Справа №574/25/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Куцан В. М.
Номер провадження 22-ц/788/637/16 Суддя-доповідач - Околот Г. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Околота Г. М.,

суддів - Левченко Т. А. , Хвостика С. Г.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Буринського районного суду Сумської області від 25 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати ОСОБА_6, яка на момент смерті проживала разом з нею в АРК, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області. Позивач зазначає, що вона є спадкоємцем за заповітом і приїхавши з АРК до Буринського району Сумської області, вона 10.11.2015 року звернулася до приватного нотаріуса з метою зареєструвати своє право на спадщину, однак отримала відмову у зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть матері, яке видане урядом м.Севастополя, не створює на території України будь-яких правових наслідків і їй було роз'яснено нотаріусом про необхідність звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті матері. Після звернення у листопаді 2015 року до суду, факт смерті ОСОБА_6 було встановлено рішенням Буринського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року, на підставі якого лише 17 грудня 2015 року було видане свідоцтво про її смерть. Отримавши свідоцтво про смерть матері , позивач звернулася вже до державної нотаріальної контори з заявою про оформлення спадщини, однак 14.01.2016 року вона отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Посилаючись на ці обставини як на поважну причину пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, позивач просить суд визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 3 місяці.

Рішенням Буринського районного суду Сумської області від 25 лютого 2016 року у задоволенні позову відмовлено (а.с.56-57).

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування скарги зазначає, що за оформленням спадщини після смерті матері, яка померла в АРК ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 звернулась у визначені Законом строки - 10 листопада 2015 року, однак через окупацію АРК та недійсність на території України свідоцтва про смерть виданого урядом Севастополя, і наявність у зв'язку з цим труднощів з оформленням свідоцтва про смерть спадкодавця на території України, лише 17 грудня 2015 року змогла отримати свідоцтво про смерть, яке необхідне при оформленні права на спадщину. Вважає, що суд першої інстанції не з'ясував усіх обставин прийняття нею спадщини, не врахував також, що на час відкриття вона і померла проживали разом, однак усі довідки, що підтверджують цей факт видані в АРК не створюють правових наслідків. Вказує, що вчасно реалізувати своє право на прийняття спадщини ОСОБА_3 не змогла через незалежні від неї обставини пов'язані з окупацією АРК та необхідністю звернення до суду для встановлення факту смерті особи, померлої в АРК.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

У ч.2 ст.1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції посилався на те, що відсутні підстава для визначення ОСОБА_3 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки всупереч вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України вона не надала належних та допустимих доказів такого свого скрутного матеріального становища та поганого стану здоров'я, які б могли свідчити про істотність та непереборність обставин, що перешкодили їй у визначений Законом шестимісячний строк подати заяву про прийняття спадщини та доказів неможливості через проживання на території тимчасово окупованої Автономної Республіки Крим виїзду на підконтрольну Україні територію або наявності перешкод для надіслання заяви про прийняття спадщини поштою.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_4 у с.Передове Балаклавського району Автономної Республіки Крим померла ОСОБА_6, де вона проживала та була зареєстрована з квітня 2010 року (а.с.5, 6, 29).

Свідоцтво про смерть ОСОБА_6 було видане 23 травня 2015 року відділом ЗАГС м.Севастополя (а.с.12).

ОСОБА_6 мала двоє дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає в с.Передове Балаклавського району Автономної Республіки Крим, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в с.Слобода Буринського району Сумської області (а.с.10, 11, 46-47, 48).

Після смерті ОСОБА_6 відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: земельну ділянку площею 3,325 га, кадастровий НОМЕР_1, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області (а.с.9, 14-16).

За життя ОСОБА_6 розпорядилася належним їй майном склавши заповіт від 19 березня 2010 року, посвідчений секретарем ВК Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області за реєстровим №174, на ім'я ОСОБА_3 (а.с.7, 29).

Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є також її син ОСОБА_5, який незалежно від змісту заповіту, відповідно до ст.1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині і який у визначений законом строк звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого була заведена спадкова справа №60/2015 від 19 листопада 2015 року (а.с.34-39).

У листі Відділу ДРАЦС Буринського РУЮ у Сумській області від 20 листопада 2015 року №115/03.1-74, наданого як відповідь на заяву ОСОБА_3 щодо реєстрації смерті, їй було роз'яснено порядок встановлення факту смерті особи, яка померла на тимчасово окупованій території АРК (а.с.12).

На підставі рішення Буринського районного суду Сумської області від 04 грудня 2015 року, відділом ДРАЦС Буринського РУЮ у Сумській області 17 грудня 2015 року видане свідоцтво про смерть ОСОБА_6 серія НОМЕР_2 (а.с.5).

14 січня 2016 року Буринською районною державною нотаріальною конторою було відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ОСОБА_6 у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкодавців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач ОСОБА_3, пред'являючи позов посилалася на те, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини, оскільки проживає с.Передове Балаклавського району Автономної Республіки Крим, де також проживала та померла її мати ОСОБА_6, крім того, визнання АРК тимчасово окупованою територією України, створює труднощі для виїзду на материкову частину України, що є необхідним для оформлення свідоцтва про смерть особи, яка померла на території тимчасово окупованої території України, та звернення для оформлення спадкових прав до нотаріальної контори на території яка підконтрольна Україні. Також вказувала про наявність додаткових труднощів для виїзду в Україну, пов'язаних із скрутним матеріальним становищем та поганим станом здоров'я.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дав належної оцінки вказаним доводам позивача щодо поважності причин пропуску строку нею для прийняття спадщини та наданим з цього приводу доказам.

Зокрема, з копій паспортів ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вбачається, що з 27 квітня 2010 року та до дня смерті останньої вони були зареєстровані за однією адресою: пров.Івовий,4, с.Передове Балаклавського району м.Севастополь (АРК) (а.с.6, 8), що ст.3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» визначено, як тимчасово окупована територія.

Відповідно до ч.1, 2 вказаного Закону на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, останнім місцем проживання померлої ОСОБА_6 було с.Передове Балаклавського району АРК.

Із письмової відповіді державного нотаріуса від 14.01.2016 року, яка була надана представнику позивача, не вбачається, що позивачка ОСОБА_3 подавала заяву про відмову від спадщини. (а.с.13)

Згідно з ч.1 ст.11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

У ч.2 ст.1269 ЦК України визначено, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Факт особистого звернення позивачки для оформлення спадщини у строки визначені ч.1 ст.1270 ЦК України, а саме 10.11.2015 року, підтверджується відповіддю начальника відділу ДРАЦС Буринського РУЮ у Сумській області від 20 листопада 2015 року №115/03.1-74, який роз'яснив позивачці порядок встановлення факту смерті особи, яка померла на тимчасово окупованій території АРК та рекомендував останній звернутися до суду для встановлення цього факту (а.с.12).

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що позивачка ОСОБА_3 як спадкоємець за заповітом, яка постійно проживала разом із спадкодавцем та після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини не відмовилась від неї, має право на отримання свідоцтва про прийняття спадщини.

Колегія суддів враховує те, що позивач ОСОБА_3 особисто звернулася до нотаріальної контори у строки визначені ст.1270 ЦК України, однак отримала усні роз'яснення від нотаріуса, а також письмове роз'яснення від відділу ДРАЦС про необхідність лише приведення документів, отриманих нею на території АРК у відповідність до законодавства України та необхідністю звернення до суду з заявою про встановлення факту смерті матері.

Будь-яких роз'яснень щодо подання ОСОБА_3, яка особисто звернулася до нотаріуса, заяви про прийняття нею спадщини, нотаріус позивачці не надав.

Разом з тим, на думку колегії суддів, і відділ ДРАЦС Буринського районного управління юстиції, даючи роз'яснення щодо державної реєстрації смерті на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_6, виданого ЗАГС м.Севастополя, і нотаріус, відмовляючи у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.12, 13), не встановили відповідно до Порядку вчинення нотаріальних дій (далі Порядок), волевиявлення та дійсні наміри ОСОБА_3, яка особисто звернулася у строки передбачені ст.1270 ЦК України до нотаріальної контори для вчинення нотаріальної дії з прийняттям нею спадщини, та не роз'яснили останній, відповідно до Порядку та Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сам порядок прийняття особисто позивачкою спадщини після смерті матері або порядок видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до положень ст.3 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, ними, серед іншого, є судовий захист цивільного права та інтересу, а також справедливість, добросовісність та розумність.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції вирішуючи спір по суті не звернув уваги на те, що останнім місцем проживання спадкодавця і спадкоємця ОСОБА_3 є тимчасово окупована територія АРК, і проживання на цій території створює перешкоди позивачці у виїзді з території півострова на материкову частину України і ці обставини є такими, що могли об'єктивно перешкодити позивачці у встановлений законом строк звернутися особисто до нотаріальної контори, враховуючи вік позивачки та її матеріальне становище.

Крім того, суд не врахував факт особистого звернення позивача ОСОБА_3 у строки, встановлені ст.1270 ЦК України до нотаріуса та до Буринського районного управління юстиції Сумської області з намірами оформити спадщину після смерті матері, та не звернув уваги на неналежне виконання нотаріусом дій, які передбачені Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при зверненні особисто позивача за вчиненням нотаріальної дії щодо оформлення спадщини, а також не врахував і незначний термін на який позивачка пропустила строк звернення з заявою про прийняття спадщини, а тому дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Таким чином, викладені в апеляційній скарзі доводи є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню, а рішення суду на підставі п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України скасуванню, з ухваленням нового рішення про задоволення позову за викладених вище підстав, оскільки позивачем у справі надано належні докази щодо поважності причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_4 - задовольнити.

Рішення Буринського районного суду Сумської області від 25 лютого 2016 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_3 до Слобідської сільської ради Буринського району Сумської області, ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 додатковий строк - три місяці, для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4, с.Передове Балаклавського району Автономної Республіки Крим.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -