Справа № 489/6175/15-ц
Номер провадження 6/489/146/16
Ухвала

Іменем України

10 червня 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі за текстом Інгульський ВДВС) ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення,

встановив

У червні 2016 року до суду звернувся державний виконавець Інгульського ВДВС з вказаним поданням, яким просив постановити ухвалу про примусове проникнення до житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В обґрунтування подання посилався на те, що на виконанні Інгульського ВДВС знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2/489/2952/15 від 22.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 22591,91 грн.

Зазначає, що державним виконавцем неодноразово здійснювалися виходи за адресою боржника, проте дверей йому ніхто не відчинив. Крім того боржник не надав доступу державному виконавцю для проведення виконавчих дій, хоча був повідомлений належним чином. Таким чином, борг за виконавчими листами, вказаними вище не стягується внаслідок створення боржником умов по ухиленню від виконання рішення суду.

В судовому засіданні державний виконавець підтримав вимоги подання з підстав викладених в ньому, просив подання задовольнити.

Дослідивши матеріали подання судом встановлено такі обставини.

В Інгульському ВДВС на виконанні знаходиться виконавче провадження по примусовому виконанні виконавчого листа №2/489/2952/15 від 22.12.2015 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості у розмірі 22591,91 грн.

Державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та надано боржнику строк для самостійного виконання рішення. Проте до теперішнього часу рішення суду не виконано.

29.12.2015 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, направлено боржнику за Вих. №54465 від 29.12.2015.

29.12.2015 державним виконавцем направлено запит до УПФУ, на що отримано відповідь, що фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати.

29.12.2015 державним виконавцем направлено запит до ДПС України, на що отримано відповідь, що платник податків з таким номером чи за серією та номером паспорта на обліку не перебуває.

Згідно відповіді БД "Автомобіль" за боржником транспортні засоби не зареєстровані.

22.01.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1, про що складено відповідний акт. Встановлено, що боржник відсутній.

Відповідно до відповіді на запит державного виконавця від 16.03.2016 боржник зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

16.03.2016 державним виконавцем на адресу боржника відправлено вимогу за вих. №10499 з'явитися до Ленінського ВДВС, боржник на вимогу не з'явився.

24.03.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено, що боржник відсутній.

13.06.2016 державним виконавцем здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1. Встановлено, що боржник відсутній.

Станом на 03.06.2016 рішення суду не виконано.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" у першу чергу стягнення за виконавчим документом звертається на майно боржника.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" державна виконавча служба має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла, якщо рішення суду не виконане.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника при виконанні судових рішень вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконання.

Державний виконавець посилається на те, що вище зазначені дії боржника затягують, утруднюють виконання рішення суду, опис майна боржника.

Як встановлено судом, в вище зазначених актах від 22.01.2016, 24.03.2016, 13.06.2016 державним виконавцем зазначено, що при здійсненні виходу за адресою боржника, двері квартири ніхто не відчинив.

З матеріалів справи вбачається, що державним виконавцем на адресу боржника неодноразово надсилалися вимоги з'явитися до Ленінського ВДВС, про що свідчать рекомендовані відправлення, проте боржник жодного разу не з'явився, відтак вимоги державного виконавця проігноровано.

В своєму поданні державний виконавець зазначає, що у зв'язку з тим, що боржник створює умови по ухиленню від виконання рішення суду, борг за виконавчим документом, зазначеним вище не стягується.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що необхідність примусового проникнення до житла пов'язана з необхідністю проведення виконавчих дій з метою перевірки майнового стану.

За таких обставин, з метою уникнення зі сторони боржника перешкод державному виконавцю в проведені виконавчих дій та з метою законного виконання рішення суду, суд вважає за необхідне задовольнити подання державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_1

На підставі викладеного та керуючись ст. 208-210 ЦПК України суд

ухвалив

Подання Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про надання дозволу на примусове проникнення до житлового приміщення - задовольнити.

Дозволити державному виконавцю Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області примусове проникнення до житлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для проведення перевірки майнового стану ОСОБА_4, опису (арешту), вилучення та оцінки належного їй майна.

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня при проголошенні ухвали - з дня її отримання.

Суддя В. В. Кокорєв