Справа № 439/222/16 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/3772/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Львівської області у складі: головуючого судді Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання: Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:
оскаржуваним рішенням позов ОСОБА_2 задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ? частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року та до досягнення дітьми повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць допущено до негайного виконання. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 гривень.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 , просить таке скасувати, ухвалити нове, яким позов задовольнити частково, стягувати з нього на користь ОСОБА_2 на утримання їхніх дітей: доньки ОСОБА_5 та сина ОСОБА_6 1/3 частину усіх видів доходів.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що рішення прийнято передчасно, є таким, що не відповідає фактичним обставинам справи. Як вважає апелянт, в основі рішення - пояснення позивачки, обставини, які не відповідають дійсності. Судом проігноровані пояснення апелянта та подані ним докази, не взято до уваги пояснення апелянта з приводу того, що позивачка проживає в житловій квартирі, що належить його матері, оплату компослуг здійснює він. Суд не врахував, що отримані кредитні кошти він витратив для проведення ремонту в квартирі, де проживає позивачка з дітьми. Крім того, він продовжує утримувати дітей, купував дітям одяг, шкільне приладдя, продукти харчування. Вважає достатньою сумою аліментів 1/3 частки від усіх видів заробітку , про що ним заявлено в суді і що, на його думку, буде відповідати усім фактичним обставинам по справі та матеріальним потребам дітей. Зазначає, що позивач жодного разу не зверталася до нього з питанням щодо узгодження його добровільної участі в утриманні дітей. Окрім того, зазначає, що заробітна плата, яку отримує як військовослужбовець, є для нього єдиним джерелом доходів, жодних інших прибутків у нього немає.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи, межі та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5, 6).

З пояснень сторін встановлено, що відповідач є військовослужбовцем у військовій частині НОМЕР_3 і його дохід становить 7500 грн. Позивач працює перукарем та її дохід становить 1300 грн. щомісячно.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив із стану здоров`я та матеріального становища дітей і платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей. Суд надав оцінку поясненням відповідача щодо оплати комунальних послуг за житло, в якому проживають діти та дружина, щодо отримання кредиту на ремонт квартири, та дійшов висновку про недоведеність даних обставин. Також судом враховано обставину наявності у відповідача постійного місця праці.
Однак, з даним висновком суду першої інстанції в частині визначення присудженої до стягнення суми аліментів колегія суддів не погоджується, оскільки суд не встановив у повній мірі обставину, на яку посилався у запереченні відповідач, а саме оплату ним комунальних послуг за квартиру, де проживає позивач з дітьми, та не з`ясував думки позивача на спростування таких заперечень.
Як з`ясовано у суді апеляційної інстанції, відповідач у зазначеній квартирі не проживає через тимчасові суперечності у сім`ї, однак здійснює оплату комунальних послуг, що підтвердив наданими квитанціями. Наведене свідчить про його участь у матеріальному утриманні дітей у зазначений спосіб, та вказана обставина впливає на визначення розміру присуджених аліментів у меншому розмірі від присудженого.
Враховуючи наведене, рішення суду, як таке, що в повній мірі не відповідає дійсним обставинам справи, відповідно до вимог ч.1 ст.309 ЦПК України необхідно змінити в частині визначення розміру стягуваних аліментів на утримання двох дітей та достатньою до стягнення суми аліментів з врахуванням рівного обов`язку щодо утримання дітей вважати 1/3 частину усіх доходів відповідача.

Керуючись п.3 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 309, ст.ст.313, 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

вирішила:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Бродівського районного суду Львівської області від 21 квітня 2016 року змінити в частині визначення розміру аліментів та визначити стягуваною сумою замість 1/2 частин усіх доходів позивача - 1/3 частину його усіх доходів та стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини пп НОМЕР_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 22.02.2016 року та до досягнення старшою дитиною повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу може бути оскарженим в касаційному порядку протягом двадцяти днів подачею касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Береза В.І.
Судді: Бойко С.М.
Штефаніца Ю.Г.