Справа № 148/1847/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

(ЗАОЧНЕ)

20 вересня 2016 року м. Тульчин

Тульчинський районний суд

Вінницької області в складі: головуючого судді Саламахи О.В.

за участю: секретаря Носулько К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення від права на обов'язкову частину у спадщині, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 про усунення від права на обов'язкову частину у спадщині.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати ОСОБА_3, яка була власницею в будинку, за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями померлої є позивач та її батько ОСОБА_4, які отримали по 1/2 від спадкового майна, яке складалося з указаного житлового будинку та земельної ділянки на якій він розташований.

Батько позивача - ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_3, після його смерті відкрилася спадщина, що складається з частини житлового будинку і частини земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1, а також грошових вкладів у банківських установах. Згідно заповіту померлий усе належне йому майно заповів ОСОБА_1, якій в ході оформлення спадкових прав стало відомо, що у її батька є другий спадкоємець ОСОБА_2, яка звернулася з заявою про отримання права на обов'язкову частку у спадщині.

Оскільки, остання досягла пенсійного віку їй видано свідоцтво про право на спадщину, яка складається з: 1/6 частини спадкового майна у вигляді грошових вкладів.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 не має спадкових прав на обов'язкову часку у земельній ділянці і будинку, за адресою: АДРЕСА_1, оскільки цей будинок належав її матері та збудований на землі, що належали її дідові і бабі.

На думку ОСОБА_1, факт досягнення відповідачем пенсійного віку не є підставою для отримання обов'язкової частини у спадщині, оскільки остання отримує пенсію та заробітну плату, одружена, її чоловік також має доходи, у їх власності перебуває: двокімнатна квартира, двоповерховий будинок, утриманців не мають. Крім того, ОСОБА_2 ніколи не доглядала за ОСОБА_4, не надавала йому допомоги і підтримки, не зважаючи на те, що останній був людиною похилого віку та інвалідом другої групи.

Спадкодавець знаходився на повному утриманні позивача, 16.10.2011 він потрапив у ДТП і отримав травми, кошти на його лікування надала ОСОБА_1, після його смерті вона здійснювала витрати на поховання і установку пам'ятника. Крім того, між ними було укладено договір довічного утримання.

Позивач 23.06.2015 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 3/8 будинку і земельної ділянки, за адресою: АДРЕСА_1, у той час як відповідач не виявила намір реалізувати свої спадкові права та ігнорує листи нотаріуса і будь-які пропозиції позивача з цього приводу.

У зв'язку з цим, ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом і просить усунути відповідача від права на отримання обов'язкової частки у спадщині, а саме: будинку і земельній ділянці, за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судове засідання не з'явилася, однак надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча своєчасно належним чином повідомлена про дату і час слухання справи і відомостей про причину своєї неявки до суду не надала.

За таких обставин, суд ухвалив, розглянути справу заочно за відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних і доказів відповідно до ч. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України.

Представник третьої особи П'ятнадцятої Київської державної нотаріальної контори

у судове засідання не з'явився, однак на адресу суду надійшла письмова заява нотаріальної контори про розгляд справи без участі її представника.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 14.03.2008, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Тульчинського районного управління юстиції Вінницької області, ОСОБА_1, народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, її батьком записаний ОСОБА_4 (а.с. 57).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 25.10.2011, виданого Третім Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 62).

У відповідності до копії заповіту від 19.08.2005, ОСОБА_4 заповів усе своє майно де б воно не знаходилося і з чого б не складалося і взагалі усе те на що за законом він на день смерті матиме право ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 61).

Відповідно до витягу № 37044868 від 28.12.2012, виданого КП «Тульчинське МБТІ», житловий будинок, за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві спільної часткової власності по 1/2 ОСОБА_1 і ОСОБА_4 (а.с. 60), також зазначені обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину серії ВВТ № 539494 від 21.12.2004, виданим нотаріусом Тульчинської державної нотаріальної контори.

Крім того, ОСОБА_4 належала земельна ділянка площею 0,1000 га, за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією державного акту серії НОМЕР_3 від 22.05.2009 (а.с. 61).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 від 17.03.1993, ОСОБА_4 був інвалідом другої групи і ветераном Великої Вітчизняної війни.

У відповідності до копії письмових пояснень ОСОБА_5, яка проживала по сусідству з ОСОБА_3, діти ОСОБА_4 від першого шлюбу ніякої участі у його житті не приймали і з ним не спілкувалися, жодного разу не приїздили. Догляд за батьками здійснювала позивач.

Також, позивач надала суду копію письмових пояснень ОСОБА_6, яка вказала, що знає ОСОБА_1 та її покійного батька. Позивач здійснювала догляд за батьком і утримувала його. Ніяких дітей, що піклувалися про ОСОБА_4, ОСОБА_6 не бачила та нічого не знала про їх існування.

Відповідно до довідки від 07.09.2016, виданої головою квартального (вуличного, будинкового) комітету, зведена сестра ОСОБА_1 - ОСОБА_2, 1951 року народження, ніколи не з'являлася за місцем проживання батька і не надавала йому допомоги. Участі у похованні батька ОСОБА_4 не приймала (а.с. 167).

Позивач здійснила поховання ОСОБА_4, що підтверджується договором-замовленням на організацію похоронного ритуалу від 26.10.2011 (а.с. 168), квитанцією № 2144 від 25.10.2001, 26.10.2011 (а.с. 170), фіскальними чеками (а.с. 171), накладними № 7, 24, 25 від 23.10.2011 (а.с. 172), рахунком № 3 від 26.10.2011 (а.с. 174), накладною № 3 від 25.10.2011 (а.с. 175 - 177).

За приписами ст. 3 ЦПК України, встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі і визнання права. Тобто, за змістом ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України (далі - СК України), повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Відповідно до ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов'язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

На підставі ч. 3 ст. 1224 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Частиною 5 ст. 1224 ЦК України, визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно п. 19 ПП ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Позбавлення особи права на обов'язкову частку судом ЦК не передбачає, хоча особа, яка має право на обов'язкову частку, може бути усунена від права на спадкування відповідно до ст. 1224 ЦК України.

Також, п. 6 вказаної Постанови, роз'яснено, що факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку.

Статтею 15 ЦК України, визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог та на підставі наданих доказів.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи те, що суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних і доказів, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився і не надав будь-яких доказів, що спростовували б доводи позивача, за таких обставин позов підлягає задоволенню з наступних підстав, померлий ОСОБА_4 був інвалідом другої групи та людиною похилого віку, у зв'язку з чим, на думку суду потребував догляду і допомоги, у відповідності до ст. 202, 203 СК України, таку допомогу повинні були надавати його діти. Однак, в ході розгляду справи встановлено, що допомогу ОСОБА_4 надавала позивач, в той час як відповідач допомогу на утримання батька не надавала та з ним не спілкувалася.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем, підлягає зарахуванню в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 202, 203 Сімейного кодексу України, ст. 15, 1224 Цивільного кодексу України, ст. 3, 11, 15, 18, 57-60, 64, 88, 209 -215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_2, проживаючу, за адресою: АДРЕСА_2, від права на спадкування обов'язкової частки у спадщині після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня отримання його копії шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області, а відповідач може звернутись з письмовою заявою до Тульчинського районного суду Вінницької області про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: