Справа №639/1003/15
№2/639/63/16
У Х В А Л А

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді Іванової І.В.

за участю секретаря Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, третя особа: територіальна громада в особі Харківської міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку за набувальною давністю, суд -

Встановив:

Позивачі звернулися до суду з позовом та просять суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 110/300 частину житлового будинку, що розташований по вул. Черепанових, 25, літ. «Б-1» в м. Харкові у порядку набувальної давності, анулювати право власності на 110/300 частин зазначеного житлового будинку, зареєстровану за ОСОБА_4

5 липня 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 надали до суду заяву, у якій просять накласти заборону на відчуження 104/300 частини жилого будинку №25 по вул. Черепанових у м. Харкова, які належать на праві власності ОСОБА_4. Свою заяву обґрунтовують тим, що в провадженні суду знаходиться їх позов про визнання права власності на частину вищевказаного будинку за набувальною давністю. 13 грудня 2012 року позивач ОСОБА_1 зверталась до Жовтневого районного суду м. Харкова з аналогічним позовом про визнання права власності на частину житлового будинку № 25 по вул. Черепанових у м. Харкові. 19 грудня 2012 року ухвалою суду було відкрито провадження по вищевказаній справі, але у звязку із поганим фінансовим становищем (позивач ОСОБА_1 не мала можливості укласти договір з адвокатом для захисту своїх прав), нею було надано до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду. Так, 20 грудня 2013 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова по справі № 2012/10637/2012 позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_4, Харківської міської ради, треті особи: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_10, ОСОБА_5 про визнання права власності на частину жилого будинку за набувальною давністю залишено без розгляду. Під час розгляду вищезазначеної справи (2012-2013 рік) 61/300 частини спірного будинку належали ОСОБА_12, яка померла ще у 2012 році, і яка є матірю ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності ОСОБА_5 отримала свідоцтво про право на спадщину лише 14.11.2014 року, а отже після того, як під час (2012-2013 роки) розгляду справи дізналась про свої права на частину даного будинку. Пояснюється це тим, що оскільки спірний будинок знаходиться в санітарній зоні заводу, то він підлягав знесенню, а усім мешканцям будинку у 1992 році були надані квартири замість його частин. А тому і ОСОБА_12 і ОСОБА_5 з 1992 року після отримання квартир, не проявляли ніякого інтересу до даної частини спірного будинку, оскільки отримали нові квартири замість частин старого будинку. А що стосується ОСОБА_4, то він фактично більш 25 років мешкає на території ОСОБА_13 Федерації та також не проявляв ніякий інтерес до даної частини будинку.

На час розгляду справи спірна 104/300 частини будинку № 25 по вул. Черепанових належить громадянину ОСОБА_13 Федерації ОСОБА_4 Сумніви позивачів ґрунтуються на тому, що з моменту вселення ОСОБА_1 та її сімї до спірної частини жилого будинку, а саме з 1994 року та до часу звернення ОСОБА_1 до суду (2012-2013 роки) з позовом про визнання права власності за набувальною давністю, особисто відповідач ОСОБА_4 або його представник жодного разу не звертались до ОСОБА_1 та членів її сімї з проханням звільнити спірну частину жилого будинку. Але після звернення ОСОБА_1 до суду (2012-2013 роки) представником відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_14 було заявлено прохання до ОСОБА_1 про виселення її та членів її сімї з спірної частини жилого будинку з метою продажу. Враховуючи вищевикладене, позивач ОСОБА_1 має підстави побоюватись, що відповідач ОСОБА_4 може розпорядитися даною частиною будинку та відчужити її на користь невідомих осіб, що ускладнить або навіть зробить неможливим виконання рішення суду.

Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.п.1,2 ч.1 ст.152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти що належать відповідачеві та забороною вчиняти певні дії.

Враховуючи наведені в заяві про забезпечення позову обставини, якими позивач обґрунтовує необхідність вжиття заходів по забезпеченню позову, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження ОСОБА_4 104/300 частини жилого будинку 25 по вул. Черепанових в м. Харкові.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти заборону на відчуження 104/300 частин жилого будинку № 25 по вул. Черепанових в м. Харкові, які належать на праві власності ОСОБА_4.

Ухвалу для виконання надіслати Департаменту реєстрації Харківської міської ради /м. Харків 61003 м-н Конституції, 7/

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-ти денний строк з дня отримання копії ухвали

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя І.В.Іванова.