Справа № 367/1921/15-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

31 травня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Кухленко Д.С.,

при секретарі Токач М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: Служба у справах дітей Бучанської міської ради, ОСОБА_5 про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження квартирою шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду надійшов зазначений вище позов, який позивач мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 1979 року, спадкоємцем 1/4 частини будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1. Зазначене свідоцтво про право на спадщину за заповітом посвідчено державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско А.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1946. Вказаний будинок належав померлій ОСОБА_7 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Бучанською селищною радою народних депутатів 31 травня 1979 року, зареєстрованого в Київському міжміському бюро технічної інвентаризації 31.05.1979р. за № 2026. На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.06.1979 р. Київським міським бюро інвентаризації 1/4 частину домоволодіння АДРЕСА_1 зареєстровано на праві приватної власності за ОСОБА_1 і записано у реєстрову книгу за № 2026.

В зазначеному будинку проживають: ОСОБА_5, яка також зареєстрована за вказаною адресою (третя особа - 2), ОСОБА_8 (чоловік третьої особи - 2), ОСОБА_9 (донька третьої особи - 2).

Також, в зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_2 (далі - відповідач 1), ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н. (син відповідача 1) (далі - відповідач 2), ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (донька відповідача 1) (далі - відповідач 3). Згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання громадянки ОСОБА_5 від 26.02.2013 р.: відповідач - 1 із своїми малолітніми дітьми за вказаною адресою не проживає з вересня 2011 року, що підтверджують також сусіди. Відповідачі разом з власником спільне господарство не ведуть, без поважних на то причин в будинку не проживають, тобто не використовують житло за цільовим призначенням - для проживання, не несуть будь-яких витрат на утримання приміщення будинку та на оплату витрат по оплаті житлово-комунальних послуг.

Відповідач - 1 разом з дітьми виїхала з приміщення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, таким чином не реалізувала своє право на проживання протягом встановленого законом строку та з невідомих причин не знялась з реєстраційного обліку.

Однак, реєстрація відповідача 1, відповідача 2, відповідача 3 у вказаному будинку не відповідає волі позивача. Так, позивач є пенсіонером, отримує тільки пенсію, додаткових джерел доходів не має, проте змушений безпідставно додатково оплачувати житлово-комунальні послуги відповідно до кількості зареєстрованих осіб, які в будинку не проживають, що є вкрай складною обставиною, обтяжуючу його матеріальне становище.

Відповідач 1 за зазначеною адресою добровільно відмовилась проживати, взагалі не з'являється за місцем реєстрації, контактів з позивачем не підтримує, та жодного разу не запропонувала матеріальної допомоги на сплату комунальних платежів. Крім того, реєстрація відповідачів у вказаному будинку обмежує відчуження будинку, що є загальновідомим фактом. Тому, в даному випадку власник будинку обмежений у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном та має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом визнання відповідачів 1, 2, 3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком, розташованим за вищевказаною адресою.

Крім того, відповідачі 1, 2, 3 не є членами сім'ї позивача в розумінні ч. 2 ст. З Сімейного Кодексу України: сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки, оскільки позивач та відповідачі спільно не проживають (понад 3 роки), спільним побутом не пов'язані, взаємних прав та обов'язків не мають. Той факт, що в будинку, належному позивачу на праві приватної власності, досі зареєстрована відповідач - 1 зі своїми дітьми заважає власнику повноцінно ним користуватись та розпоряджатись, адже він не має до відповідачів жодного відношення та не зобов'язаний узгоджувати з ними в майбутньому угоди щодо користування та розпорядження належним йому майном - 1/4частиною будинку.

Оскільки, відповідачі 1, 2, 3 не є членами сім'ї власника, а також відсутні за адресою реєстрації вже понад три роки, то вони втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1.

Крім цього, 11.01.2014 р. ВДВС Бучанського МУЮ було відкрите виконавче провадження № 41428796 на підставі виконавчого листа № 367/2975/13-ц, виданого 02.12.2013 р. Ірпінським міським судом Київської області про вселення ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_10 в 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 23.01.2015 р. ВДВС Бучанського МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з тим, що стягувач ОСОБА_2 не з'являється до відділу, на дзвінки не реагує, чим перешкоджає виконанню виконавчого документа, та вказана підстава унеможливлює виконання рішення про вселення без стягувача.

Тому просить усунути перешкоди у здійсненні позивачем - ОСОБА_1 права користування та розпорядження житловим приміщенням, належним йому на праві власності, а саме 1/4 частиною будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, шляхом визнання відповідача 1 - ОСОБА_2, відповідача 2 - ОСОБА_3, відповідача 3 - ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - 1/4частиною будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Судові витрати, в тому числі витрати на правову допомогу присудити з відповідача 1 - на користь позивача.

Представник позивача в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд цивільної справи № 367/1921/15-ц проводити без її участі. Позвні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. У разі необхідності не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Звукозапис не проводити.

Відповідачі в судове засідання не з'явились, причини та докази поважності неявки суду не повідомили, тому суд, керуючись статтею 224 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу заочно на підставі наявних у справі доказів.

Оскільки сторони по справі в судове засідання не з'явилися, тому, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає задоволенню виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16 червня 1979 року, спадкоємцем 1/4 частини будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, посвідчено державним нотаріусом Ірпінської державної нотаріальної контори Плеско А.Ф., зареєстрованого в реєстрі за № 1946. (а.с.8). Також судом встановлено, згідно акту обстеження житлово-побутових умов проживання громадянки ОСОБА_5 від 26.02.2013 р. в зазначеному будинку, крім позивача проживають: третя особа-ОСОБА_5, ОСОБА_8 (чоловік), ОСОБА_9 (донька). Також, в зазначеному будинку зареєстровані, але не проживають: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н., ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2(а.с.9-10). Також згідно постанови від 11.01.2014 р. ВДВС Бучанського МУЮ було відкрите виконавче провадження № 41428796 на підставі виконавчого листа № 367/2975/13-ц, виданого 02.12.2013 р. Ірпінським міським судом Київської області про вселення ОСОБА_2 з малолітнім сином ОСОБА_10 в 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 23.01.2015 р. ВДВС Бучанського МУЮ було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві у зв'язку з тим, що стягувач ОСОБА_2 не з'являється до відділу, на дзвінки не реагує, чим перешкоджає виконанню виконавчого документа, та вказана підстава унеможливлює виконання рішення про вселення без стягувача(а.с.11-12).

Крім того відповідачі не є членами сім'ї власника, а також відсутні за адресою вже понад три роки, вони втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP: громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 317 Цивільного кодексу України: власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно п.п. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Нормами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Судом встановлено, що відповідачі на даний час не мешкають більше 3 років у будинку АДРЕСА_1 та ним не користуються, а тому вони втратили право користування та розпорядженням зазначеним приміщенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає, що із відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати по справі.

Враховуючи, що сторони в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З огляду на викладене, на підставі ст. 321, 405 Цивільного кодексу України; ст.ст. 6, 8, 10, 11, 15, 30, 60, 64, 88, 169, 197, 212, 214, 215, 223ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинка, який знаходиться АДРЕСА_1

Стягнути із ОСОБА_2 на корись ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі - 243,60 грн.

Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка має бути подана протягом 10 (десяти) днів з дня отримання відповідачем його копії.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня проголошення рішення, а особами, які були відсутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, - з дня отримання копії рішення.

Суддя: Д. С. Кухленко