САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/163/16-ц
Провадження №2/726/152/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2016 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівців у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., при секретарі Сківернічук А.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення, - суд

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом виселення в якому вказує, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 згідно договору купівлі-продажу від 14.08.2015 року. Проте, в даний час, вона не може в повній мірі реалізувати своє право власності на житло, оскільки там проживають відповідачі, який не являється членами її сімї та не бажають в добровільному порядку звільнити квартиру. Зазначає, що вони не ведуть спільного господарства, не є родичами, будь-яких домовленостей щодо користування нерухомим майном між сторонами не було, а тому на підставі викладеного просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди в користуванні вказаною квартирою шляхом виселення із неї відповідачів.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позовні вимоги підтримали, дали пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не зявилися, хоча були належним чином повідомленні.

Свідок, ОСОБА_4, в судовому засіданні пояснила, що вона допомагала підшукувати квартиру для позивачки. Після укладення угоди про купівлю-продаж квартири по вулиці Демократичній, 9 кв.1 дізналаяся, що попередні власники відмовляються виселитися з квартири.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії договору купівлі-продажу серії НАР № 063278 від 14.08.2015 року власником кварти № 1 у житловому будинку № 9 по вул. Демократичній у м. Чернівці є ОСОБА_1 Право власності позивача на вказану квартиру було зареєстровано у встановленому порядку, про що свідчить витяг з держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обмежень № 42295434 від 14.08.2015 року.

Встановлено також, що відповідачі, серед яких ОСОБА_2 колишня власниця нерухомого майна, в даний час проживає у вказаній квартирі та відмовляється її звільнити.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

У відповідності до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Як встановлено, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами сімї власника, між ними не укладався договір найму чи оренди житла, відповідачі не є власниками вищевказаної квартири, оскільки передали своє право власності на підставі договору купівлі продажу. Цивільне законодавство не передбачає збереження права користування житлом за громадянами, які хоча і правомірно вселилися у спірну квартиру власника, але на час розгляду справи не є членом сім ї власника а також проживають там без відповідного договору та не користуються житлом, як є члени його сім ї відповідно до ст. 405 ЦК. В даному випадку, при переході права власності від відповідача до позивача, попередній власник втрачає право користування квартирою, а тому позивач має право звернутись до суду з подібним позовом про виселення.

При розгляді цивільних справ за позовом про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом виселення предметом доказування є втрата права на житло, або взагалі його відсутність.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном.

Відповідно до ст. 109 ЖК УРСР виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно ст. 116 ЖК УРСР осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 109, 116 ЖК УРСР, ст. ст. 319, 321, 391, 405 ст.ст 10,11, 88, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом виселення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 551, 21 гривня.

Рішення може бути до Апеляційного суду Чернівецької області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом в 10-ти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5