АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Київ

колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ

Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого Болотова Є.В.,

суддів: Білич І.М., Поліщук Н.В.,

при секретарі Горбачовій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 на заочне рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 08 серпня 2013 року,

встановила:

Заочним рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня 2013 року названий позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики в сумі 57 306 грн. 77 коп., три проценти річних за прострочення виконання зобов'язання в сумі 141 грн. 30 коп., судовий збір в сумі 574 грн. 49 коп. та витрати на публікацію оголошення в пресі в сумі 420 грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 вимоги апеляційної скарги підтримала.

Представник ОСОБА_1 проти апеляційної скарги заперечив.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором позики не виконав, відтак заборгованість має бути стягнута в судовому порядку.

Висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Встановлено, що 03 грудня 2012 року між сторонами укладено договір позики, згідно якого ОСОБА_1 надав ОСОБА_2 позику в сумі 7 000 доларів США, а останній зобов'язувався повернути позику в строк до 01 березня 2013 року.

Отримання грошових коштів підтверджується розпискою. (а.с. 6).

Проте, відповідач належним чином не виконав умов договору, та не повернув позику, внаслідок чого виникла заборгованість.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно розрахунку загальна сума заборгованості ОСОБА_3 становить 57 306 грн. 77 коп. та три відсотки річних за прострочення виконання зобов'язання в розмірі 141 грн. 30 коп.

За період з грудня 2012 року по березень 2013 року включно і до дня пред'явлення позову розмір процентів за договором становить 169 доларів 62 центи США, виходячи з облікової ставки НБУ 7,5% (118 днів х 7,5%).

Відповідно до офіційного курсу НБУ на день пред'явлення позову, сума заборгованості відповідача перед позивачем становить 57 306 грн. 77 коп. (7 000 доларів США + 169 доларів 62 центи США) х 7,993 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сума трьох процентів річних за період з 01.03.2012 року по 01.04.2013 становить 141 грн. 30 коп. (57 306 грн. 77 коп. х 30 днів х 3% : 365 днів).

Таким чином суд першої інстанції при вирішенні спору дійшов правильного висновку, що з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню заборгованість за договором позики.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не отримував грошові кошти за укладеним договором позики, колегія суддів відхиляє, оскільки зазначені обставини не підтверджені будь-якими допустимими засобами доказування.

Доводи про те, що судом першої інстанції не перевірено факт складання розписки саме ОСОБА_2, колегія суддів оцінює критично, оскільки учасниками процесу клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи підпису, почерку тощо під час розгляду справи не заявлялись.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що заочне рішення суду від 08 серпня 2013 року ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, відтак підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись ст. 303, п. 1 ч. 1 ст. 307 Цивільного процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 08 серпня 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Є.В. Болотов

Судді: І.М. Білич

Н.В. Поліщук