградського медичного училища, форма навчання - денна, контрактна, термін навчання з 01.09.2015 року по 30.06.2018 року Загальна вартість освітньої послуги становить 31080 грн.(а.с.10).

Рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2015 року з ОСОБА_4 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на її утримання в розмірі 1/10 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною,ОСОБА_6, трирічного віку, та на утримання ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/5 частини всіх видів його доходів до досягнення дитиною повноліття (а.с.30-31).

Згідно свідоцтва про народження, відповідач ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.33).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 посилалася на те, що її батько відповідач ОСОБА_4 добровільно матеріальної допомоги їй не надає, вона є студенткою І курсу медичного училища денної форми навчання, у звязку з чим позбавлена можливості працевлаштуватися, а доходів її матері, ОСОБА_8, не вистачає для повної оплати навчання. При цьому, відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу, аліменти на утримання інших осіб не сплачує.

На думку колегії суддів, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та стягуючи з ОСОБА_4 на користь позивачки на її утримання аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів його доходів щомісячно, суд першої інстанції правильно виходив з наявності у відповідача можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та врахувавши стягнення з ОСОБА_4 аліментів у розмірі 1/10 та 1/5 частини всіх видів його доходів щомісячно на утримання інших осіб, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Висновки суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь повнолітньої доньки ОСОБА_3 аліментів на її утримання відповідають вимогам ч.1 ст.199 СК України та ч.1 ст.200 СК України, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідач працює у ДТЕК «Павлоградвугілля» ШУ «Тернівське» шахта «Західно-Донбаська» та отримує щомісячні страхові виплати з Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань та має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній дитині.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції при визначенні розміру аліментів на утримання ОСОБА_3 не враховано стягнення з нього аліментів на утримання інших осіб, а також наявність на утриманні у відповідача доньки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 та доньки його дружини, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_5, не можуть бути підставою для зміни законного та обґрунтованого рішення суду, оскільки зазначені обставини були досліджені судом першої інстанції при ухваленні рішення та визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь його повнолітньої доньки, ОСОБА_3 Крім того, матеріали справи не містять доказів того, що дружина відповідача не отримує аліменти на утримання своєї доньки, ОСОБА_9,ІНФОРМАЦІЯ_5.

Посилання апелянта на те, що на його утриманні також знаходяться непрацездатні батьки колегією суддів не беруться до уваги, оскільки не підтверджені належними доказами.

Також не можуть бути підставою для зміни рішення суду доводи апеляційної скарги відповідача відносно його кредитних зобовязань, оскільки вони носять тимчасовий характер та не повинні призвести до звуження прав повнолітньої дитини на її утримання батьками.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апелянта відносно того, що у разі стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_3 у розмірі 1/8 частини всіх видів його доходів у нього залишиться недостатньо грошових коштів для забезпечення сім*ї, оскільки зазначений розмір аліментів разом з аліментами, стягнутими з відповідача рішенням Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05.08.2015 року на утримання інших осіб, становить 42,5% усіх видів його заробітку, що не перевищує норму, встановлену ч.3 ст.70 ЗУ «Про виконавче провадження».

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що, вирішуючи спір, який виник між сторонами, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі з'ясував права і обов'язки сторін, обставини справи, перевірив доводи сторін та дав їм належну правову оцінку, постановив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

При ухваленні судового рішення судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права у спірних правовідносинах та не допущено порушень норм процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду від 01 квітня 2016 року відповідає вимогам матеріального та процесуального закону. Підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: Н.М. ОСОБА_10ОСОБА_11 Осіян