Ухвала

іменем україни

06 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,

Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» (далі - ПАТ «КБ «Надра») звернулось до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 183/П/56/2008-840, відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_5 у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 105 672,00 дол. США на проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року № 2682.

За умовами кредитного договору ОСОБА_5 зобов'язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 1 380,18 дол. США.

На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 15 серпня 2008 року між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався відповідати перед ВАТ «КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідачі належним чином не виконали своїх зобов'язань за кредитним договором і договором поруки, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 04 липня 2012 року становила 183 731,27 дол. США.

Враховуючи вказане, банк просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідач ОСОБА_5 у ході судового розгляду зазначав про те, що він на прохання знайомої підписав кредитний договір за умови її сприяння у придбанні земельної ділянки, однак будь-яких грошових коштів за даним договором він не отримував і платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом не вносив. Також відповідач ОСОБА_5 заперечував належність йому підпису в оригіналі заяви про видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159. З приводу шахрайських дій щодо отримання кредитних коштів відповідач ОСОБА_5 звернувся до Оболонського РУ ГУ МВС України у м. Києві 16 березня 2010 року і його заява була приєднана до кримінальної справи № 55-3123.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року, у задоволенні позову ПАТ «КБ «Надра» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ «КБ «Надра», посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 15 серпня 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого є ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 183/П/56/2008-840, відповідно до п. 1.1 якого банк зобов'язався надати ОСОБА_5 у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 105 672 дол. США зі сплатою 14,99 % річних, на строк до 15 серпня 2031 року з метою проведення розрахунків за договором купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року № 2682, що укладений між позичальником та ОСОБА_6, згідно з яким позичальник придбає у власність нерухоме майно - земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом: зарахування на поточний рахунок обраного тарифного пакету при наявності належним чином оформленої заяви на переказ готівки, сума у іноземній валюті - доларах США; видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки.

За умовами кредитного договору ОСОБА_5 зобов'язався щомісячно до 10 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 1 380,18 дол. США з метою погашення кредиту.

На забезпечення виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_4 укладено договір поруки від 15 серпня 2008 року до кредитного договору № 183/П/56/2008-840. Поручитель зобов'язався відповідати перед ВАТ «КБ «Надра» як солідарний боржник за належне виконання ОСОБА_5 своїх зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з розрахунком, наданим банком, відповідачі належним чином не виконували зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим виникла заборгованість у розмірі 183 731,27 дол. СШA.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції виходив з того, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт отримання ОСОБА_5 коштів за кредитним договором та користування ними.

Проте з таким висновком судів погодитись не можна.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з п. 3.1 кредитного договору надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заяви на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті - доларах США.

На підтвердження передачі коштів позивачем, в якості доказу, надано суду заяву на видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Заперечуючи проти позову, відповідач заявив клопотання про призначення судової почеркознавчої та технічної експертизи для з'ясування належності йому підпису виконаного на заяві про видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159 ОСОБА_3 та часу вчинення даного підпису, а також для встановлення часу нанесення відбитків штампів відділення банку на даній заяві.

Згідно з висновком експерта від 19 грудня 2013 року № 218/1 підпис у графі «Зазначену суму одержав» у заяві про видачу готівки від 15 серпня 2008 року № 159 ймовірно виконаний ОСОБА_3 Вирішити питання щодо часу нанесення відбитків штампів у ході проведення експертизи не виявилось можливим в зв'язку з ненаданням позивачем зразків для дослідження експерту.

Відповідно до ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 24 березня 2014 року судом була призначена додаткова судова почеркознавча та технічна експертиза. Справа повернулась до суду без проведення додаткової судової експертизи в зв'язку з ненаданням ПАТ «КБ «Надра» на вимогу експертів зразків для дослідження.

Таким чином, судова почеркознавча експертиза не містить категоричного висновку про те, що заява на видачу готівки підписана не відповідачем, а відповідно відсутні підстави вважати, що цим висновком спростовується отримання відповідачем коштів у банку.

Суд не врахував, що кредитний договір, відповідно до якого ОСОБА_5 отримав кошти в сумі 105 672 дол. США, відповідачем був підписаний, що ним не спростовано.

Порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 150 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення спору.

Вирішуючи спір, суди попередніх інстанцій у порушення ст. ст. 212-215 ЦПК України на вказані положення закону уваги не звернули, не з'ясували належним чином обставин справи, які мають суттєве значення для її вирішення, зокрема, дослідивши надані сторонами докази, не надали належної оцінки у їх сукупності і взаємозв'язку, залишили поза увагою положення ст. 204 ЦК України, за якими правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним, даних щодо звернення відповідача з вимогами про визнання кредитного договору недійсним матеріали справи не містять.

Оскільки у порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України суди не встановили обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, відповідно до ст. 338 ЦПК України ухвалені у справі судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 26 травня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О.Писана