АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: № 22ц/790/2989/16 Головуючий 1 інст.- Бутенко В.М.
Справа № 623/259/16-ц Доповідач - Карімова Л.В.
Категорія: договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного

суду Харківської області в складі:

головуючого - Карімової Л.В.,

суддів колегії: Бурлака І.В.,

Малінської С.М.

за участю секретаря Маковецької О.П.

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2016 року про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів за договором позики в розмірі 717 586,66 грн., посилаючись на те, що у зазначеній в борговій розписці строк кошти йому не повернуті.

Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2016 року задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми позову в розмірі 717 586,66 грн., а саме: на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2; квартиру за адресою: АДРЕСА_1; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3, що належать на праві власності ОСОБА_3

Ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 лютого 2016 року відкрито провадження у вказаній справі.

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з уточненою позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_7 про стягнення грошових коштів за договором позики та просив стягнути із ОСОБА_3 620745,45 грн., що еквівалентно 25 000 доларів США, та солідарно із ОСОБА_3 та ОСОБА_7 118234,70 грн, що еквівалентно 4544 доларів США.

Ухвалою Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2016 року задоволена заява ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно в межах суми позову в розмірі 835 821, 36 грн., а саме: на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2; квартиру за адресою: АДРЕСА_1; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3, що належать на праві власності ОСОБА_3

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 просить скасувати цю ухвалу суду першої інстанції та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Вислухавши пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_8,перевіривши відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу від 15 березня 2016 року про задоволення заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне відповідачу ОСОБА_3 майно, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову відповідно до вимог ст. 151 ЦПК України може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Судова колегія вважає, що такий висновок суду не у повному обсязі відповідає вимогам процесуального закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому припущення суду щодо зазначених обставин повинно бути достатньо обґрунтованим з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Надані до апеляційного суду виділені матеріали справи свідчать про те, що ухвалою судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 03 лютого 2016 року задоволено заяву ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_3 на праві власності майно, а саме: на нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_2; квартиру за адресою: АДРЕСА_1; нежитлову будівлю за адресою: АДРЕСА_3, що належать на праві власності.

Зазначена постанова не була скасована в апеляційному порядку, або заходи забезпечення позову не були скасовані самим місцевим судом в установленому ст. 154 ЦПК України порядку.

Однак зазначені обставини щодо наявності обтяжень на належне ОСОБА_3 майно не були враховані судом першої інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали від 15 березня 2016 року, і їм не була надана відповідна правова оцінка.

Крім того, при вирішенні заяви ОСОБА_6 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно, судом першої інстанції на порушення вимог ст. 152 ЦПК України не перевірено кому належить майно на праві власності, на яке накладений арешт, не з'ясована його вартість та не зроблений висновок щодо співмірності застосованих заходів забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами.

У зв'язку з наведеним колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням порядку, встановленого для вирішення питання щодо забезпечення позову, що відповідно до п.3ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для скасування оскаржуваної ухвали і передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.2 ч.2 ст. 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Ухвалу Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 15 березня 2016 року скасувати і питання передати на новий розгляд до цього ж суду

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий: Судді: