Справа №2/489/1098/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру (далі - Диспансер) про підтвердження стажу роботи,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 р. ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Диспансеру з вимогою підтвердити характер виконуваної нею роботи на протязі повного робочого дня всього періоду її роботи в Миколаївському обласному протитуберкульозному диспансері безпосереднє обслуговування хворих на туберкульоз по взяттю крові на аналізи з безіменного пальця верхньої кінцівки в умовах посиленого навантаження, що дає їй право отримати пенсію за віком на пільгових умовах як молодшого спеціаліста з медичною освітою за списком №2 постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 р.

Позов обґрунтувала тим, що у квітні 2015 р. вона звернулася до Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва щодо питання нарахування їй пенсії на пільгових умовах за списком №2, але в Управління їй запропонували надати уточнюючу довідку із Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру для підтвердження її умов праці, а саме безпосереднього обслуговування хворих на туберкульоз.

У відповіді від 20 квітня 2015 р. головний лікар Диспансеру їй у видачі довідки для призначення пенсії на пільгових умовах відмовив посилаючись на те, що фельдшера лаборанти клініко діагностичної лабораторії згідно посадових обовязків та виконуваної роботи не зайняті повний робочий день (більше 80% тривалості робочої зміни) в умовах передбачених списком №2, тобто безпосереднім обслуговуванням хворих на туберкульоз. Згідно розяснення Мінпраці від 04 грудня 1996 р. № 06/1-4088 безпосереднім обслуговуванням хворих на туберкульоз для даної професії є забір безпосередньо у хворих матеріалу для обстеження.

У другій відповіді від 06 липня 2015 р. головний лікар Диспансеру повідомив, що характер виконуваної роботи фельдшера лаборанта клініко-діагностичної лабораторії встановити неможливо у звязку із тим, що дані за період роботи позивачки не збереглися.

За текстом позову позивачка зазначає, що через складні обставини з кадровим забезпеченням в туберкульозній лікарні, її спілкування та обслуговування хворих на туберкульоз тривало повну робочу зміну. Про це, на її думку, свідчить складений нею та іншими працівниками лікувального закладу відповідний акт. Крім того, зазначає, що адміністрація Диспансеру приховує від неї хронометраж витрат робочого часу на лабораторні дослідження.

Метою позову є підтвердження характеру виконуваної позивачкою роботи згідно прохальної частини позову.

Надалі підстави позову в частині виконуваною позивачкою роботи за списком №2 були уточнені, наголошувала, що працювала на посадах в туберкульозній лікарні, які відносяться до молодшого медичного персоналу. (а.с.70-74).

В судовому засіданні позивачка просила позов задовольнити.

Представники відповідача просили позов залишити без задоволення.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, покази свідків, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Наказом головного лікаря Миколаївської обласної туберкульозної лікарні від 03 березня 1980 р. ОСОБА_1М прийнято на посаду лаборанта з 04 березня 1980 р. (а.с.51, Наказом головного лікарі цього закладу від 28 жовтня 1981 р. лаборанта ОСОБА_1 переведено на посаду фельдшера лаборанта (а.с.53). Наказом від 10 жовтня 1984 р. ОСОБА_1 була звільнена з займаної посади у звязку з систематичним порушенням трудової дисципліни у відповідності до ст. 40 КЗпП УРСР (а.с.54).

Миколаївська обласна туберкульозна лікарня з 01 квітня 1989 р. перейменована в Миколаївський обласний протитуберкульозний диспансер (а.с.58).

Згідно адресованої ОСОБА_1 відповіді Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва від 08 травня 2015 р. питання про призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 може бути розглянуте після надання уточнюючої довідки про характер роботи.

Відповідно до п. "б" ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Отже, відповідно до норми права, яка закріплена в п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», обов'язковими умовами для набуття громадянином (жінкою) права на трудову пенсію (пенсію за віком) на пільгових умовах є в сукупності:

а) досягнення 50 років (після 50 років) з урахуванням норми, закріпленої в останньому абзаці пункту «б» частини першої статті 13 зазначеного Закону, відповідно до якої працівникам, які мають не менше половини стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи;

б) наявність загального стажу роботу не менше 20 років;

в) наявність стажу роботи на роботах із шкідливими і важкими умовами праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, - не менше 10 років;

г) зайнятість на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2, що означений вище, повний робочий день;

ґ) шкідливі і важкі умови праці визначені за результатом атестації робочого місця.

Відповідно до статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах:

а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством;

б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13, 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи.

До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 р.

Відповідно до пункту 9 Порядку застосування Списків № 1 і Списку № 2 пенсії за сумісними роботами, професіями та посадами працівників, зайнятих у виробництвах та на роботах, передбачених Списками, призначаються:

1) за Списком № 2, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1, а інша в Списку № 2;

2) на загальних підставах, якщо одна із виконуваних робіт, професій чи посад передбачена в Списку № 1 або Списку № 2, а інша цими Списками не передбачена.

За пунктом 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року № 1173, Порядку застосування Списків № 1 і № 2 дає підстави дійти висновку, що у розумінні пункту «б» статті 13 Закону «Про пенсійне забезпечення» в поєднані зі статтею 100 цього Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах серед іншого залежить від того, чи працівник, який заявляє право на таку пенсію, обіймав посаду на виробництві чи виконував роботу, пов'язану із шкідливими і важкими умовами праці, яка точно відповідає виробництву, роботі, професії, посаді і показникам шкідливих і особливо важких умов праці Списку №2, затвердженому постановою № 1173 та/чи постановою Кабінету Міністрів України (постанова ВС України від 07 липня 2015 р. у справі 2-а/179/9/14).

До розділу XXVI «Заклади охорони здоров'я» Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР N 1173 от 22 серпня 1956 р. включено молодший медичний персонал, що працює в лепрозоріях, психіатричних і психоневрологічних установах (безпосередньо обслуговуючий психічних хворих), туберкульозних і інфекційних установах (безпосередньо обслуговуючий хворих), прозекторських та моргах.

Відповідно до заперечень Диспансеру він не визнає віднесення періоду роботи ОСОБА_1 в Миколаївський обласній туберкульозній лікарні на посаді лаборант, фельдшер лаборант до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки такі професії в Списку №2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР N 1173 от 22 серпня 1956 р. не передбачалися. При цьому Диспансер посилається на відповідне розяснення Управління Пенсійного Фонду України в Ленінському районі м. Миколаєва (а.с.62-63)

Крім того, Диспансер в своїх запереченнях посилається на те, що в період роботи ОСОБА_1М, в Миколаївській обласній туберкульозній лікарні посада лаборанта, фельдшера лаборанта не відносилася до молодшого медичного персоналу.

При цьому у відповіді позивачці від 20 квітня 2015 р. Диспансер зазначив, що фельдшери лаборанти клініко - діагностичної лабораторії Миколаївського обласного протитуберкульозного диспансеру згідно посадових обовязків та виконуваної роботи не зайняті повний робочий день (більше 80% тривалості робочої зміни) посилаючись на умову безпосередності обслуговування хворих на туберкульоз.

А у відповіді від 06 липня 2015 р. Диспансер розяснив, що відомості про умови праці позивачки в обласній туберкульозній лікарні відсутні, підтвердити безпосередню зайнятість обслуговування хворих протягом дня не можливо у звязку із відсутністю розрахункових норм робочого часу на основні види лабораторних досліджень.

Отже між сторонами наявний спір про право, який ґрунтується на юридичному факті віднесення посади, яку обіймала позивачка протягом роботи у Миколаївській обласній туберкульозній лікарні до молодшого медичного персоналу та встановлення факту безпосереднього обслуговування хворих на туберкульоз, як-то передбачено чинним на той час Списком № 2.

Статтею 49 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Заявлена позовна вимога не породжує для позивачки юридичного наслідку призначення пенсії за віком на пільгових умовах як вона вважає в своєму позові, оскільки підставою для віднесення періоду роботи до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах в даній справі є сукупність посади віднесеної до молодшого медичного персоналу та безпосереднє обслуговування хворих на туберкульоз встановлена у формі передбаченій п. 10 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 р. № 383.

Враховуючи, що із письмових пояснень відповідача не вбачається остаточна неможливість зясування характеру роботи позивачки, то суд вважає, що спосіб захисту права в цих правовідносинах є іншим, а позов в заявлених межах задоволенню не підлягає.

Судовий збір позивачці за рахунок відповідача не відшкодовується.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький