Справа № 266/4168/15-ц
Провадження № 2/266/167/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2016 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого - судді Дзюба М.В.,

а участю секретаря - Петрухіної Т.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання за ним права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 Посилався на те, що йому та його матері ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом за реєстровим № 1-4940 від 19.12.1989 р., в рівних частках належить домоволодіння АДРЕСА_1, житловою площею 36,5 кв.м., загальною площею 61,1 кв.м., з відповідними господарськими прибудовами та спорудами. Свідоцтво про право на спадок за заповітом на вказане домоволодіння було зареєстровано у Ждановському міському БТІ 26.12.1989 року за № 31680.Після смерті матері ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відкрилась спадщина, до складу якої увійшла ? частка зазначеного житлового будинку. Спадщину він прийняв у встановлений законом строк, оскільки постійно на час відкриття спадщини проживав у будинку. Після фактичного прийняття спадщини після смерті матері, в період з 2007 року по 2010 рік, він, з метою покращення умов для своєї сім'ї здійснив будівельні роботи, побудував на земельній ділянці баню (літера Е-1) та гараж (літера З-1), які не ввів в експлуатацію, а також переобладнав житлову кімнату (літера 1-3, згідно технічного паспорту 1984 року) площею 5,7 кв.м. в санвузел (літера 1-3 згідно технічного паспорту 2015 року) площею 5,6 кв.м., внаслідок чого житлова площа будинку була зменшена на 7,1 кв.м. Згідно висновку № 19-д експертного будівельно-технічного дослідження вказане переобладнання у будинку не є самовільним переобладнанням. Позивач звернувся до другої Маріупольської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, постановою № 991/02-31 від 29.07.2014р., у зв'язку з розходженнями у цифрових показниках житлової площі. З метою захисту своїх прав просив визнати за ним право власності на зазначене нерухоме майно в порядку спадкування за законом після смерті батька, оскільки це не порушує прав та інтересів інших осіб.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_4, який діє на підставі договору про надання послуг зі здійснення правової допомоги, надав заяву, в якій підтримав в повному обсязі позов та просив здійснити розгляд справи за його відсутності.

Від представника відповідача Маріупольської міської Ради - Іванченко Н.О., яка діє на підставі довіреності, надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій вона просила прийняти рішення відповідно до норм діючого законодавства.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1989 року, яке зареєстровано в Ждановському міському БТІ № 31680 від 26.12.1989 р., належить домоволодіння АДРЕСА_1

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2 виданого Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_3померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 11).

За свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 15.11.1965 року, померла ОСОБА_3 є матір'ю позивача ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до копії спадкової справи № 15/2013 року після смерті ОСОБА_3єдиним спадкоємцем за законом є позивач ОСОБА_1, який звернувся у нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини (а.с. 36-44).

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.07.2014 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 оскільки на теперішній час зменшена житлова площа домоволодіння, яке увішло до складу спадщини (а.с. 21).

Відповідно до ст. ст. 1222, 1223 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини та право на спадкування мають особи, яки є спадкоємцями за законом.

Статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

З довідки БТІ м. Маріуполя № 3636 від 02.10.2013р. вбачається, що житлова площа будинку АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.12.1989 року, р-р 1-4940, складала 36,5 кв.м. Згідно технічної інвентаризації, проведеної 01.10.2013р. житлова площа будинку складає 29,4 кв.м. Житлова площа зменшена через переобладнання житлової кімнати в санвузол (а.с. 44).

Відповідно до висновку № 19-д експертного будівельно-технічного дослідження від 26.11.2015р., у домоволодінні по АДРЕСА_1 житлова площа зменшена у зв'язку з улаштуванням санвузла, що не є самовільним переобладнанням відповіднодо "Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна", затвердженої наказам Держбуду України від 24.05.2001р. № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001р. за № 582/5773 (а.с. 29).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Вирішуючи справу, суд приймає до уваги, що позивач, відповідно до ст. 1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, якій за життя на праві власності належала ? частка домоволодіння АДРЕСА_1 якому зменшена жила площа, а тому вважає, що він має право звернутися до суду з вимогою про визнання свого права власності в порядку спадкування на вказане майно, оскільки позивач постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦПК України є таким, що прийняв спадщину.

За наведених обставин у інший спосіб, крім як за рішенням суду, ОСОБА_1., який є спадкоємцем за законом, після смерті матері, не може реалізувати своє право на прийняття спадщини, тому з метою захисту спадкових справ позивача суд задовольняє позов в повному обсязі, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст. ст. 3- 11, 58-60, 208-209, 212-218 ЦПК України, ст. ст. 392, 1222, 1223, 1261, 1268 ЦК України, суд

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Маріупольської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 житловою площею 29,4 кв.м., загальною площею 62,3 кв.м. з належними до нього господарськими прибудовами та спорудами, а саме літньою кухнею (літера Б-1), погребом (літера Б/п), сараєм (літера В-1), басейном для збору воду (літера Д), огорожами (№ 1,2).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі через Приморський районний суд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Дзюба М. В.