Справа № 127/8693/16-ц
Провадження № 2/127/3535/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

01 липня 2016 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина С.В.,

за участі секретаря судового засідання Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі 22.04.2016 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги мотивували тим, що вони є співвласниками (по 1/3 частці) квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло. В цій квартирі, крім позивачів, з 28.12.2011 року зареєстрований відповідач, який є колишнім чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_2 З дати реєстрації відповідач фактично за місцем реєстрації не проживав, не сплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе витрат по утриманню спірної квартири та не приймає участь в спільному побуті. Позивачам невідомо місцезнаходження відповідача. Вони як власники нерухомості бажають розпорядитися своєю власністю, проте реєстрація відповідача перешкоджає їм в реалізації їх права щодо користування та розпорядження належним їм житлом, у зв'язку з чим вони і звернулися до суду з даним позовом.

Позивачі в судове засідання не з'явилися, надали до канцелярії суду заяви, в яких просили розглянути справу у їх відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, будучи, в порядку визначеному ст.74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, в тому числі шляхом виклику через пресу - газету «Вінниччина», а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, оскільки позивачі не заперечували проти такого порядку розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановленим судом фактичним обставинам у справі відповідають правовідносини, які виникли між сторонами регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, Цивільним Кодексом України щодо захисту права власності та Житловим Кодексом України в частині користування жилими приміщеннями в будинках (квартирах) приватного житлового фонду.

Судом встановлено, що позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_2 є співвласниками (по 1/3 частці кожний) квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.05.2009 року, виданого згідно з рішенням виконкому Вінницької міської ради від 14.05.2009 року №1021 (а.с.17).

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23014363 від 15.06.2009 року, виданого КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації», кожен з позивачів на праві спільної часткової власності володіє 1/3 часткою в зазначеній квартирі (а.с.18).

Згідно акту комісії МКП «ЖЕК №15» від 14.04.2016 року в зазначеній вище квартирі зареєстровані: позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_4, який не проживає за місцем реєстрації з січня 2012 року (а.с.21).

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі, який був розірваний, що вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с.19).

Договір про користування даним житловим приміщенням відповідач з позивачами не укладав.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України №475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316,317,319,321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16,386,391 ЦК України.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема житло - житловий будинок чи квартира (ст.ст. 379,382 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Аналогічна норма права користування членом сім'ї власника на рівні з ним його житлом міститься в ч. 1 ст. 156 ЖК УРСР.

Разом з тим, положенням ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено юридичну підставу втрати членом сім'ї власника (у тому числі колишнім членом сім'ї власника) права на користування житлом власника, а саме - відсутність члена сім'ї власника житла без поважних причин понад один рік за таким місцем проживання (у житлі), якщо інше не встановлено домовленістю із власником або за законом.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено відповідними доказами, що відповідач ОСОБА_4 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 без поважних причин понад один рік, у зв'язку з чим він підлягає визнанню таким, що втратив право користування зазначеною квартирою.

Враховуючи те, що факт непроживання відповідача за місцем своєї реєстрації понад 1 рік встановлений, а визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням має для позивачів як власників житла важливе юридичне значення та даний факт ніким не оспорюється, суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачами вимоги.

Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. З огляду на вказане положення суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивачів сплачену суму судового збору по 184,00 гривень кожному.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 316-319, 321, 405 ЦК України, ст. 150, 156 ЖК України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 184,00 гривні.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 184,00 гривні.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, адреса реєстрації: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 184,00 гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький міський суд Вінницької області.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя: