Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є. у. №331/7673/15 Головуючий у 1-й інстанції: Смолка І.О.
Провадження №22-ц/778/1806/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Сапун О.А.,

суддів: Пільщик Л.В.,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Евальд Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА :

16 жовтня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 14.12.2007 року ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов'язання за Договором та угодою виконав в повному обсязі, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.

Відповідач не надавав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов Договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, положень статей 509,526,1054 ЦК України, відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Станом на 31.08.2015 року ОСОБА_4 має заборгованість за кредитним договором на загальну суму 28 096 грн. 89 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 7 798 грн. 99 грн.; з заборгованості по процентам за користування кредитом - 15 887 грн. 83 коп.; з заборгованості по пені та комісії - 2 595 грн. 93 коп.; а також зі штрафу відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг фіксована частина - 500 грн., процентна складова 1 314 грн. 14 коп.

Враховуючи викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму боргу по кредитному договору 28 096 грн. 89 коп. та судовий збір.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, допущені порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Заслухавши у судовому засіданні апеляційного суду Запорізької області пояснення представника апелянта, заперечення відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у відповідності до статті 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 1 статті 307, статтею 308 ЦПК України передбачено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін, якщо визнає, що його постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті іц справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що банк, звертаючись з позовом 16 жовтня 2015 року, пропустив позовну давність, про застосування якої просив відповідач, подавши 12 січня 2016 року відповідну заяву.

Вказаний висновок відповідає фактичним обставинам справи, узгоджується з нормами матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору від 14 грудня 2007 року б/н, укладеному між сторонами, банк надав ОСОБА_4 кредит у розмірі 8 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5 % на місяць із розрахунку 360 днів у році, на суму залишку заборгованості за кредитом зі строком повернення, що відповідає строку дії картки ( а. с. 6-14 ).

В договорі зазначено, що термін дії картки два роки, тобто до грудня 2009 року ( а. с. 6 ).

Із наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж у погашення кредиту ОСОБА_4 здійснив 10 листопада 2011 року. У зв'язку з невиконанням позичальником умов договору заборгованість відповідача станом на 31 серпня 2015 року становить 28 096 грн. 89 коп., яка складається з 7 798 грн. 99 коп. заборгованості за кредитом; 15 887 грн. 83 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом; 2 595 грн. 93 коп. заборгованості за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг 500 грн. фіксована частина, 1 314 грн. 14 коп. процентна складова ( а. с. 3-5 ).

Відповідно до статей 1049,1050,1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини 1 статті 626, статті 627 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно статей 256,257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до статей 259,261 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

У частині 3 статті 267 ЦК України зазначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом зясовано, що за умовами кредитного договору остаточний строк повернення кредиту відповідає строку дії кредитної картки, тобто до 14 грудня 2009 року, останній платіж у погашення заборгованості відповідач здійснив 10 листопада 2011 року.

З позовом до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося тільки 16 жовтня 2015 року.

12 січня 2016 року ОСОБА_4 подав до суду заяву про застосування позовної давності ( а. с.33-34 ).

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 (далі постанова), відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (статті 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі - зі спливом останнього дня місяця дії картки (статті 261 ЦК України).

Вирішуючи спір, районний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин й нормами матеріального права, які підлягають застосуванню; з'ясував питання щодо строку позовної давності і правильно залишив без задоволення вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» через пропуск позовної давності.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не дають підстав вважати, що спір вирішено неправильно.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: