Справа № 2-4768/2011p.
Провадження № 2/0202/2/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

27 травня 2016 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Слюсар Л.П.,

за участю секретаря - Фісун К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до Публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення.

В обґрунтування своїх позовних вимог у позовній заяві позивач просив суд в рахунок погашення заборгованості за договором № МК/44 від 11.09.2007 року - в сумі 121 859,72 дол. США, звернути стягнення на предмет застави - автомобіль: DAF, модель: TE47XS, рік випуску 2001, тип ТЗ: сідловий тягач-E, № кузова/шасі: VIN-XLRTE47XS0E546536, реєстраційний номер AE9593BO, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автомобіля Публічним акціонерним товариством ОСОБА_3 "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ) з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. Стягнути на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 солідарно 200 грн., з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" стягнути витрати на юридичну допомогу у розмірі 1 950 грн. 00 коп..

Вимоги до відповідача ОСОБА_1, що випливають зі згаданого договору, були забезпечені шляхом укладання з відповідачем «Акцент-Банк» договору поруки № 167 від 20.10.2010 року, з відповідачемОСОБА_2 договору поруки № МК/44-2 від 11.09.2007 року, у звязку з чим вони є солідарними відповідачами за предявленим до стягнення боргом.

Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2011 року позовна заява Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості була задоволена.

Ухвалою суду від 01 грудня 2011 року заочне рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 21 червня 2011 року за позовною заявою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення скасовано.

При новому розгляді справи представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. В подальшому відповідно що заяви просив суд розглядати справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги позивача.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник в судові засідання з'являлися, позовні вимоги не визнали, в подальшому відповідно до заяви просили справу розглядати без них, у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання з'являлася, позовні вимоги не визнала, відповідно до заяви просила у задоволенні позову відмовити.

Представник відповідача ПАТ «АКЦЕНТ-БАНК» в судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлялись належним чином. Про причину неявки суд не повідомили.

Суд, заслухавши представника позивача, відповідача ОСОБА_1 та його представника, відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11.09.2007 року між відповідачем ОСОБА_4 та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») був укладений кредитний договір № МК/44, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 61 500,00 дол. США зі сплатою за користування ним відсотків у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.09.2012 року.

В забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним договором, між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК») та ОСОБА_4 був укладений договір застави рухомого майна № МК/44-1 від 11.09.2007 року, згідно якого в заставу надано автомобіль DAF, модель: TE47XS, рік випуску 2001, тип ТЗ: сідловий тягач-E, № кузова/шасі: VIN-XLRTE47XS0E546536, реєстраційний номер AE9593BO, що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1.

Вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ОСОБА_2 договору поруки № МК/44-2 від 11.09.2007 року.

Відповідно до п. 4 Договору поруки № МК/44-1 від 11.09.2007 року, у випадку невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники.

Згідно до п. 11 Договору поруки сторони прийшли до згоди, що строк (позовна давність), в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або інтересу встановлюється у 5 (п'ять) років.

Також вимоги до відповідача ОСОБА_1 були забезпечені шляхом укладання з відповідачем ПАТ А-Банк, договору поруки № 167 від 20.10.2010 року. Відповідно до договору поруки № 167 від 20.10.2010 року ПАТ «Акцент-банк» зобов'язався солідарно з боржником відповідати перед банком за виконання зобов'язань за кредитним договором № МК/44 від 11.09.2007 року, розмір відповідальності 200 грн. 00 коп. Строк, в межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права або законного інтересу за цим договором, встановлюється протягом п'яти років.

Як вказав позивач, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем ОСОБА_4 умов кредитного договору № МК/44 від 11.09.2007 року, заборгованість за ним станом на 14.07.2014 року склала 153 917,39 дол. США, яка складається з наступного: 48 299,63 дол. США - заборгованість за кредитом; 56 121,47 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 68 948,55 дол. США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 49 496,29 дол. США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Аналізуючи спірні правовідносини, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, одною з форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначаються на момент фактичного задоволення. заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання забезпеченого заставою, воно не буде виконано.

Відповідно до ч. 1 ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

В порушення ст. 131 ЦПК України позивач не повідомив суд про всі відомі їм рішення судів, що стосуються предмету спору, а також про всі відомі їм незавершені судові провадження, що стосуються предмета спору.

В судовому засіданні встановлено, що заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.12.2015 року по справі № 201/14511/15-ц, провадження № 2/201/3867/2015, позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», державного підприємства «Національні інформаційні системи» Міністерства юстиції України в особі Дніпропетровської філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» про визнання припиненими зобов'язань за кредитним договором та зобов'язань вчинити певні дії були задоволені.

Визнані припиненими усі зобов'язання ОСОБА_1 за кредитним договором № МК/44 від 11.09.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1.

Визнано припиненим право застави транспортного засобу сідловий тягач-Е, марка: DAF, рік випуску 2001, реєстраційний номер AE9593BO, номер об'єкта: VIN-XLRTE47XS0E546536 за Договором застави рухомого майна № МК/44-1 від 11.09.2007 року, укладеного між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1. Рішення набрало законної сили 23.02.2016 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Враховуючи вищевикладене, в задоволені позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» доОСОБА_1 про звернення стягнення необхідно відмовити.

Стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, необхідно зазначити наступне.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 17.09.2012 року по справі № 412/6600/2012, провадження № 2/412/3613/2012, позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК», третя особа - ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненими були задоволені. Визнано договір поруки, укладений між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» від 11.09.2007 року № МК/44-2 - припиненим. Рішення набрало законної сили 08.10.2012 року.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги, що позивачем позовні вимоги до ОСОБА_2 не заявлені, то суд приходить до висновку, що даний відповідач є неналежним відповідачем по справі.

Стосовно вимог Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" щодо стягнення суми з Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» за договором поруки.

Відповідно до ст. 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

З урахуванням того, що позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк" стосовно стягнення суми з ПАТ "Акцент-Банк" за договором поруки витікають з відносин, які виникли на підставі договору укладеного між юридичними особами, то такі вимоги не можуть бути розглянутими в порядку цивільного судочинства.

Така правова позиція узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного Суду України від 01 липня 2015 року по справі № 6-745цс15 та від 08 листопада 2015 року № 6-1737цс15, яка відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, провадження у справі за позовними вимогами ПАТ КБ "ПриватБанк" до ПАТ "Акцент-Банк " про стягнення заборгованості за договорами поруки підлягає закриттю.

Також відповідно до вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України необхідно повідомити ПАТ КБ «ПриватБанк», що розгляд його позовних вимог до ПАТ «Акцент-Банк» і про стягнення заборгованості за кредитним договором віднесено до юрисдикції господарських судів.

Позовні вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 1 950,00 грн. також не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано суду документального підтвердження сплати та вартості наданих юридичних послуг, акту виконаних робіт, крім того юристом не надавались послуги позивачу у судовому засіданні.

Таким чином, оцінюючи всі докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивачу відмовлено в позові, то судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись: ст. ст. 525, 526, 530, 554, 590, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 7, 11, 15, 27, 30, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості закрити.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства комерційний банк ПриватБанк до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про звернення стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.П. Слюсар