Справа № 755/238/16-ц
"19" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:
головуючого - судді Гончарука В.П.
з секретарем Красновою І. В,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частини нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, -
Позивач звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частини нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом, в якому просить суд: визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, як спадкоємцем за заповітом.
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача ОСОБА_3. Відповідно до заповіту посвідченого 20 листопада 2008 року за № 1-3589 державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. ОСОБА_3 позивачу заповів квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Дана квартира належить ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу від 27 вересня 2002 року за № 4388. У зв'язку зі смертю ОСОБА_5, належна йому на момент смерті 1/3 частина спірної квартири була успадкована його дочкою ОСОБА_2. Таким чином ОСОБА_2 належить 2/3 частини квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. На підстав заповіту посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О. від 20 листопада 2008 року спадкоємцем зазначеного у заповіті майна є позивач. У встановлений сторк позивачем було подано заяву до Десятої Київської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. 19.06.2015 року позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у зв'язку з неможливістю надати правовстановлюючий документ.
Представник позивача у судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідача до суду просив розглянути справу в заочному порядку.
Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила.
За згодою позивача суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до наступного.
Відповідно до договору купівлі-продажу від 27.09.2002 року посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Меліховою О.В,, квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 в рівних долях.(а.с. 8)
Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Як встановлено судом, після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належну на 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Згідно заповіту від 20.11.2008 року посвідченого державним нотаріусом Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Трапєзніковою З.О., ОСОБА_3 заповів належну йому на праві приватної власності квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1.(а.с. 7). .
За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
За вимог ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Позивач звернувся до Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.
Постановою державного нотаріуса Шістнадцятої Київської державної нотаріальної контори Грушко І.В. від 19 червня 2015 року, ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, оскільки право власності зазначеної частини квартири не зареєстровано у встановленому порядку та у зв'язку з неможливістю ОСОБА_1 надати правовстановлюючі документи на спірну квартиру.
Як було встановлено в судовому засіданні спадкоємицем на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1.
Згідно положень пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.
Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.
Частиною першою статті 11 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно статті 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу.
Відповідно до вимог п. 5 ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" підставою для державної реєстрації прав та їх обтяжень є рішення суду що набрало законної сили.
Виходячи з положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, який засвідчує його право власності.
Зважаючи на викладене, а також на те, що підстав для усунення спадкоємців від спадкування, передбачених ст. 1224 ЦК України не встановлено, суд приходить до висновку про доведену обґрунтованість позову та вбачає його таким, що підлягає задоволенню.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/3 частини нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на 1/3 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. У разі якщо судове рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: