Справа №461/9361/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Волоско І.Р.

секретар Підлужний Р.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області до Львівської міської ради, ОСОБА_1, за участю третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про визнання протиправними та скасування ухвали Львівської міської ради № 2232 від 19.03.2013 року; №2486 від 27.06.2013 року; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; повернення земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В:

Львівська місцева прокуратура №1 Львівської області звернулась до суду з позовом згідно вимог якого, просить визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії Львівської міської ради від 19.03.2013 року № 2232 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки» в частині прийняття п.3 додатку до ухвали, яким надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку у м. Львові на вул.. Газовій, 5 а площею 587 м. кв., визнати протиправною та скасувати ухвалу сесії Львівської міської ради від 27.06.2013 року «Про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Газовій, 5а», визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.09.2013 року укладений між Львівською міською радою та ОСОБА_1 та зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,5870 га вартістю 2190689,87 грн. у розпорядження Львівської міської ради. Позивач свої вимоги обґрунтовував покликаючись на те що прокуратурою м. Львова, із залученням спеціалістів Державної інспекції сільського господарства в Львівській області, проведено перевірку додержання вимог чинного земельної законодавства України у діяльності Львівської міської ради при прийнятті рішень у сфері регулювання земельних відносин. Проведеною перевіркою встановлено, що ухвалою Львівської міської ради від 19.03.2013 року № 2232 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки» надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку у м. Львові на вул.. Газовій, 5а. надалі, ухвалою Львівської міської ради від 27.06.2013 року № 2485 «Про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Газовій, 5а» вилучено за згодою з користування ТзОВ «Продукт-М» земельну ділянку площею 0,0570 га на вул. Газовій у м. Львові, затверджено ОСОБА_1 технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) на вул. Газовій, 5 а у м Львові та передано ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0587 га на вул. Газовій, 5а у м. Львові в оренду терміном на 10 років для обслуговування офісно-складських будівель за рахунок земель житлової та громадської забудови. Як наслідок 09.09. 2013 року між Львівською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого останньому передано в оренду земельну ділянку по вул. Газовій, 5а у м. Львові площею 0,0587 га для обслуговування офісно-складських приміщень терміном на 10 років до 27.06.2023 року. Вказаною перевіркою встановлено, що порушено встановлений законом порядок надання земельних ділянок в оренду, а саме оскаржувані ухвали Львівської міської ради є незаконними, оскільки суперечать вимогам ст. 123 Земельного кодексу України щодо порядку надання земельних ділянок комунальної власності у користування, адже така земельна ділянка, що була передана ОСОБА_1 не є сформованою як обєкт цивільних прав бо передалась у користування останньому без проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У судовому засіданні представник позивача прокурор Поліщук Р.А. підтримав позовні вимоги, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Львівської міської ради проти позову заперечив. Зазначив, що дійсно 19.03.2013 року на сесії Львівської міської ради була прийнята ухвала № 2232 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки», якою серед іншого надано ОСОБА_1 дозвіл на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку у м. Львові на вул. Газовій, 5а площею 587 м. кв. На основі виробленої технічної документації такої земельної ділянки та інших доданих документів, що необхідні для вироблення правовстановлюючих документів на користування вказаною земельною ділянкою в загальному порядку, як наслідок, була прийнята 27.06.2013 року на сесії Львівської міської ради інша ухвала № 2485 «Про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Газовій, 5а» і підписаний договір оренди вказаної земельної ділянки між Львівською міською радою та ОСОБА_1 від 09.09.2013 року. Представником Львівської міської ради було пояснено, що ОСОБА_1 було надано усі необхідні документи на той час для вироблення правовстановлюючих документів на зазначену земельну ділянку, а порядок прийняття оскаржуваних ухвал Львівською міською радою було дотримано у повному обсязі. Відтак, вважає позов першого заступника прокурора м. Львова безпідставним та не вбачає можливостей для його задоволення.

Представник відповідача ОСОБА_1 проти позову заперечив, вважає його безпідставним та таким що не підлягає до задоволення. Суду надав пояснення аналогічні викладеним у власному заперечені та письмових пояснень, що додані до матеріалів справи,зокрема, земельна ділянка,що є предметом даного спору є комунальною власністю міста; відтак, ЛМР як орган місцевого самоврядування вправі прийняти рішення щодо розпорядження нею, в тому числі передавати її в оренду іншим особам.

Представник третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області підтримав позов, оскільки вважає, що при наданні дозволу на виготовлення докум ентації із землеустрою ОСОБА_1 допущено порушення земельного законодавства,зокрема, що спірна земельна ділянка площею 0,0587 га по вул.Газовій,5»а» в м.Львові не була сформована як об»єкт цивільних прав у розумінні ст.79-1 ЗК України.

Суд, зясувавши фактичні обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що в позові слід відмовити за безпідставністю, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 14.06.2012 року набув у право власності нежитлові приміщення, що знаходяться на земельній ділянці у м. Львові, по вул. Газовій 5-а. На основі цього, відповідач ОСОБА_1 звернувся до органу місцевого самоврядування про передачу йому земельної ділянки за цією ж адресою у користування.

Відповідно до вимог статей 118, 123, 151 Земельного Кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Земельна ділянка, що розташована за адресою м. Львів, вул. Газова, 5-а згідно ухвал Львівської міської ради від 19.03.2013 року № 2232 «Про надання юридичним та фізичним особам дозволу на виготовлення документації із землеустрою для оформлення правовстановлюючих документів на земельні ділянки» та від 27.06.2013 року № 2485 «Про затвердження ОСОБА_1 технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та надання земельної ділянки на вул. Газовій, 5а» та договору оренди землі між Львівською міською радою та ОСОБА_1 від 09.09.2013 року була передана у користування останньому на 10 років до 27.06.2023 року для обслуговування офісно-складських будівель.

Відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності з 1 січня 2013 року, відповідно розділу ІІ Прикінцеві положення цього Закону України землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються: а) земельні ділянки: на яких розташовані будівлі, споруди, інші обєкти нерухомого майна комунальної власності відповідної територіальної громади; які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій; б) всі інші землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної власності та земельних ділянок, зазначених у підпунктах а і б пункту 4 цього розділу. Земельна ділянка що є предметом цього договору у всій своїй площі належить громаді міста, тобто є комунальною власністю відповідно до вищевказаного. Відтак, Львівська міська рада як орган місцевого самоврядування вправі приймати рішення, щодо розпоряджання нею в тому числі передавати її в оренду іншим особам. Воля уповноваженого органу громади м. Львова була висловлена в оскаржуваних ухвалах ЛМР та договорі оренди землі між Львівською міською радою та ОСОБА_1 від 09.09.2013 року.

Як встановлено в рамках судового розгляду справи, користувачем ОСОБА_1 земельна ділянка використовується відповідно до цільового призначення та вчасно вноситься орендна плата в розмірі 65720, 70 (шістдесят пять тисяч сімсот двадцять гривень 70 копійок) в рік.

Стаття 79-1 Земельного кодексу України вказує, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Даній земельній ділянці було присвоєно кадастровий номер № :03:004:0071 від 13.05.2013 року відповідно до копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, а відтак на цей час вона була сформована як обєкт цивільних прав.

Відповідно до ст.125 Земельного Кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право оренди вказаної земельної ділянки зареєстроване 25.10.2013 року згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права, що долучений до матеріалів справи. Позивач просить зобовязати ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 0,5870 га у розпорядження Львівської міської ради. Натомість, не ставить вимоги скасування державної реєстрації право оренди на таку земельну ділянку. Таким чином, є неможливим вимагати повернення у гр. ОСОБА_1 вказаної земельної ділянки навіть у випадку скасування ухвал ЛМР та визнання договору оренди цієї земельної ділянки недійсним, адже реєстрація права користування такою земельною ділянкою у відповідача ОСОБА_1 все одно залишатиметься чинною, бо лише опираючись на попереднє, закон повязує виникнення права на дану земельну ділянку.

Згідно ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Позов у даній справі ґрунтується на матеріалах перевірки державної інспекції сільського господарства у Львівській області, які не були представлені представником третьої особи через неможливість такого, як було пояснено останнім хоч вимагалися судом для огляду. Згідно п.1.3 наказу міністерства аграрної політики та продовольства від 25.02.2013 року «Про затвердження Порядку планування та здійснення контрольних заходів з питань перевірки стану дотримання субєктами господарювання вимог земельного законодавства» інспекційні органи здійснюють планові та позапланові заходи державного нагляду (контролю). Відповідно до п.3.2 цього ж наказу підставами для здійснення позапланового заходу є: подання субєктом господарювання письмової заяви до інспекційного органу про проведення перевірки за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених у документах обовязкової звітності, поданих субєктом господарювання; перевірка виконання субєктами господарювання приписів чи інших розпорядчих документів інспекційного органу щодо усунення порушень вимог земельного законодавства, виданих за результатами раніше проведених планових та позапланових заходів; отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення субєктом господарювання вимог земельного законодавства (із обовязковим зазначенням суті порушення). Позаплановий захід у таких випадках проводиться за наявності згоди Державної інспекції сільського господарства України на його проведення; неподання у встановлений термін субєктами господарювання документів обовязкової звітності без поважних причин, а також письмових пояснень про причини, які перешкоджали поданню таких документів. Позивачем не доведено законність підстав такої перевірки, а також порядку її проведення, не доведено наявність акту перевірки, актів обстеження земельних ділянок, а відтак допустимість доказів, що здобуті в ході такої перевірки.

Крім цього, позивачем ставиться вимога визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 09.09.2013 укладеного між Львівською міською радою та ОСОБА_1

Стаття 215 Цивільного кодексу України називає підставою недійсності правочину недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Позивачем не наводиться та належно доказово не обґрунтовується жодна із таких підстав.

Судом не встановлено фактів порушення прав інтересів власника земельної ділянки - Львівської міської ради у звязку з отриманням права на оренду земельної ділянки та виконанням зобовязань в процесі оренди.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 169, 212- 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 203, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 79-1, 118, 123, 125, 151 Земельного Кодексу України суд ,-

В И Р І Ш И В:

у задоволенні позову Львівської місцевої прокуратури №1 Львівської області до Львівської міської ради, ОСОБА_1, за участю третьої особи Державної інспекції сільського господарства у Львівській області про визнання протиправними та скасування ухвали Львівської міської ради № 2232 від 19.03.2013 року; №2486 від 27.06.2013 року; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки; повернення земельної ділянки - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.Р.Волоско.