АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 606/686/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Малярчук В.В.
Провадження № 22-ц/789/934/16 Доповідач - Ходоровський М.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Ходоровського М.В.

суддів - Дикун С. І., Храпак Н. М.,

при секретарі - Панькевич Т.І.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на ухвалу Теребовлянського районного суду від 17 травня 2016 року по справі за заявою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_4 про забезпечення позову

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2016 року представник ОСОБА_4 - ОСОБА_1 пред"явила позов до ОСОБА_3, третя особа Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1.

У травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову, згідно якої просила накласти арешт на спірне будинковолодіння та заборонити ОСОБА_3 вчиняти дії з реєстрації за ним права власності на 3/4 його частини.

В обгрунтування заяви зазначила, що у процесі розгляду справи стало відомо про наявність рішення Теребовлянського районного суду від 21 березня 2016 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/4 будинковолодіння АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що будинок, право власності на який рішенням суду визнано за відповідачем, є предметом спору за її позовом, ОСОБА_1 просила її заяву задовольнити, оскільки вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду.

Ухвалою Теребовлянського районного суду від 17 травня 2016 року заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено. Ухвалено вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа: Теребовлянська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно. Накласти арешт на будинковолодіння в АДРЕСА_1, шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії з реєстрації за ним права власності на 3/4 частини будинковолодіння, в АДРЕСА_1 до прийняття рішення в цивільній справі Теребовлянським районним судом Тернопільської області.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити, посилаючись на неповне з"ясування судом обставин справи, порушення норм процесуального права. Зокрема зазначила, що із заяви про забезпечення позову не вбачається підстав для її задоволення, суд розглянув невмотивовану заяву позивача, яка за своїм змістом не відповідає вимогам ст.151 ЦПК України. Крім того, доводи заявника базуються не на фактах, підтверджених належними та допустимими доказами, а на припущеннях. У своїй заяві заявник просив застосувати два заходи забезпечення позову, це накладення арешту на майно та заборона відповідачеві вчиняти дії щодо реєстрації права власності на це майно. Однак задовольняючи заяву заявника, суд першої інстанції забезпечив позов у спосіб, не передбачений чинним законодавством.

У судовому засіданні представник ОСОБА_3 - ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала.

Представник заявника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 визнала частково апеляційну скаргу та пояснила, що ухвала суду щодо накладення арешту є законною а зазначення в ухвалі на спосіб накладення арешту є зайве.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що між сторонами існує спір з приводу спадкового майна - будинковолодіння АДРЕСА_1, який розглядається Теребовлянським районним судом. У процесі розгляду справи представнику позивача стало відомо про наявність рішення Теребовлянського районного суду від 21 березня 2016 року, яким за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/4 будинковолодіння АДРЕСА_1, а тому за даних обставин ОСОБА_1 просила накласти арешт на спірний будинок.

Відповідно до ч. 3 статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Статтею 152 ЦПК України передбачено види забезпечення позову, серед яких позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити не можливим виконання рішення суду, у зв'язку з чим обгрунтовано наклав арешт на будинковолодіння.

Разом з тим, зазначаючи в ухвалі про спосіб виконання накладення арешту на будинковолодіння - "шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії з реєстрації за ним права власності на 3/4 частини будинковолодіння", суд першої інстанції залишив поза увагою відсутність у процесуальному законі такого виду забезпечення позову та що виконання накладення арешту здійснюється не відповідачем у справі, а тому ухвала суду у зв"язку з порушенням норм процесуального права, відповідно до ст. 312 ЦПК України, підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Теребовлянського районного суду від 17 травня 2016 року змінити, виклавши резолютивну частину ухвали у такій редакції:

Заяву представника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на будинковолодіння в АДРЕСА_1.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області М.В. Ходоровський