08.12.2016 Справа № 756/5655/16-ц
№756/5655/16-ц
№2/756/3606/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Луценко О.М.,

при секретарі Бублієві Д.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» до ОСОБА_1 про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, посилаючись на те, що між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг №00008721 від 07.10.2013, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 benzin, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно з графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину договору, на загальну суму, що становить 16038,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить 2405,70 доларів США. Відповідач відповідно до положень договору зобов'язався здійснювати щомісячні лізингові платежі відповідно до плану відшкодування. Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором були надіслані нагадування про несплату. Останнім днем погашення заборгованості мало бути 18.05.2015, повернення об'єкта лізингу - 29.05.2015. Об'єкт лізингу в зазначений строк повернуто не було, зобов'язання зі сплати заборгованості за договором в повному обсязі не виконані. 30.06.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса №914 про повернення об'єкту лізингу. 13.07.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення об'єкту лізингу. 13.07.2015 об'єкт лізингу було повернуто позивачеві. 04.11.2015 між позивачем та відповідачем було укладено угоду про визнання боргу за договором у розмірі 102 584,02 грн. Відповідно до вимог угоди сторони погодились врегулювати спір шляхом сплати відповідачем боргу у строк до 04.06.2016 згідно встановленого в угоді графіка. Проте відповідачем не сплачено жодного платежу на виконання умов угоди. У зв'язку з небажанням відповідача виконувати умови договору позивач поніс витрати за правової допомоги у розмірі 6000,00 грн. перед ТОВ «Юридична фірма Вернер». Таким чином, через порушення своїх зобов'язань за договором відповідач має відшкодувати позивачу заборгованість відповідно до угоди про визнання боргу в розмірі 102584,02 грн., пені у розмірі 367,48 грн., 3% річних у розмірі 876,88 грн., інфляційних втрат у розмірі 1538,76 грн., а разом на суму 105 367,14 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1760,51 грн.

Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу без їхньої часті, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, про що в матеріалах справи містяться відповідні документи. У своїх запереченнях відповідач позов не визнав, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Між сторонами було укладено договір про фінансовий лізинг №00008721 від 07.10.2013, відповідно до якого позивач зобов'язався передати у розпорядження відповідача транспортний засіб VW Polo Sedan 1.6 benzin, 2013 року виробництва, шасі НОМЕР_2, двигун НОМЕР_3, а відповідач зобов'язався прийняти об'єкт лізингу і сплатити суму коштів за договором шляхом здійснення платежів відповідно до договору та згідно з графіком покриття витрат та виплати лізингових платежів, що становить невід'ємну частину договору, на загальну суму, що становить 16038,00 доларів США, не враховуючи авансового платежу на суму, що становить 2405,70 доларів США. Об'єкт лізингу в зазначений строк повернуто не було, зобов'язання зі сплати заборгованості за договором в повному обсязі не виконані.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу та вимагати повернення предмета лізингу у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення становить 30 днів.

30.06.2015 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис нотаріуса №914 про повернення об'єкту лізингу.

13.07.2015 старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження щодо примусового повернення об'єкту лізингу. 13.07.2015 об'єкт лізингу було повернуто позивачеві, що підтверджується актом прийому-передачі.

Відповідно до п. 12.9 Договору у випадку припинення лізингу відповідач зобов'язався оплатити будь-яку різницю між вартістю об'єкта лізингу та лізинговим платежем, що залишились несплаченими відповідно до плану відшкодування.

04.11.2015 між позивачем та відповідачем було укладено угоду про визнання боргу за договором у розмірі 102 584,02 грн., яка складається із заборгованості за несплаченими лізинговими платежами у розмірі 12897,30 грн., витрат, понесених позивачем з метою повернення простроченої заборгованості та об'єкта лізингу відповідно до умов договору у розмірі 36362,20 грн., заборгованості відповідно до п. 12.9 Договору у розмірі 43180,43 грн., заборгованості по відшкодуванню інших витрат, які було сплачено позивачем у зв'язку з виконанням умов договору у розмірі 10144,09 грн. Відповідно до вимог угоди сторони погодились врегулювати спір шляхом сплати відповідачем боргу у строк до 04.06.2016 згідно встановленого в угоді графіка. Проте відповідачем не сплачено жодного платежу на виконання умов угоди.

Згідно п. 8.2.1 Договору у випадку прострочення сплати платежу до відповідача застосовуються наступні штрафні санкції: пеня у розмірі 10% річних від вчасно невиплаченої суми за кожен день затримки до моменту повної виплати платежу.

Загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 367,48 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно п. 8.6 Умов лізингу будь-які збитки заподіяні невиконанням або неналежним виконанням стороною своїх зобов'язань за контрактом, підлягають відшкодуванню у повному обсязі понад передбачені контрактом штрафні санкції.

У зв'язку з небажанням відповідача виконувати умови договору позивач поніс витрати за правової допомоги у розмірі 6000,00 грн. перед ТОВ «Юридична фірма Вернер».

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що положення ст. 625 ЦК України не розповсюджуються на відносини між сторонами, то будь-яких підстав для стягнення з відповідача трьох відсотків та інфляційних втрат не вбачається.

Борг відповідача перед позивачем становить заборгованість відповідно до угоди про визнання боргу в розмірі 102584,02 грн., пеня у розмірі 367,48 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 6000,00 грн.

Оцінюючи зібрані докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги в суді знайшли своє підтвердження і підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 1760,51 грн. судового збору (а.с. 100).

З викладеного, керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 61, 88, 208, 209, 212 -215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Лізинг Україна» заборгованість у розмірі 108951,50 грн. та судовий збір у розмірі 1760,51 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.М. Луценко