Справа № 308/5200/16-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Закарпатської області в складі:

Головуючого судді - Бисага Т.Ю.,

суддів - Фазикош Г.В., Куцин М.М.,

секретарі - Рогач О.Я.,

за участі представника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2, на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року у справі за поданням заступника начальника Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління Ужгородського МРУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник звернувся до суду з даним поданням посилаючись на те, що на виконанні МВ ДВС знаходиться виконавче провадження №50285338 по примусовому виконанню наказу № 907/787/15, виданого 15.02.2016 року господарським судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Асстра Україна» 266983,47 грн. збитків, 6928,36 грн. відшкодування судового збору за розгляд справи господарським судом та 8650 грн. відшкодування судового збору за перегляд в апеляційному суді.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року подання задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон ОСОБА_2 на період існування заборгованості по виконавчому провадженню №50285338 з примусового виконання наказу № 907/787/15, виданого 15.02.2016 року.

Не погоджуючись, представник ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, якою просить скасувати ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 24 травня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження виїзду за кордон.

Вимоги апелянта мотивовані тим, що суд першої інстанції ухвалив рішення необґрунтовано з порушеннями норм матеріального та процесуального права, неповно встановивши обставини, які мають значення для справи.

Заслухавши суддю-доповідача, апелянта, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що на виконанні в МВ ДВС знаходиться виконавче провадження №50285338 по примусовому виконанню наказу №907/787/15, виданого 15.02.2016 року Господарським судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Асстра Україна» 266983,47 грн. збитків, 6928,36 грн. відшкодування судового збору за розгляд справи господарським судом та 8650 грн. відшкодування судового збору за перегляд в апеляційному суді

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив з того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Однак такого висновку суд першої інстанції дійшов на неповно з'ясованих обставинах, що мають значення для справи, і з порушенням норм матеріального й процесуального права.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» передбачено, що громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

З аналізу зазначених норм слідує, що саме по собі самостійне невиконання боржником зобов'язань, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Крім того, судом встановлено, що боржником оскаржено рішення апеляційного господарського суду та відкрито касаційне провадження.

Під поняттям «ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням» слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Суд першої інстанції не врахував, що цей захід примусу застосовується як крайня міра, коли вжитті всі інші заходи впливу на боржника.

В ухвалі судом не зазначено фактів та конкретних доказів, які б підтверджували про те, що боржник дійсно ухилявся від зобов'язання, покладеного на нього судовим рішенням. Наведені судом в ухвалі висновки суду ґрунтуються на припущеннях.

Ухвала постановлена без належного з'ясування обставин справи, перевірки їх доказами, а тому підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст.307, 312-315,317,319 ЦПК України, колегія,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1, який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 24 травня 2016 року скасувати.

У задоволенні подання заступника начальника Ужгородського МВ ДВС Головного територіального управління Ужгородського МРУЮ про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон відносно ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді