Провадження № 2/761/4543/2016
У Х В А Л А

25 березня 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Осаулов А.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; Третя особа: комісія з питань захисту права дитини Шевченківської районної адміністрації в місті Києві про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

У березні 2016 ОСОБА_3 (Позивач) звернулася до суду із зазначеним позовом в якому просила надати позивачу дозвіл оформляти документи для тимчасового виїзду неповнолітньої ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, за межі України без згоди батька ОСОБА_2, а також дозволити позивачу без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 3 Конвенції Об'єднаних націй Про права дитини (ратифікованої Постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Так, при розгляді судами такої категорії справ, суд має визначити відповідний часовий проміжок перебування дитини у цій державі, визначити надання одноразового дозволу на виїзд неповнолітнього за кордон без згоди та супроводу одного із батьків, а не на неодноразові виїзди без визначення країни та проміжку часу, дослідити докази необхідності виїзду дитини за кордон та обґрунтування терміну виїзду (Ухвала колегії суддів судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 21.07.2010 року).

Відповідно до чинного законодавства України позовна заява є процесуальним документом, який повинен містити в собі, зокрема, зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування.

Тобто в позовній заяві має містись посилання, зокрема, на те, до кого пред'явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов'язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред'явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред'явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України, оскільки в позовній заяві не викладені обставини, якими позивач обґрунтовує підстави звернення до суду та не надає юридично значимі факти, на основі яких звертається до суду та обґрунтовує свої вимоги відповідно до норм матеріального права.

Так, позивачем заявляючи до відповідача вимогу про надання дозволу на виїзд дитині з України без дозволу батька, не чітко викладено зміст позовних вимог та обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину, а саме: не зазначено державу до якої позивач просить надати дозвіл здійснити виїзд, не зазначено початок та закінчення періоду виїзду, доцільність виїзду дитини за кордон, неодноразовості дозволу на такий виїзд та термін дозволу.

Крім того, в позові відсутнє посилання на докази, які б підтверджували обставини щодо предмету позову та його правових підстав виникнення, а саме: зазначення та надання доказів, що підтверджують відсутність згоди відповідача на виїзд дитини за кордон, оскільки, підставою розгляду судом справ зазначеної категорії є наявність спору між батьками з приводу виїзду дитини за кордон.

Оскільки відповідно до ст. 15 цього ж Кодексу суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають саме з правових відносин: цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових, а не з будь-яких суспільних зв'язків, то зазначення вказаних вище обставин за нормами ст. 119 ЦПК України є передумовою відкриття провадження у справі.

Також згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем, є обов'язковими для особи, яка пред'являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, за вимогами СК України та Закону України "Про охорону дитинства" питання про тимчасовий виїзд закордон неповнолітньої дитини без згоди батька повинно бути розглянуто по-перше органом опіки та піклування, а у разі його не вирішення або невиконання цього рішення одним з батьків дитини, у судовому порядку. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки та піклування з приводу можливості та доцільності виїзду неповнолітньої дитини за кордон, не додано його копії для відповідача.

Також судом встановлено, до позову додано документ про сплату судового збору в меншому розмірі ніж передбачено Законом України Про судовий збір.

Так, в позові містяться дві вимоги немайнового характеру, однак судовий збір сплачено лише за пред'явлення однієї такої вимоги.

Така позиція суду відповідає роз'ясненням Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, наданих в п.13 постанови №10 від 17.10.2014 р. Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах, згідно яких, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою).

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 2 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (551,20 грн.).

Таким чином, позивачу необхідно доплатити судовий збір за подання позову майнового характеру до суду в сумі 551,20 грн на р/р 0011, код платежу 22030001, МФО 820019, одержувач УДК у Шевченківському районі м. Києва, , Банк одержувача ГУ ДКУ у м. Києві .

Відтак, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у справі, оскільки заява містить недоліки (не відповідає вимогам ст.ст. 119 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119, 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2; Третя особа: комісія з питань захисту права дитини Шевченківської районної адміністрації в місті Києві про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви на протязі п'яти днів з дня отримання ним копії цієї ухвали, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: