Справа № 2-о/593/74/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" липня 2016 р. м.Бережани

Бережанський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Паньків М.М.

за участі заявника ОСОБА_2

представника зацікавленої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бережанах справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання на території України, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України. У заяві він вказав, що народився 3 червня 1956 року в м. Бережани Тернопільської області та постійно разом із своїми батьками проживав в м. Бережани, на вул. Рогатинській, 117/2. Офіційцно одруженим ніколи не був та сімї не мав. Він також не мав постійного місця роботи, а жив з того, що працював у людей на будовах, в полі, виконував інші роботи по господарству. 16 березня 1979 року Бережанським райвідділом внутрішніх справ йому був виданий паспорт громадянина СРСР, який він у відповідний час не змінив на паспорт громадянина України. В даний час він, досягнувши 60-річного віку, бажає оформитись на пенсію, однак цього зробити не може через відсутність паспорта громадянина України, а так як в позасудовому порядку він не може отримати паспорт громадянина України, звернувся до суду із заявою, якою просить встановити той факт, що він постійно проживав на території України.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 вимоги, викладені у заяві, підтримав, просить їх задоволити.

Представник заінтересованої особи Управління Державної міграційної служби ОСОБА_3 не заперечує проти задоволення заявлених вимог, суду подала письмові пояснення, в яких вказується, що відповідно до вимог Порядку встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні станом на 13 листопада 1991 року. УДМС просить врахувати, що у випадку наявності належних доказів підлягає встановленню факт постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року.

Суд, вислухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, свідків, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що заяву слід задоволити, виходячи із наступного.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов'язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року чи 13 листопада 1991 року.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24 серпня 1991 року або 13 листопада 1991 року.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про громадянство України», безперервне проживання на законних підставах на території України протягом останніх п'яти років є однією з умов прийняття до громадянства України. Стаття 1 цього ж Закону дає чітке визначення поняття «безперервне проживання на території України» та «проживання на території України на законних підставах». Безперервне проживання на території України - проживання в Україні особи, якщо її разовий виїзд за кордон у приватних справах не перевищував 90 днів, а в сумі за рік - 180 днів. Проживання на території України на законних підставах - проживання в Україні іноземця чи особи без громадянства, які мають у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року відмітку про постійну чи тимчасову прописку на території України, або зареєстрували на території України свій національний паспорт, або мають посвідку на постійне чи тимчасове проживання на території України, або їм надано статус біженця чи притулок в Україні. Розширене тлумачення цих понять та переліку умов, за яких можливе встановлення факту безперервного проживання та прийняття до громадянства України, Законом не передбачено.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно і за станом на 24 серпня 1991 року проживає на території України, а саме: м.Бережани Тернопільської області, Рогатинська, 117/2.

Цей факт підтверджується здобутими в судовому засіданні доказами:

- паспортом громадянина СРСР серії 111-ИД № 507093, що був виданий 16 березня 1979 року відділом внутрішніх справ Бережанського райвиконкому Тернопільської області на імя заявника ОСОБА_2 з відміткою про зняття його з реєстрації з місця проживання - м.Бережани Тернопільської області, вул. Петровського, 117;

- будинковою книгою будинковолодіння, що знаходиться в м. Бережани, вулиці Петровського, 117, яка свідчить, що заявник за зазначеною адресою проживав разом із своєю матір"ю ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, сестрою ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 та бабцею ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5;

- довідкою Бережанської міської ради Тернопільської області від 26 липня 2016 року, з якої видно, що ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає один без реєстрації в м. Бережани Тернопільської області, на вул. Рогатинській, 117/2 (раніше вул. Петровського).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 підтвердила факт постійного проживання заявника ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на території України. Зокрема, вона пояснила, що заявник з народження постійно проживає у своєму батьківському домі в м. Бережанах на вул. Рогатинській, 117/2, який належить його бабці ОСОБА_6. У 1987 році вона особисто зняла його з реєстрації у звязку з тим, що він в цей період проживав у своєї співмешканки в м. Ланівці, однак незадовго він повернувся в свій батьківський дім, де проживає по сьогоднішній день, однак з невідомих причин по місцю проживання він так і не зареєструвався. Далі у своїх поясненнях свідок показала, що вона, як матір заявника, з дня його народження постійно проживала з ним в м. Бережанах на вул. Рогатинській, 117, а після смерті свого чоловіка, вона постійно проживає у своєї дочки ОСОБА_5, на вул. Рогатинській, 126, а заявник залишився проживати у батьківському будинку один.

Свідок ОСОБА_7 дав суду аналогічні покази, зокрема, пояснив, що заявник постійно проживає в м.Бережани, на вул. Рогатинській, 117, у будинку своїх батьків. Вищевказаний факт йому достовірно відомий, бо заявник є його дядьком по материнській лінії, а матір заявника є його бабцею, яка з 1993 року проживає разом із ними та яка, хвилюючись за свого сина, постійно заявнику передає ним продукти харчування.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона, проживаючи по сусідству із заявником, може підтвердити факт його постійного проживання в Україні, а саме в м.Бережанах, на вул. Рогатинській, 117/2, у будинку своїх батьків.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Наведений у ст. 273 ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності зазначених умов суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення.

Встановлення факту постійного проживання на території України необхідно ОСОБА_2 для отримання паспорта громадянина України.

Наданими суду документами та дослідженими в судовому засіданні доказами підтверджується факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року, а тому суд вважає, що заява обґрунтована та є всі підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст. 3, 60, 61, 212- 215, 235, 256, 259, 292, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2 задоволити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, на території України станом на 24 серпня 1991 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана доапеляційногосуду Тернопільської області через Бережанський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської області ОСОБА_1