АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді: Слободянюк С.В.,

суддів: Лапчевської О.В., Кравець В.А.,

при секретарі: Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_3, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року за позовом ОСОБА_4, поданого представником ОСОБА_5, до ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_6, Приватне акціонерне товариства «Лафорт» в особі ліквідатора - арбітражного керуючого ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4, через свого представника ОСОБА_5, звернулась в суд з наведеним позовом і просила суд стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування матеріальної шкоди 88365,70 грн. та моральної шкоди 3000,0 грн. у зв*язку з дорожньо-транспортною пригодою (ДТП), яка сталася 02 квітня 2015 року по вул. Касіяна в м.Києві з вини відповідача.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 - 88 365,70 грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 1000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати в сумі 1127,26 грн., а всього: 90 492,96 грн. (а.с.86-90).

На рішення суду першої інстанції ОСОБА_2, діючи в інтересах ОСОБА_3, подав апеляційну скаргу, в якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального і процесуального права, ставиться питання по скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового про відмову у позові, стягнення судових витрат (судовий збір, правова допомога).

Апелянт зазначає, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застраховано страховою компанією «Лафорт»; позивач не звертався до Моторно транспортного страхового бюро України (МТСБУ) для отримання страхового відшкодування, відтак вимоги до відповідача є передчасними; відповідачем пропонувалось повна компенсація збитку шляхом усунення пошкоджень автомобіля, позивач відмовилась, чим штучно збільшено розмір матеріальної шкоди; позивачем не доведено, що перелік ремонтних робіт, який зазначено в переліку рахунку-фактури, пов`язаний саме з даним ДТП; відповідач не погоджується з необхідністю заміни запчастин.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення колегія суддів, дійшла висновку про часткове задоволення скарги з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 є власницею автомобіля «Nissan Qashqai» державний номерний знак (д.н.з.) НОМЕР_1, що підтверджується договором купівлі-продажу даного транспортного засобу НОМЕР_4 від 15 січня 2011 року ( а.с.119-128).

З наданої суду копії постанови Апеляційного суду м.Києва від 18 червня 2015 року вбачається, що вказаний автомобіль зареєстровано за позивачкою.

02 квітня 2015 року в м. Києві на вул. Касіяна мала місце дорожньо-транспортна пригода (ДТП) за участю автомобіля НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_9 та автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3

Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 12 травня 2015 року, залишеною без змін постановою Апеляційного суду м. Києва від 18 червня 2015 року, дана ДТП сталася з вини водія ОСОБА_3 (а.с.8-10).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов"язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до рахунку-фактури № СЧ-0004345 ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" від 04 квітня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля НОМЕР_1, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 02 квітня 2015 року в м. Києві по вул. Касіяна склала 86 866, 66 грн. (а.с.14).

Вартість обстеження автомобіля склала 1 499, 04 грн., що підтверджено рахунком- фактурою № СЧ-0004344 ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" від 04 квітня 2015 року, квитанцією № QS01 від 04 квітня 2015 року та актом виконаних робіт № ЗН-055960 від 04 квітня 2015 року (а.с.11,12,13).

За правилами ст. ст. 1187, 1194 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов"язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухонебезпечних і вогненебезпечних, та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб; шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку; особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов"язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим вішкодуванням).

За даними полісу НОМЕР_5 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, обов'язкова цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_3 ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ "Страхова компанія "Лафорт" на строк з 20 грудня 2014 року по 19 грудня 2015 року (а.с.33).

Звертаючись до суду з позовом, позивач просить стягнути завдану їй шкоду саме з ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що позивачка не зверталась ні до страхової компанії, цивільно-правова відповідальність відповідача на час ДТП була застрахована, ні до Моторно-транспортного страхового бюро України (МТСБУ), а тому заявлені останньою вимоги є передчасними, не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції правильно зазначав, посилаючись на положення ч.2 ст. 1187 ЦК України, що шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов'язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов'язок.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно безпідставності заміни записних частин, про що зазначається у рахунку-фактури № СЧ-0004345 ТОВ "Автомобільний центр Голосіївський" від 04 квітня 2015 року. Такі апеляції є необґрунтованими, оскільки стороною відповідача суду не було надано своїх даних на спростування вартості ремонтних робіт в тому числі необхідності заміни тих чи інших запасних частин автомобіля.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо того, що позивачкою не надано доказів про сплатою нею ремонтних робіт в тому розмірі, які зазначено у рахунку-фактурі.

Відповідно до змісту позовної заяви, позивач ставить питання про відшкодування матеріальної шкоди, завданої з вини відповідача, виходячи з загальних правил відшкодування шкоди.

Відповідно до положення ст. 1166 ЦК України, майно шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала.

За матеріалами справи вартість ремонтних робіт без податку на додану вартість (ПДВ) становить 72 388,86 грн. За матеріалами справи пошкоджений автомобіль не відремонтовано, відтак, позивачкою ПДВ не сплачувався. За таких обставин, стягнутий розмір матеріальної шкоди, підлягає зменшенню до вказаної суми.

Рішення в частині стягнення моральної шкоди не оскаржується.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, оскаржуване рішення в частині стягнення відшкодування майнової шкоди, яка підлягає зміні із зменшенням розміру, стягнутого судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303,307,309,313 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який дії в інтересах ОСОБА_3, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 13 липня 2016 року в частині стягнення майнової шкоди змінити, зменшивши розмір майнової шкоди з 88 365 грн.70 коп. до 72 388 грн. 86 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних спав протягом двадцяти днів

Головуючий:

Судді: