Справа № 1324/1970/12
провадження №6/457/15/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого-судді Грицьківа В.Т.,

при секретарі Ринді О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці подання старшого державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2,-

в с т а н о в и в:

До Трускавецького міського суду надійшло подання старшого державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2, мотивоване тим, що у Трускавецькому міському відділі державної виконавчої служби перебуває на виконанні виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 1324/1970/12 від 30.11.2012 року, виданого Трускавецьким міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 35 % від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Державним виконавцем відкрито виконавче провадження та скеровано запити в реєструючи органи з метою перевірки майнового стану боржника. Згідно з відповідями з реєструючи органів у боржника відсутнє майно, на яке згідно з Законом України «Про виконавче провадження», може бути звернено стягнення. Станом на 26.05.2016 року заборгованість боржника по сплаті аліментів становить 16999,70 грн. Державним виконавцем неодноразово скеровувалися виклики боржнику, проте останній до державного виконавця не зявляється. Враховуючи ту обставину, що боржник не зявляється на виклики державного виконавця, ніяким чином не повідомляє останнього про зміну місця праці, свої доходи та своє майно, то дії боржника слід розцінювати як ухиляння від виконання покладених на нього законом та рішенням суду обовязків. Просить винести рішення про тимчасове обмеження права виїзду за кордон без вилучення паспортного документа громадянина України ОСОБА_2, РНОКПП НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, до виконання ним зобовязань по виконавчому листу № 1324/1970/12 від 30.11.2012 року.

Представник Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з"явилася, однак подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Взявши до уваги доводи державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1, викладені в її поданні, суд приходить до висновку, що подання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10.12.2012 року було відкрито виконавче провадження ВП № 35620245 на підставі виконавчого листа № 1324/1970/12 від 30.11.2012 року, виданого Трускавецьким міським судом Львівської області, про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі 35 % від всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження було скеровано сторонам виконавчого рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Боржником ОСОБА_2 постанова про відкриття виконавчого провадження отримана особисто, про що свідчить поштове повідомлення (вручено особисто 14.12.2012 року). Боржником здійснювалася сплата аліментів регулярно по лютий 2014 року, що підтверджується заявою стягувача, а також складеним розрахунком заборгованості по сплаті аліментів. Державним виконавцем скеровано запити в реєструючі органи з метою перевірки майнового стану боржника. Згідно відповідей з реєструючих органів і майна, належного боржнику на праві власності, не виявлено. Згідно відомостей, наданих Пенсійним фондом України та Державною фіскальною службою України, джерело отримання доходів та місце праці боржника не відомо, як пенсіонер на обліку не перебуває, відритих рахунків в банківських установах не виявлено. Згідно відомостей, наданих Управлінням Держземагенства у Дрогобицькому районі, Територіальним управлінням Держгірпромнагляду у Львівській області, Держінспекцією сільського господарства в Львівській області, за боржником не зареєстровано на праві власності будь-якого майна. Згідно відомостей, отриманих з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником не зареєстровано на праві власності нерухомого майна. Згідно відомостей, наданих Центром з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дрогобич, Трускавець, Борислав та Дрогобицького району при ГУМВС у Львівській області, за боржником зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ TF 699 P, д.н.з. НОМЕР_2. 11.12.2015 року державним виконавцем скеровано орієнтування на затримання автотранспорту боржника. Однак станом на 08.06.2016 року відомостей про затримання транспортного засобу боржника не надходило. Згідно інформації від Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, що надійшла до відділу 03.12.2015 року, у базі даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України» відомості про перетинання державного кордону боржником ОСОБА_2 відсутні. Згідно інформації від Головного управління Державної міграційної служби України у Львівській області, що надійшла до відділу 30.05.2016 року, громадянин ОСОБА_2 за обліками ГУ ДМ України у Львівській області не документувався.

26.05.2016 року державним виконавцем складено розрахунок заборгованості по сплаті аліментів станом на 26.05.2016 року. Згідно складеного розрахунку розмір заборгованості по сплаті аліментів станом на 26.05.2016 року становить 16 999,70 грн.

У процесі примусового виконання рішення суду державним виконавцем встановлено згідно відомостей, наданих Пенсійним фондом України, що боржник ОСОБА_2 працевлаштований в ТзОВ «РЕЗОРТ ГРУП». 08.06.2016 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та скеровано її для подальшого виконання до ТзОВ «РЕЗОРТ ГРУП».

Так, відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому Протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для

підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоровя чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Також статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобовязань за рішенням.

Відповідно до положень ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), до виконання зобов'язань. Громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобовязань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 ч. 1 цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.

Таким чином, аналіз перелічених норм законів дає підстави стверджувати, що необхідною умовою для застосування видів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є встановлення факту ухилення боржника фізичної особи від виконання зобовязань за рішенням суду.

Згідно з положеннями ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається, отже державний виконавець зобовязаний довести підстави подання.

З урахуванням п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і вїзду в Україну громадян України», п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» саме державний виконавець зобовязаний довести навмисне або інше свідоме невиконання боржником ОСОБА_2 рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Однак державний виконавець не надав суду доказів, які б давали підстави вважати, що боржник у виконавчому провадженні має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України. Державним виконавцем не надано доказів того, що в боржника є закордонний паспорт. Посилання державного виконавця в поданні про свідоме ухилення заявника від виконання рішення суду не може свідчити про таке. З розрахунку заборгованості вбачається, що боржником все ж здійснюється погашення заборгованості. Відповідно до положення ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Крім того, з матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем лише 08.06.2016 року винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника та скеровано її для подальшого виконання до ТзОВ «РЕЗОРТ ГРУП» - за місцем праці боржника.

Згідно відомостей, наданих Центром з надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дрогобич, Трускавець, Борислав та Дрогобицького району при ГУМВС у Львівській області, за боржником зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ TF 699 P, д.н.з. НОМЕР_2. Відповідно до ст. 32 Закону України "Про

виконавче провадження", одним з заходів примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника. Згідно ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження", звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Однак виконавцем не звернуто стягнення на транспортний засіб боржника.

З огляду на вище перелічені обставини, взявши до уваги, що старший державний виконавець Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 не надала беззаперечних доказів на підтвердження того, що боржник ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов'язань, боржник працевлаштований, а також те, що не доведена необхідність застосування по відношенню до боржника обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки будь-які докази про зміну боржником, або про його наміри змінити постійне місце проживання відсутні, суд приходить до висновку про відсутність достатніх законних підстав для задоволення подання старшого державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 209, 377-1 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Трускавецького міського відділу державної виконавчої служби ОСОБА_1 про тимчасове обмеження права виїзду за кордон ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду до апеляційного суду Львівської області може бути подана протягом пяти днів з дня проголошення через Трускавецький міський суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_4