Провадження № 2-о/428/53/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Олійник В.М.,

за участю секретаря - Гетьманцевої Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій вказано, що вона проживає та зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Її матірю є ОСОБА_2. Вони з матірю були разом зареєстровані та проживали за вказаною вище адресою, при цьому були співвласниками даної квартири. У свідоцтві про право власності на житло № 590, виданому 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, вказано, що квартира за адресою: АДРЕСА_1, є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Квартира, у якій вона проживає була приватизована ними ще у 1997 році. При цьому вони отримали вищевказане свідоцтво про право власності на житло. З того часу і до теперішнього вона у свідоцтво про право власності на квартиру майже не дивилася, а при його отриманні не звернули увагу на те, що прізвище її матері у свідоцтві записано як «Девятко», а її по батькові записано як «Дмитрівна». При цьому, прізвище її матері у її паспорті було записано українською мовою як «Девятко», а її по батькові «Дмитріївна».

30.01.2014 року померла її мати, ОСОБА_2. Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті матері вона звернулася до нотаріуса з метою подання заяви про прийняття спадщини. Державним нотаріусом їй було письмово відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з причини того, що прізвище та по батькові її померлої матері, яке записано у свідоцтві про право власності на квартиру не співпадає з її прізвищем та по батькові, які записані у свідоцтві про її смерть. При цьому для виправлення цієї прикрої помилки та для підтвердження факту належності вказаного свідоцтва, нотаріус порадив звернутися до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 590, видане 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить померлій 30.01.2014 року ОСОБА_2, може підтвердити те, що за адресою квартири, яка вказана у свідоцтві була зареєстрована разом з нею ще з 1985 року та по день своєї смерті саме ОСОБА_2. Приватизація квартири проводилася у 1997 році, тобто тоді, коли її мати була зареєстрована у цій квартирі, і без її участі оформити приватизацію не було б можливим. Також за адресою цієї квартири крім неї зареєстровано було і члена її родини, а саме її, як дочку. Паспорт громадянина України з правильним написанням її ПІБ як «Девятко Лариса Дмитріївна», її мати отримувала вже після того, як було виписано вищевказане свідоцтво про право власності на квартиру, а при отриманні свідоцтва в неї був паспорт зразка СРСР, в якому не було записано її українською мовою, а тільки російською.

Беручи до уваги вищезазначене, очевидно, що написання ПІБ померлої у свідоцтві про право власності на житло було зроблене працівником органу приватизації, який реєстрував та виписував свідоцтво про право власності на підставі старого, а не нового паспорту.

Таким чином, очевидно, що зазначене свідоцтво про право власності на житло належить саме померлій ОСОБА_2, і саме вона записана у вказаному свідоцтві.

Крім того, сам факт того, що зазначене свідоцтво знаходиться у неї, а не у будь-якої іншої особи і спорів стосовно зазначеної квартири немає, свідоцтво виписане на квартиру за адресою, за якою вона зараз проживає, підтверджує вищевказаний юридичний факт.

Причиною неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують вказаний факт належності свідоцтва про право власності на житло, є те, що свідоцтво видавалося у 1997 році, тобто більш ніж 18 років тому, а діючим законодавством не передбачено порядок заміни або внесення виправлень в такі документи, а також тим, що її мати вже померла, у звязку з чим вона вимушена звертатися до суду з проханням встановлення належності померлій вищевказаного свідоцтва, тому що законом не визначено іншого порядку встановлення аналогічних фактів.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом просила суд встановити факт того, що свідоцтво про право власності на житло № 590, видане 03.03.1997 р. Відділом приватизації житла Виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, належить померлій 30.01.2014 року ОСОБА_2.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявилася, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник заінтересованої особи Сєвєродонецької міської ради в судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву, у якій просив розглянути справу без участі представника, проти задоволення заяви не заперечував.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЕД № 419542, виданого 23.05.1979 року Відділом ЗАГС Ворошиловградської області, 13.05.1979 року народилась ОСОБА_5 (російською мовою), батьком якої записаний ОСОБА_6 (російською мовою), а матірю ОСОБА_7 (російською мовою).

Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 1 від 11.06.2013 року, ОСОБА_4 17.08.2007 року уклала шлюб з ОСОБА_8, актовий запис № 517. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини ОСОБА_8. Даний шлюб був розірваний на підставі рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області по справі № 2-3311/11 від 14.12.2011 року.

Згідно з копією свідоцтва про зміну імені серії І-ЕД № 006406, виданого 12.09.2013 року Відділом ДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ у Луганській області, 12.09.2013 року ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, змінила прізвище на ОСОБА_1.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії ЕН № 949541, виданого 09.10.2013 року Сєвєродонецьким МВ УДМС України в Луганській області, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, з 25.07.1995 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло № 590 від 03.03.1997 року, виданого Відділом приватизації житла міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) № 580 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, вказана квартира належить ОСОБА_3 та членам її сімї: ОСОБА_4.

Згідно з довідкою № 3983, виданою 03.11.2015 року КП «ЄРЦ м. Сєвєродонецька», ОСОБА_1 мешкає в АДРЕСА_3, та була зареєстрована разом з ОСОБА_3 по день її смерті - 30.01.2014 року.

Згідно з копією паспорта громадянина України серії ЕМ № 896716, виданого 23.02.2001 року Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, з 05.12.1985 року зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно з копією свідоцтва про смерть серії І-ЕД № 389950, виданого 30.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області, ОСОБА_2 померла 30.01.2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 126.

Згідно з постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 60/02-31, виданої 29.10.2015 року приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу ОСОБА_10, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, у звязку з розбіжністю у написанні прізвища та по батькові спадкодавця у правовстановлюючому документі та свідоцтві про смерть.

За вказаних обставин, судом вбачається, що на момент приватизації квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, яка проводилася у 1997 році, мати заявника мала паспорт зразка СРСР, в якому не було записано її ПІБ як російською, так і українською мовою, а було тільки російською, внаслідок чого, у звязку з неоднаковим перекладом її прізвища та по батькові з російської мови на українську, замість потрібного «Девятко Лариса Дмитріївна», у свідоцтві про право власності на житло було зазначено «Девятко Лариса Дмитрівна».

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені в судовому засіданні, а також підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Сєвєродонецька міська рада, про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити, що свідоцтво про право власності на житло № 590 від 03.03.1997 року, видане Відділом приватизації житла міськвиконкому згідно з розпорядженням (наказом) № 580 на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, належить померлій 30.01.2014 року ОСОБА_2, як зазначено у свідоцтві про смерть серії І-ЕД № 389950 від 30.01.2014 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник