Справа № 569/4599/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 червня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Першко О.О.

з секретарем Слободенюк В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівному справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (надалі - позивач) просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 (надалі - відповідач) мотивуючи тим, що відносини в сім'ї не склалися, вони тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, сім'я фактично розпалася. Від шлюбу мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яку позивач просить залишити проживати з нею. Позивач переконана в неможливості примирення із відповідачем.

В судове засідання позивач не зявилася. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява в якій вона просить судовий розгляд провести у її відсутність та позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду нотаріально завірену заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого повторно Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Рівненській області 04 червня 2016 року, серії І-ГЮ №118397, ОСОБА_2 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 11 квітня 2009 року, актовий запис № 108. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища чоловікові - ОСОБА_2, дружині - ОСОБА_2.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В позовній заяві позивач вказала, що вона з відповідачем не підтримує подружніх стосунків близько півтора року і категорично не погоджується на примирення. В заяві поданій до суду відповідач позов визнав повністю, проти розірвання не заперечив.

Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати, що не позбавляє сторін права повторно зареєструвати шлюб після усунення обставин, що були підставою для його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Від шлюбу сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження (а.с.4) .

Згідно вимог ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

В силу ст. 161 СК України, якщо батько та мати, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до п.6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року зазначено, що малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виключні обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Як слідує з позовної заяви та заяви поданої до суду відповідачем сторонами досягнуто згоди в питанні щодо місця проживання їхнього неповнолітнього сина - з його матір'ю - позивачем по даній справі.

Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем.

Позивачем сплачено судовий збір у сумі 551,21 грн. (а.с.16).

У відповідності до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, із відповідача на користь позивача слід стягнути 551 грн. 21 коп.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 112, 114, 115, 157, 159, 160, 161 СК України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 196, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

Розірвати шлюб, зареєстрований Шевченківським районним у місті Львові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 11 квітня 2009 року, актовий запис № 108 між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1, 07 листопада1980 року народження.

Визначити місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_1 залишити прізвище набуте у шлюбі - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 21 коп.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Рівненський міський суд в Апеляційний суд Рівненської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.О. Першко