У Х В А Л А

пр. № 2-во/759/91/16

ун. № 759/10489/14-ц

08 червня 2016 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складіу складі головуючого судді Ключника А.С. за участю секретаря судового засідання Борисенко А.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судових засідань заяву позивача ОСОБА_1 про роз'яснення рішення та виправлення помилки у рішенні суду від 27.01.2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою,

ВСТАНОВИВ:

Рішення суду від 27.01.2015 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою, задоволено.

10.05.2016 року позивач звернувся до суду із заявою про роз'яснення рішення та виправлення помилки, зокрема просив суд роз'яснити та вказати точні суми розрахунку, обгрунтовуючи тим, що на сьогоднійшній день курса долара США виріс та становить 25,51 грн., а також просив вказати ідентифікаційний код відповідача.

У судове засідання учасники процесу не з'явились, про час та місце слухання заяви повідомлялись належним чином, про причин неявки суд не повідомили.

Суд вважає за можливе розглянути дану заяву за відсутності осіб, які беруть участь у справі, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень та роз'яснення рішення (ч. 3, ч. 4 ст. 219 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Заява про виправлення описок чи арифметичних помилок у судовому рішенні розглядається протягом десяти днів з дня її надходження. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Отже, необхідність роз'яснення судового рішення зумовлена його не чіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим як для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання.

Рішення суду від 27.01.2015 року стягнуто з ОСОБА_2, що проживає за адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) заборгованість за борговою розпискою від 27.04.2012 року в сумі 20785 доларів США, що еквівалентно курсу НБУ станом на 27.10.2014 року - 269 174,64 грн. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, що проживає за адресою: АДРЕСА_2, (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) суму трьох відсотків річних від простроченої суми заборгованості у розмірі 14712,42 грн. Вирішено питання судових витрат ( а.с. 45, 46-48).

В заяві про роз'яснення рішення заявником зазначено, що є незрозумілим, вказати точні суми розрахунку, мотивуючи, ти, що на сьогоднійшній день курса долара США виріс та становить 25,51 грн.

Вивчивши доводи, викладені у заяві, суд дійшов висновку, що рішення суду від 27.01.2015 року, роз'яснення не потребує, оскільки є чітким за змістом, зрозумілим і не вимагає додаткового тлумачення, не містить у собі положень, які б суперечили або виключали одне одного. Підстави, з якими закон пов'язує необхідність роз'яснення судового рішення, відсутні.

За таких обставин, у задоволенні заяви про роз'яснення судового рішення слід відмовити.

Зі змісту резолютивної частини рішення суду вбачається, що судом не вказано ідентифікаційний номер боржника.

В матеріалах справи відсутній індивідуальний ідентифікаційний номер відповідача, оскільки вказана інформація є конфіденційною і відповідь може надаватися лише на вмотивовані рішення суду. З клопотання про забезпечення доказів у справі, шляхом витребування відомостей з Державної податкової служби України щодо надання відомостей про ідентифікаційний номер боржника представник позивача до суду до ухвалення рішення не звертався.

Відповідно до ч. 4 Наказу Міністерства юстиції України №30/44 від 26.02.2013 р. суди загальної юрисдикції подають запити до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду. Запит повинен містити відомості про підставу надання (судове рішення, що набрало законної сили) та інші реквізити, визначені протоколами обміну інформацією, а Державна податкова служба України надає інформацію про реєстраційні номери облікових карток платників податків боржників та стягувачів до судів загальної юрисдикції на підставі судових рішень, що набрали законної сили, для внесення цих даних до виконавчого документа, що видається відповідно до вимог процесуального законодавства.

Рішення суду від 27.01.2015 року ухвалювалось та оформлювалось відповідно до положень Глави 7 ЦПК України "Судові рішення" та матеріалів справи. При вирішенні питання про відкриття провадження від суду не вимагається отримання даних про ідентифікаційний код боржника, дані відомості суду відомі не були, оскільки не були зазначені в матеріалах заяви, а тому у судовому рішенні не було допущено помилку. Отже, за таких умов відсутні правові підстави для їх виправлення.

Серед іншого, згідно відповіді на електронний запит суду до Державної податкової служби України через Адміністратора автоматизованої системи документообігу суду, надати реєстраційний номер облікової картки ОСОБА_2 не можливо з причин неможливості ідентифікувати однозначно особу.

Аналізуючи норми наведеної статті, суд зазначає, що помилка - це описка, зумовлена неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка, помилки у написанні складених чисел тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер, а саме: написання прізвищ та імен, адреси, найменування спірного майна, зазначення дати і строків тощо.

Обставини на які посилається позивач, як на помилку, яку начебто було допущено судом при постановленні рішення в частині зазначення ідентифікаційного номеру відповідача, не є помилкою, оскільки при ухваленні рішення суду такі вимоги не ставились і не мають істотного характеру та не можуть вплинути на суть прийнятого судом рішення (ухвали).

З огляду на викладене, заява в частині про внесення виправлення у рішенні (шляхом внесення ідентифікаційного номеру) є необґрунтованою та безпідставною, а отже такою, що не підлягає задоволенню.

Крім того, зміст рішення суду від 27.01.2015 року містить усі обов'язкові відомості, зазначені в ст. 215 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 209-210,219, 221, 223, 293, 294 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про роз'яснення рішення та виправлення помилки у рішенні суду від 27.01.2015 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за розпискою - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.Ключник