АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі судді-доповідача: Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко Н.О., Стрижеуса А.М.,

при секретарі: Юрченко А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року у справі за ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Платинум Банк» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року позивач звернувся із позовом до ПАТ «Платинум Банк» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто позивачу.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року та постановити нову про направлення справи до суду першої інстанції для подальшого її розгляду, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

В судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за їх відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, у лютому 2016 року позивач ОСОБА_2 звернулася в суду до ПАТ «Платинум Банк» про захист прав споживачів та відшкодування моральної шкоди та зазначала, що відповідно до п.7 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового.

Справа №754/2569/16-ц
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6418/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Буша Н.Д.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
Ухвалою Деснянського районного м Києва від 24 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, протягом п'яти днів з моменту отримання ухвали, а саме: викласти коректно перший пункт прохальної частини позову, надати докази на підтвердження сплати позивачем коштів погашення кредиту, надати докази зупинення графіку погашення кредиту з січня 2015 року, а також сплатити судовий збір.

Як убачаться з матеріалів справи, на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху, 03 березня 2016 року представником ОСОБА_2 - ОСОБА_5 подану заяву про усунення недоліків, в якій викладено у новій редакції перший пункт прохальної частини позовної заяви.

Що стосується вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, в частині сплати судового збору, представник ОСОБА_2 - ОСОБА_6 зазначив, що відповідно до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач звільнена від сплати судового збору.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліків, зазначених в ухвалі Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2016 року.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись не можна виходячи з наступного.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України „Про судовий збір".

Статтею 5 вищевказаного Закону передбачені пільги щодо сплати судового збору, але при аналізі даної норми вбачається, що з цієї статі виключено положення щодо пільгової оплати судового збору споживачами відповідних послуг (звільнення від сплати судового збору).

Разом з тим, ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз'яснено, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VІ не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551- XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів".

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала судді Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року підлягає скасуванню, матеріали позовної заяви підлягають поверненню на новий розгляд до суду першої інстанції

Керуючись ст. ст. 218, 303, 307, 311, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_2 -задовольнити.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 04 березня 2016 року скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: