Справа № 362/228/15-ц Головуючий у І інстанції Лебідь-Гавенко Л.М.
Провадження № 22-ц/780/3539/16 Доповідач у 2 інстанції Ігнатченко Н. В.
Категорія 46 09.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

9 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді : Ігнатченко Н.В.,

суддів : Сушко Л.П., Кулішенка Ю.М.,

за участю секретаря : Волинець Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Київської області на рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року у справі за позовом Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» до Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, про визнання незаконним та скасування рішення селищної ради, визнання недійсними державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок,

у с т а н о в и л а:

У січні 2015 року заступник Васильківського міжрайонного прокурора в інтересах держави звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи його тим, що державному підприємству «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» (далі - ДП «ДСВ ІФРГ НАН України») 20 травня 2002 року видано державний акт на право постійного користування землею серії НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Рішенням Господарського суду Київської області від 30-31 грудня 2008 року задоволено позов Глевахівської селищної ради, припинено ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» право постійного користування земельною ділянкою площею 387,19 га, вилучено у ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» вказану земельну ділянку, визнано недійсним державний акт на право користування землею та скасовано його державну реєстрацію. Рішенням Господарського суду Київської області від 21 квітня 2010 року зазначене рішення скасовано за нововиявленими обставинами та прийнято нове рішення, яким в позові Глевахівської селищної ради відмовлено.

Разом з тим Глевахівська селищна рада здійснила розпорядження землями, вилученими у ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», зокрема, рішенням Глевахівської селищної ради № 850-34-V від 23 лютого 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 передано у приватну власність земельні ділянки площею по 2,000 га кожна для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного рішення, 2 березня 2010 року фізичним особам було видано державні акти на право власності на земельні ділянки. В подальшому останні згідно договорів купівлі-продажу від 26 травня 2010 року відчужили земельні ділянки загальною площею 37,558 га на користь ОСОБА_2, у зв'язку з чим на державних актах на право власності на земельні ділянки було вчинено відмітку про перехід права власності на земельні ділянки до ОСОБА_2

Прокурор вважає таке рішення ради незаконним, оскільки за інформацією Управління Держземагентства у Васильківському районі передані земельні ділянки мають перетин із земельними ділянками ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

Національна академія наук України не погоджувала вилучення спірних земельних ділянок, а тому Глевахівська селищна рада діяла з порушенням ст. ст. 21, 84, 149 ЗК України, ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності НАН України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу», у зв'язку з чим її рішення № 850-34-V від 23 лютого 2010 року підлягає скасуванню, видані на його підставі державні акти з відміткою про перехід права власності до відповідача ОСОБА_2 - визнанню недійсними, а згадані земельні ділянки - витребуванню на користь ГУ Держземагентства у Київській області та ДП «ДСВ ІФРГ НАН України». Крім того, прокурор порушив питання про визнання відсутнім права власності відповідача на спірні земельні ділянки.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року залучено до участі у справі правонаступника Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області - Києво-Святошинську місцеву прокуратуру.

Рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, перший заступник прокурора Київської області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати, з мотивів неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, посилався на те, що державне підприємство на підставі державного акту на право постійного користування землею було і є належним землекористувачем земельної ділянки сільськогосподарського призначення. Висновки суду щодо законності передачі спірної землі у приватну власність відповідачу в період чинності судового рішення від 31 грудня 2008 року також не є обґрунтованими, оскільки суд не врахував, що з моменту скасування рішення вважається таким, що втратило законну силу та не має юридичних наслідків. На підтвердження факту накладення спірних земельних ділянок прокурором надано листи уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів, які є належними та допустимими доказами. Судом також не оцінено долучений до матеріалів справи примірник технічної документації № L ІХ/8-93 по складанню державного акту на право постійного користування землею ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», а також каталог координат зовнішніх меж наданих йому у постійне користування земельних ділянок, а також інші докази.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Так судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» на праві постійного користування належить земельна ділянка площею 971,21 га для вирощування і реалізації насіння сільськогосподарських культур, а також переробки іншої сільськогосподарської продукції на підставі державного акту на право постійного користування землею серія НОМЕР_1, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 102.

Рішенням Глевахівської селищної ради № 850-34-V від 23 лютого 2010 року ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_2, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 передано у приватну власність земельні ділянки площею по 2,000 га кожна для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення, 2 березня 2010 року вказаним особам було видано державні акти на право власності на земельні ділянки, а саме:

- державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_3 на ім'я ОСОБА_3

- державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_5 на ім'я ОСОБА_4

- державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_7 на ім'я ОСОБА_5

- державний акт серії НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_9 на ім'я ОСОБА_6

- державний акт серії НОМЕР_10 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_11 ім'я ОСОБА_22

- державний акт серії НОМЕР_12 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_13 на ім'я ОСОБА_8

- державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_15 на ім'я ОСОБА_9

- державний акт серії НОМЕР_16 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_17 на ім'я ОСОБА_10

- державний акт серії НОМЕР_18 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_19 на ім'я ОСОБА_11

- державний акт серії НОМЕР_20 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_21 на ім'я ОСОБА_12

- державний акт серії НОМЕР_22 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_23 на ім'я ОСОБА_13

- державний акт серії НОМЕР_24 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_25 на ім'я ОСОБА_14

- державний акт серії НОМЕР_26 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_27 на ім'я ОСОБА_15

- державний акт серії НОМЕР_28 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_29 на ім'я ОСОБА_16

- державний акт серії НОМЕР_30 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_31 на ім'я ОСОБА_17

- державний акт серії НОМЕР_32 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_33 на ім'я ОСОБА_18

- державний акт серії НОМЕР_34 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_35 на ім'я ОСОБА_19

- державний акт серії НОМЕР_36 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_37 на ім'я відповідача ОСОБА_2

- державний акт серії НОМЕР_38 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_39 на ім'я ОСОБА_20

- державний акт серії НОМЕР_40 на право власності на земельну ділянку площею 1,558 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_41 на ім'я ОСОБА_21

Згідно із договорами купівлі продажу від 26 травня 2010 року треті особи здійснили відчуження зазначених земельних ділянок ОСОБА_2, у зв'язку із чим на державних актах на право власності на земельні ділянки було вчинено відмітку про перехід права власності на земельні ділянки до ОСОБА_2

Рішенням Господарського суду Київської області від 30-31 грудня 2008 року, залишеним без змін постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 30 квітня 2009 року, задоволено позов Глевахівської селищної ради й припинено право постійного користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» земельною ділянкою загальною площею 387,19 га, вилучено у підприємства вказану земельну ділянку, визнано недійсним державний акт про право постійного користування та скасовано його державну реєстрацію.

Разом з тим, рішенням Господарського суду Київської області від 21 квітня 2010 року, залишеним без змін постановами Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 2 липня 2010 року, Вищого господарського суду України від 23 червня 2011 року, рішення Господарського суду Київської області від 31 грудня 2008 року скасовано у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог, а саме: ненадання прокурором належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених у позові обставин.

При цьому суд вважав, що позовні вимоги прокурора в інтересах державного підприємства про визнання саме незаконним рішення органу місцевого самоврядування заявлені не у спосіб, визначений положеннями ст. 152 ЗК України.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 116 ЗК України, в редакції яка діяла на час прийняття оскаржуваного рішення, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 116 ЗК України, надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, проводиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності.

Відповідно до вимог ст. ст. 125, 126 ЗК України (в редакції, яка діяла на момент видачі державного акту у 2002 році) право постійного користування земельною ділянкою виникає після одержання її користувачем документа, що посвідчує право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державним актом.

Відповідно до вимог ст. 149 ЗК України земельні ділянки, що перебувають у постійному користуванні, можуть вилучатись у землекористувачів лише за їх згодою на підставі рішень органів державної влади чи місцевого самоврядування. У разі незгоди землекористувача з вилученням земельної ділянки питання вирішується в судовому порядку.

Згідно ст. 84 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної і приватної власності. До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані державні, у тому числі казенні підприємства.

Відповідно до ч. 9 ст. 149 ЗК України земельні ділянки - рілля державної власності, що перебувають у постійному користуванні можуть вилучатися лише Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЗК України, землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів відносяться до особливо цінних земель. Вилучення особливо цінних земель для несільськогосподарських потреб не допускається, за винятком випадків, визначених ч. 2 ст.150 ЗК України.

Згідно ч. 2 ст. 150 ЗК України земельні ділянки особливо цінних земель, що перебувають у державній або комунальній власності, можуть вилучатися за постановою Кабінету Міністрів України або за рішенням відповідної місцевої ради, якщо питання про вилучення (викуп) земельної ділянки погоджується Верховною Радою України.

Згідно ч. 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності НАН України, галузевих академій наук та статусу їх майнового комплексу» вилучення земельних ділянок НАН чи галузевих академій може здійснюватися лише за згодою Президії НАН України.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції залишив поза увагою ті обставини, що згідно листа управління Держкомзему у Васильківському районі від 11 грудня 2014 року № 4722/01-1 спірні земельні ділянки мають перетин із земельною ділянкою НОМЕР_42 ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», а згідно листа ГУ Держземагентства у Київській області від 13 березня 2015 року № 10-10-0.3-4058/2-15 відповідно до каталогів координат зовнішніх меж земельних ділянок ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», наданих листом Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області від 17 грудня 2012 № 7114 вих. 12, запитувані земельні ділянки у вищезазначених листах прокуратури входять в межі ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», витяг з кадастру з графічними позначеннями земельної ділянки ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» та земельних ділянок відповідача, які накладаються на неї.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор надав до суду копію технічної документації № L ІХ/8-93 по складанню державного акта на право постійного користування землею ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» площею 971,21 га з цільовим призначенням для вирощування і реалізації насіння сільськогосподарських культур, а також переробки іншої сільськогосподарської продукції, що розташована на території Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області, графічне зображення (викопіювання) із зазначенням місць взаємного розташування земельної ділянки державного підприємства і земельних ділянок ОСОБА_2, з яких вбачається їх перетин.

До суду було також надано викопіювання із ортофотоплану в межах Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області земельних ділянок з кадастровими номерами з НОМЕР_3 - НОМЕР_41.

На підтвердження своїх вимог прокурор також надав до суду викопіювання із ортофотоплану із урахуванням технічної документації № L ІХ/8-93 та нанесенням місць взаємного розташування земельних ділянок ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» і земель, виділених селищною радою фізичним особам, в тому числі третім особам й відповідачу, з якого чітко вбачається накладання земельних ділянок ОСОБА_2 на ділянку державного підприємства.

Водночас висновок експерта № 14039/15-41/17877-17895/15-41 від 20 жовтня 2015 року, який складений за результатами проведення судової комплексної експертизи з питань землеустрою та земельної-технічної експертизи призначеної ухвалою суду від 28 липня 2015 року, не дав однозначної відповіді на питання щодо перетину земельних ділянок ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» та ОСОБА_2, оскільки координати поворотних точок (кутів) меж земельних ділянок загальною площею 971,21 га, які перебувають в користуванні ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» на підставі державного акту на право постійного користування землею серія НОМЕР_1, та визначені Технічною документацією по складанню вказаного державного акту є координатами умовної системи координат, які не мають прив'язки до пунктів Державної геодезичної мережі України, у зв'язку з чим їх неможливо співставити з координатами земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_3-НОМЕР_41, які є координатами системи координат 1963 року (SC63).

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Установлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 4 ст. 60 ЦПК України).

Згідно із ч. 6 ст. 147 ЦПК України, висновок експерта для суду не є обов'язковим і оцінюється судом за правилами, встановленими ст. 212 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на порушення вимог ч. 4 ст. 10, ст. ст. 57, 59, 212 ЦПК України суд першої інстанції, указуючи на відсутність доказів про фактичне накладання земельних ділянок, не з'ясував усіх обставин справи та не надав їм належної правової оцінки, хоча їх з'ясування має суттєве значення для правильного вирішення справи.

Враховуючи встановлені обставини справи, слід дійти висновку, що Національна академія наук України не погоджувала вилучення земельних ділянок з кадастровими номерами НОМЕР_3-НОМЕР_41, а тому Глевахівська селищна рада, прийнявши рішення про передачу у власність фізичних осіб земельних ділянок, діяла з порушенням встановленого для цього порядку.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції щодо неможливості витребування земельних ділянок суперечать вимогам ст. ст. 395, 396 ЦК України, які регулюють питання речових прав на чуже майно і згідно яких положення щодо захисту прав власника поширюються і на особу, яка має речове право на чуже майно, в тому числі право користування майном.

У даному випадку ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» має право користування земельною ділянкою згідно державного акту, а отже має право на захист свого права користування, в тому числі у спосіб витребування цієї ділянки.

Відповідно до ст. 21 Цивільного кодексу України, суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно ч. 1 ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, якщо він не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що передані у власність земельні ділянки, які відносяться до категорії земель сільськогосподарського призначення і відносяться до особливо цінних земель (землі дослідних полів науково-дослідних установ і навчальних закладів), знаходяться в межах земель, переданих у постійне користування ДП «ДСВ ІФРГ НАН України», у встановленому законом порядку не вилучалися у державного підприємства.

Таким чином, рішення Глевахівської селищної ради № 850-34-V від 23 лютого 2010 року про передачу ділянок у власність фізичних осіб та видачу їм державних актів на право власності на земельні ділянки суперечить вимогам закону та порушує права держави і ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для визнання незаконним і скасування рішення Глевахівської селищної ради, визнання недійсними державних актів та витребування земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України».

В той же час колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 125, ч. 2 ст. 126 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час відчуження земельних ділянок) право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. У разі набуття права власності на земельну ділянку за цивільно-правовою угодою воно посвідчується не державним актом, а відповідною цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною в порядку, установленому законом.

Відтак, учинення в такому разі на державному акті відмітки про відчуження земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу не змінює суті такого державного акта як недійсного.

Вирішуючи спір, колегія суддів вважає, що не підлягає до задоволення позовна вимога Києво-Святошинської місцевої прокуратури про визнання відсутнім права власності, так як діючим законодавством України не передбачено такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів. Крім того, саме по собі визнання недійсними державних актів та витребування земельних ділянок з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ДП «ДСВ ІФРГ НАН України» припиняє право власності відповідача на спірні земельні ділянки.

Виходячи з викладеного, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, рішення суду ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір за подання позовної заяви підлягає стягненню з відповідачів на користь держави у розмірі 4 872,00 грн. з кожного, а за подання апеляційної скарги - на користь прокуратури Київської області по 5 359,20 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Київської області задовольнити частково.

Рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 лютого 2016 скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області № 850-34-V від 23 лютого 2010 року в частині передачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_23, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21 та ОСОБА_2 у власність земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства по АДРЕСА_1.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_3, виданий на ім'я ОСОБА_3 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_4 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_5, виданий на ім'я ОСОБА_4 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_6 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_7, виданий на ім'я ОСОБА_5 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_8 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_9, виданий на ім'я ОСОБА_6 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_10 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_11, виданий ім'я ОСОБА_7 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_12 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_13, виданий на ім'я ОСОБА_8 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_14 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_15, виданий на ім'я ОСОБА_9 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_16 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_17, виданий на ім'я ОСОБА_10 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_18 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_19, виданий на ім'я ОСОБА_11 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_20 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_21, виданий на ім'я ОСОБА_12 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_22 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_23, виданий на ім'я ОСОБА_13 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_24 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_25, виданий на ім'я ОСОБА_14 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_26 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_27, виданий на ім'я ОСОБА_15 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_28 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_29, виданий на ім'я ОСОБА_16 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_30 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_31, виданий на ім'я ОСОБА_17 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_32 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_33, виданий на ім'я ОСОБА_18 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_34 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_35, виданий на ім'я ОСОБА_19 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_36 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_37, виданий на ім'я ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_38 на право власності на земельну ділянку площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_39, виданий на ім'я ОСОБА_20 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_40 на право власності на земельну ділянку площею 1,558 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером НОМЕР_41, виданий на ім'я ОСОБА_21 з відміткою про перехід права власності на земельну ділянку до ОСОБА_2 та скасувати його державну реєстрацію.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь Головного управління Держземагентства у Київській області та Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» земельні ділянки з кадастровими номерами: НОМЕР_3, НОМЕР_5, НОМЕР_7, НОМЕР_9, НОМЕР_11, НОМЕР_13, НОМЕР_15, НОМЕР_17, НОМЕР_19, НОМЕР_21, НОМЕР_23, НОМЕР_25, НОМЕР_27, НОМЕР_29, НОМЕР_31, НОМЕР_33, НОМЕР_35, НОМЕР_37, НОМЕР_39, НОМЕР_41, які розташовані по АДРЕСА_1.

В задоволенні решти вимог позову Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Головного управління Держземагентства у Київській області, Державного підприємства «Дослідне сільськогосподарське виробництво Інституту фізіології рослин і генетики НАН України» відмовити.

Стягнути з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та ОСОБА_2 на користь держави по 4 872,00 грн. (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні) з кожного судового збору за подання позовної заяви.

Стягнути з Глевахівської селищної ради Васильківського району Київської області та ОСОБА_2 на користь прокуратури Київської області по 5 359,20 грн. (п'ять тисяч триста п'ятдесят дев'ять гривень двадцять копійок) з кожного судового збору за подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді: Сушко Л.П.,

Кулішенка Ю.М.,