07.07.2016 Справа № 363/3096/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого : суддіС.І.Купрієнка

секретаря : Рибки І.Є.

прокурора:Івашина , Батюк І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді справу за позовом заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України , Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства , Державного підприємства „Вищедубечанське лісове господарство до ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області , Товариства з обмеженою відповідальністю „КІАН , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 3-і особи , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47, ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , ОСОБА_76 , ОСОБА_77, ОСОБА_78 , ОСОБА_79 , ОСОБА_80 , ОСОБА_81, ОСОБА_82 , ОСОБА_83 , ОСОБА_84 , ОСОБА_85 , ОСОБА_86 , ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , ОСОБА_92 , ОСОБА_93 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , ОСОБА_96 , ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 , ОСОБА_101 , ОСОБА_102 , ОСОБА_103 , ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 , ОСОБА_110 , ОСОБА_111 , ОСОБА_112 , ОСОБА_113 , ОСОБА_114 , ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , ОСОБА_117 про визнання незаконними розпоряджень , скасування розпоряджень , державних актів на право власності на землю та витребування земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

В липні 2015 року перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду із зазначеним позовом у якому просив:

- визнати незаконним і скасувати розпорядження ОСОБА_1районної державної адміністрації № 62 від 05.02.04;

- визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений10.02.04 між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та TOB «КІАН», який 27.02.04 зареєстровано в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 5;

- визнати незаконним і скасувати розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 162 від 23.03.04;

- визнати недійсним державний акт на право власності серії КВ № 101572, виданий 14.05.04 ОСОБА_2 на земельні ділянки загальною площею 7,7244 га, які складаються з шести земельних ділянок (кадастровий номер :33:022:0002 площею 2,6007га), (кадастровий номер :33:020:0049 площею0,4347 га), (кадастровий номер :33:020:0050 площею1,3984 га), (кадастровий номер, :33:020:0051 площею 1,3667 га), (кадастровий номер

:33:020:0052 площею 1,3717 га), (кадастровийномер :33:020:0053 площею 0,5522 га);

- визнати недійсним державний акт на право власності серії КВ № 068821, виданий ОСОБА_3 14.05.04 на земельні ділянки загальною площею 1,6306 га, які складаються з двох земельних ділянок (кадастровий номер :33:022:0002 площею 0,6760 га), (кадастровий номер :33:022:0003 площею 0,9546 га).

- визнати недійсним державний акт на право власності серії КВ № 056615, виданий ОСОБА_4 11.07.04 на земельні ділянки загальною площею 4,2172 га, які складаються з трьох земельних ділянок (кадастровий номер :33:018:0002 площею 2,2213 га), (кадастровий номер :33:022:0023 площею 1,3239 га), (кадастровий номер :33:022:0030 площею 0,6720 га);

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_2 земельні ділянки загальною площею 7,7244 га, які складаються з шести земельних ділянок (кадастровий номер :33:022:0002 площею 2,6007 га), (кадастровий номер :33:020:0049, площею 0,4347 га), (кадастровий номер :33:020:0050, площею 0,3984 га), (кадастровий номер :33:020:0051, площею 0,3667 га), (кадастровий номер :33:020:0052, площею 0,3717 га), :33:020:0053 площею 0,5522 га) і знаходяться в адміністративних межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_2 JI.B. земельні ділянки загального площею 1,6306 га, які складаються з двох земельних ділянок (кадастровий номер :33:022:0002 площею 0,6760 га), (кадастровий номер :33:022:0003 площею 0,9546 га) і знаходяться в адміністративних межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області;

- витребувати на користь держави в особі Кабінету Міністрів України з незаконного володіння ОСОБА_4 земельні ділянки загальною площею 4,2172 га, які складаються з трьох земельних ділянок (кадастровий номер :33:018:0002 площею 2,2213 га), (кадастровий номер :33:022:0023 площею 1,3239 га), (кадастровий номер :33:022:0030 площею 0,6720 га) і знаходяться в адміністративних межах Лебедівської сільської ради Вишгородського району Київської області.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідно до розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 62 від 05.02.04 затверджено проект відведення земельної ділянки, вилучено із земель запасу Лебедівської сільської ради земельну ділянку площею 8,9483 га лісів вкритих лісовою рослинністю та із земель Вищедубечанського держлісгоспу 6,1 га лісів вкритих лісовою рослинністю та надано вищевказані земельні ділянки загальною площею 15,0483 га TOB «КІАН» в оренду на 49 років під розміщення садівницького товариства на території Лебедівської сільської ради за межами населеного пункту.

На підставі вказаного розпорядження між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та ТОВ «КІАН» 10.02.04 укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, який 27.02.04 зареєстровано Київською регіональною філією Центру ДЗК в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 5.

В подальшому, розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 162 від 23.03.04 затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо видачі державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «КІАН» та передано 118 його членам земельні ділянки у власність, загальною площею 13,5779 га.

На підставі зазначеного розпорядження вищевказаним громадянам видані державні акти на право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами з :33:020:0049 по :33:020:0116 та з :33:022:0002 по :33:022:0051.

В подальшому, вказані громадяни на підставі договорів купівлі- продажу, укладених протягом 2004 року, відчужили належні їм земельні ділянки на користь ОСОБА_2, ОСОБА_2 JI.B. та ОСОБА_118

На підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_2 14.05.04 видано державний акт на право власності серії КВ № 101572 на земельні ділянки загальною площею 7,7244 га.

Крім того, ОСОБА_2 JI.B. 14.05.04 видано державний акт на право власності серії КВ № 068821 на земельні ділянки загальною площею 1,6306 га.

Аналогічно, ОСОБА_4 11.07.04 видано державний акт на право власності серії КВ № 056615 на земельні ділянки загальною площею 4,2172 га.

Вилучення спірних земель та їх подальша передача у власність проведені з порушенням вимог законодавства.

Прокурор та представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили про їх задоволення, зазначивши, що оскаржуваними розпорядженнями і діями щодо вилучення, передачі земельних ділянок в оренду та в приватну власність порушено право власності держави на землі лісового фонду, які не можуть передаватись з державної у приватну власність, а також інтереси держави у сфері контролю за використанням та охороною земель, ефективного використання лісогосподарських земель, їх відтворення.

Представники відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Київської області проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову.

Представники відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також проти позову заперечували та просили відмовити у задоволенні позову за безпідставністю позовних вимог, вважали, що усі дії було вчинено відповідно до вимог закону, вважають ,що прокурором без поважної причини пропущені строки звернення з позовом в суд.

Треті особи в судове засідання не зявилися про місце, день та час розгляду справи були повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до статті 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Так, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин.

У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Відповідно до частини 1 статті 45 ЦПК України, у випадках, встановлених законом, прокурор може звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб, або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.

Так, судом встановлено, що розпорядження ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 62 від 05.02.04 затверджено проект відведення земельної ділянки, вилучено із земель запасу Лебедівської сільської ради земельну ділянку площею 8,9483 га лісів вкритих лісовою рослинністю та із земель Вищедубечанського держлісгоспу 6,1 га лісів вкритих лісовою рослинністю та надано вищевказані земельні ділянки загальною площею 15,0483 га TOB «КІАН» в оренду на 49 років під розміщення садівницького товариства на території Лебедівської сільської ради за межами населеного пункту (а.с. 25).

10.02.04 року на підставі названого розпорядження між ОСОБА_1 районною державною адміністрацією та ТОВ «КІАН» укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки, який 27.02.04 зареєстровано Київською регіональною філією Центру ДЗК в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 5 (а.с. 27).

Розпорядженням ОСОБА_1 районної державної адміністрації № 162 від 23.03.04 року затверджено матеріали технічної документації із землеустрою щодо видачі державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «КІАН» у власність (а.с. 41).

На підставі зазначеного розпорядження членам СТ «КІАН» видані державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 30-36).

Члени СТ «КІАН» на підставі договорів купівлі- продажу, укладених протягом 2004 року, відчужили належні їм земельні ділянки на користь ОСОБА_2, ОСОБА_119 та ОСОБА_4 (а.с. 104-171).

Згідно вимог ст..12 ЗК України розпорядження землями територіальних громад належить до повноважень сільських, селищних, міських рад та здійснюється до вимог цього Кодексу.

Пунктом 34 ч.1 с.26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відносить питання регулювання земельних відносин.

Вимогами ст..256, 257 ЦК України передбачено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно із ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Відповідно до вимог ч.4 ст.267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Оспорювані прокурором рішення ОСОБА_1 районної адміністрації було прийнято в 2004 році як і державні акти на право власності на землю і прокурор мав можливість дізнатись про порушене , як він вважає право держави в інтересах якої було пред*явлено позов .

Клопотання про поновлення пропущеного строку пред*явлення позову , прокурором не заявлялось.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивачем пропущений встановлений ст.257 ЦК України строк позовної давності.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст.3,60, 212-215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову заступнику прокурора Київської області, відмовити в повному обсязі.

Рішення протягом 10 днів з дня проголошення може бути оскаржене до Апеляційного суду Київської області, шляхом подачі скарги через районний суд , особам , які не були присутні під час розгляду справи в той же строк , з дня отримання копії рішення.

Суддя