Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Бедьо В.І

при секретарі Пазяк С.М.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з третіми особами Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного Управління юстиції, Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ його на частки та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, з третіми особами Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного Управління юстиції, Приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ його на частки та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи її наступним.

09.12. 2015 року ОСОБА_2 звернулась до приватного нотаріуса із заявою про відкриття спадщини за померлим чоловіком, ОСОБА_6, однак такій було відмовлено в оформленні спадщини у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру за адресою: м. Ужгород, вул. Залізнична, 44/8 та гараж.

Позивач зазначає, що 24.02.1999 р. Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради засвідчено, що м. Ужгород, вул. Залізнична, 44/8 дійсно належить на праві приватної, спільної, сумісної власності ОСОБА_2 та членам її сімї чоловіку ОСОБА_6, доньці ОСОБА_7 ( на даний час ОСОБА_3В.), онуку ОСОБА_4

Крім того позивач вказує на те, що згідно витягу з Рішення Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 26.06.2013 року на ОСОБА_6 переоформлено гараж в м. Ужгороді, в АГК, поз. 36, на який також відкрилась спадщина.

З огляду на зазначене позивач просить визнати, що частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який помер 22. 06.2015 року в квартирі АДРЕСА_1 є рівними і кожному з них належить по ? частки у праві спільної сумісної власності в зазначеній квартирі, визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_6 право спільної часткової власності на ? частку зазначеної квартири та визнати за ОСОБА_2 право власності на гараж в м. Ужгороді в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6

В судовому представник позивача просив задовольнити вимоги з підстав, викладених у змісті позовної заяви.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з'явились, хоч повідомлялись про дату та час судового засідання, однак подали до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Проти задоволення позовної заяви не заперечили.

Треті особи представник Реєстраційної служби Ужгородського міськрайонного Управління юстиції та приватний нотаріус Ужгородського міського нотаріального округу ОСОБА_5О, в судове засідання не зявилися, хоч повідомлялись про дату та час судового засідання.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, судом встановлено наступне.

22.06.2015 року помер ОСОБА_6, який доводився чоловіком позивача по справі ОСОБА_8.

Відповідно після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та гараж в м. Ужгороді, в АГК, поз. 36.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2, маючи на меті оформити спадщину після смерті чоловіка звернулася із відповідною заявою до приватного нотаріуса ОСОБА_5

З доданого до матеріалів справи листа приватного нотаріуса № 15.01.2016 № 02/01-24 встановлено, що на підставі заяви ОСОБА_2 заведена спадкова справа № 22/2015 за померлим 22.06.2015 року ОСОБА_6, однак відмовлено в оформленні прав на спадщину на квартиру та гараж з тих підстав, що ОСОБА_6В, не зареєстровано право власності у діючому на той час відповідному органі реєстрації прав власності на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з витягу про реєстрацію права власності, Виконавчим комітетом Ужгородської міської ради посвідчено, що квартира в м. Ужгороді, по вул. Залізнична, 44/8 належить на праві приватної, спільної, сумісної власності: ОСОБА_2 та членам її сімї чоловіку ОСОБА_6, доньці ОСОБА_7, онуку ОСОБА_4.

Відповідно до пункту 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні.

Згідно ст.370 ч.2 ЦК України у разі виділу із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Узагальнюючи все вищевказане, враховуючи, що домовленості між співвласниками квартири в м. Ужгороді, по вул. Залізнична, 44/8 про зміну розмірів часток не було, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання фатку, що частки ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який помер 22. 06.2015 року, у вказаній квартирі є рівними і кожному з них належить по ? частки у праві спільної сумісної власності в зазначеній квартирі.

Вивчивши позовну вимогу щодо визнання права власності на вищевказану ? частку квартири в м. Ужгороді, по вул. Залізнична, 44/8, судом встановлено наступне.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Ст. 1299 ЦК України передбачає, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець є нерухоме майно, спадкоємець зобовязаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (ст. 182 цього кодексу) .

З позовних вимог вбачається, що зазначена в позовній заяві квартира відноситься до майна, яке підлягає державні реєстрації.

Як вже зазначено вище, приватним нотаріусом було відмовлено позивачу в подальшому оформленні прав на спадщину, оскільки власниками квартири та гаража не зареєстровано право власності на нерухоме майно у відповідному органі реєстрації прав власності.

Відповідно позивач не приймає до уваги, що якщо за життя спадкодавець не набув права власності на квартиру та гараж, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Суд не може перебирати на себе повноваження органів, яким законом надано право реєстрацію права власності або задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених позивачем підстав.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст. 370 ч.2, 392, 1297, 1299, ЦК України, ст.ст. 212-215, 294 ЦПК України, суд ,-

Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати, що частки співвласників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, який помер 22. 06.2015 року, у квартирі АДРЕСА_2 є рівними і кожному з них належить по ? частки у праві спільної сумісної власності в зазначеній квартирі.

В решті позову - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд на протязі 10-и днів з дня отримання його копії.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9