АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Крічфалуши С.С.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Федун Інни Василівни в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року

в справі за скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чернова Л.В., заінтересована особа: ОСОБА_3 щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2016 року представник публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (надалі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернувся в суд зі скаргою на дії Жовтневого відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, Головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Чернова Л.В. щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження № 49371889 від 04 квітня 2016 року, посилаючись на те, що дана постанова порушує права та охоронювані законодавством інтереси боржника.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року у задоволенні скарги відмовлено.

В апеляційній скарзі представник скаржника, посилаючись на порушення норм матеріального тапроцесуального права, просить скасувати ухвалу районного суду, а направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши представника позивача, який підтримав апеляційну скаргу, заінтересовану особу та його представника, які просили апеляційну скаргу відхилити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Як убачається з матеріалів справи, рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 20 березня 2015 року, з урахуванням рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року, постановлено стягнути з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 заборгованість, у сумі 17 378 грн. 25 коп.

Встановлено, на примусове виконання рішення суду 06 листопада 2015 року видано виконавчий лист № 2/759/1210/15, й 23 листопада 2015 року головним державним виконавцем Жовтневного відділу державної виконавчої служби м.Дніпропетровська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Черновою Л.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.8).

З долученого до справи платіжного доручення № 760 від 22 березня 2016 року убачається, що 25 березня 2016 року на виконання рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 було перераховано 17 378 грн. 25 коп. (а.с.9).

Встановлено, що у зв'язку з виконанням рішення суду 04 квітня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (а.с.8).

З матеріалів справи убачається, 18 квітня 2016 року до виконавчої служби представником ПАТ КБ «ПриватБанк» було подано заяву про зупинення виконавчого провадження, з посиланням на те, що ухвалою Вищого спеціалізованого суду України від 09 березня 2016 року до розгляду касаційних скарг зупинено виконання рішення суду про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_3 грошових коштів (а.с.10).

Відмовляючи в задоволенні поданої по справі ПАТ КБ «ПриватБанк» скарги, районний суд виходив з того, що оскаржувана постанова державного виконавця винесена у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на час її винесення жодною із сторін виконавчого провадження не було надано державному виконавцю копії ухвали суду касаційної інстанції про зупинення виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для визнання дій державного виконавця неправомірними і скасування вказаної постанови.

Такі висновки районного суду є законними й обґрунтованими. Вони повністю узгоджуються з сукупністю зібраних у справі й належно оцінених в ухвалі доказів.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV сторони зобов'язані протягом трьох робочих днів письмово повідомити державного виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також письмово повідомляти державного виконавця про виникнення обставин, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі про зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - про зміну місця роботи.

Матеріали справи свідчать, що державний виконавець у примусовому порядку виконав рішення суду, а тому обґрунтовано виніс постанову про закриття виконавчого провадження. Належні докази своєчасного звернення представника банку до виконавчої служби з відповідними доказами про необхідність зупинення примусового виконання виконавчого листа відповідно до ухвали суду касаційної інстанції, до справи не долучено.

Доводи апеляційної скарги про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження винесена пізніше від дати постановлення судом касаційної інстанції ухвали про зупинення виконавчого провадження;що виконавець вийшов за межі повноважень, визначених законодавством, колегія суддів визнає безпідставними, нічим не підтвердженими та такими, що не спростовують висновків районного суду про те, що банк звернувся із заявою про зупинення виконавчого провадженняіз порушенням строку, визначеного положеннями ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» - 18.04.2016р., в той час як оскаржувана постанова винесена 04 квітня 2016 року.

Законом України «Про виконавче провадження» до повноважень державного виконавця не віднесено вчиняти дії по перевірці чинності рішення суду, що перебуває на виконанні.

Окрім цього, колегія суддів враховує й долучені в суді апеляційної інстанції докази про те, що справа за позовом ОСОБА_3 до ПАТ КБ «ПриватБанк» про захист прав споживача, стягнення банківських вкладів, пені, майнової та моральної шкоди переглянута судом касаційної інстанції й ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 липня 2016 року подані по справі касаційні скарги відхилено, а рішення Апеляційного суду м. Києва від 06 жовтня 2015 року залишено без змін (а.с.49-51).

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованими висновки районного суду про відсутність правових підстав до задоволення скарги.

Ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм матеріального й процесуального права, викладені в ухвалі висновки відповідають обставинам справи й доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів прийшла до висновку про відхилення апеляційної скарги та залишення ухвали районного суду без змін.

Керуючись ст.ст.293, 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу Федун Інни Василівни в інтересах публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 28 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів з моменту проголошення шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді:

Справа № 759/8052/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12199/2016

Головуючий у суді першої інстанції: БорденюкВ.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Слюсар Т.А.