Яготинський районний суд Київської області
Справа 382/306/16-ц
Провадження 2/382/203/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 червня 2016 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Литвин Л. І.

при секретарі Чемерис С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин справу за позовом ОСОБА_1 до виконкому Яготинської міської ради, м. Яготин, вул. Незалежності, 67, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до виконкому Яготинської міської ради, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, в котрій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4, який проживав в м. Яготині Київської області. В передбачений законодавством шестимісячний термін він не звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та на день смерті останнього з ним не проживав. З дитинства він мешкав окремо від батька на значній відстані від м. Яготина, зрідка спілкувався з ним по телефону. Восени 2015 року його матір ОСОБА_5 поїхала в м. Яготин та дізналася про те, що її колишній чоловік та його батько ОСОБА_4 помер в 2005 році. Зі слів знайомих батька, його матері стало відомо, що спадщину після смерті батька прийняла ОСОБА_3 - сестра померлого батька. При цьому, ОСОБА_3 було відомо про його місцепроживання, однак вона не повідомила його про факт смерті батька, та під час подання заяви про прийняття спадщини не повідомила нотаріуса про наявність інших спадкоємців. Вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому просив визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини.

В судовому засіданні представник позивача, позивач підтримали позовні вимоги, крім цього позивач пояснив, що у 2007, 2008 році він дійсно проживав у м. Яготин, але про смерть батька не знав, так як родичі приховали від нього ці обставини. Крім цього, на момент смерті батька та по 2012 рік він проживав у Росії, лише періодично приїздив на Україну.

Представник відповідача Яготинської міської ради проти позову не заперечував.

Відповідачка проти позову заперечувала та просила до позовних вимог застосувати строк позовної давності, мотивуючи це тим, що протягом тривалого часу вона опікувалась долею батька позивача, оскільки останній зловживав спиртним, та протягом декількох років перед смертю вона допомагала йому матеріально, доглядала за ним. Матір позивача та позивач не бажали підтримувати з ОСОБА_4 будь-які відносини, не приїхали до нього на поховання, хоча їм було відомо про його смерть. Спадкове майно складалось з недобудованого будинку та господарських будівель. Так як на будинок не було документів про право власності, та їх оформлення та введення будинку в експлуатацію потребувало коштів, то вона звернулась до матері відповідача за допомогою, щоб в подальшому прийняти спадщину. Проте, матір позивача відмовилась з мотивів відсутності коштів. Через два роки після смерті брата вона пропонувала позивачеві прийняти участь у ремонті будинку, щоб продати його та поділити кошти. Спочатку позивач погодився, а потім відмовився, та більше не виявляв ніякої зацікавленості у долі спадкового майна. Весь цей час вона утримувала будинок, ремонтувала його, ніяких претензій до неї ніхто не пред"являв.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст.ст. 3,4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В силу ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що її не прийняв…За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З показів свідка ОСОБА_7 даних в судовому засіданні вбачається, що позивач доводиться їй рідним братом. Їх батько зловживав спиртним, не приймав ніякої участі у житті своїх дітей, а тому вони з ним не спілкувались. Проте, за життя батька вона підтримувала відносини із його родичами, приїздила у м. Яготин до бабусі та дідуся, у м.Бровали до своєї хрещеної, яка була рідною сестрою батьку. Пізніше, коли вона народила дочку, то відповідачка під час розмови по телефону дала їй зрозуміти, що їй не потрібно приїздити у м. Яготин. Після чого їх відносини погіршилися, та вони не підтримували відносини. Потім вони з братом працювали та проживали у м. Москва, звідки повернулись у 2007 році. Про смерть батька їх матір випадково дізналась лише у минулому році.

З показів свідка ОСОБА_8 даних в судовому засіданні вбачається, що вона є донькою сестри відповідачки, яка була хрещеною ОСОБА_7 Одразу після смерті ОСОБА_4 вони повідомили про це матір позивач. Остання не приїхала на поховання, так як була зайнята на роботі, а позивач та його сестра знаходились у м. Москва. Матір позивача приїхала на поминки через рік, а у 2007 році на поминки приїздив позивач та вони всі разом їздили на кладовище, де поховані поряд бабуся, дідусь та батько позивача, а тому позивач не міг не знати про смерть свого батька. У 2007 році вона їздила у м. Шостку до ОСОБА_7, у 2009 році ОСОБА_7 була на її весіллі, та останній також було відомо про смерть батька.

Свідок ОСОБА_10, донька відповідачки у судовому засіданні дала показання аналогічні показанням свідка ОСОБА_8

З показів свідка ОСОБА_11 даних в судовому засіданні вбачається, що вона тривалий час дружить із відповідачкою. ОСОБА_3 доглядала за братом, годувала, одягала його, підтримувала будинок в належному стані, вкладала у ремонт кошти. Про смерть брата ОСОБА_3 повідомляла матір позивача. Позивач після смерті батька спочатку обіцяв відповідачці, що допоможе відремонтувати його будинок для подальшого продажу, проте передумав.

З показів свідка ОСОБА_12 даних в судовому засіданні вбачається, що вона є сестрою бабусі позивача, жила поряд з нею. Про смерть ОСОБА_4 була повідомлена по телефону матір позивача, яка приїхала на поминки свого колишнього чоловіка лише через рік. На другий рік після смерті свого батька позивач приїхав на "гробки". Відповідачка пропонувала відремонтувати будинок, щоб продати та поділити кошти. Позивач відмовився і близько 10 років останній з ними відносини не підтримував.

З показів свідка ОСОБА_13 даних в судовому засіданні вбачається, що у покійного ОСОБА_4 троє дітей, він помер у березні 2005 року. Його дружина, відповідачка по справі, одразу повідомила про це матір позивача. Вони з дружиною за власні кошти поховали ОСОБА_4, відбули поминки, поставили пам"ятник. Після смерті ОСОБА_4 через рік на "гробки" приїздила матір позивача. В лютому 2006 року вони розмовляли з матір"ю позивача, яка повідомила, що останній бажає проживати у будинку батька. Потім, позивач мав намір відремонтувати "времянку", але передумав.

З копії свідоцтва про народження (а.с.3) вбачається, що ОСОБА_14 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Яготин та його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

З свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.5) вбачається, що ОСОБА_14 та ОСОБА_16 зареєстрували шлюб 20 серпня 2004 року та прізвище дружини після реєстрації шлюбу-ОСОБА_16.

З свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Яготин у віці 51 рік.

З свідоцтва про смерть (а.с.19) вбачається, що ОСОБА_17 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Київ у віці 59 років.

З виписки з рішення Яготинського районного суду Київської області від 25 червня 1985 року (а.с.26) вбачається, що позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та розділ майна задоволено.

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (а.с.86) вбачається, що 01.06.2005 року Яготинською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3.

З копії спадкової справи померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (а.с.69-84) вбачається, що ОСОБА_3 1 червня 2005 року звернулася до Яготинської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті брата ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3. Відомості про інших спадкоємців не зазначені. 11 лютого 2006 року ОСОБА_3 звернулася з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1, та належав ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 20.12.2005 року на підставі рішення виконкому Яготинської міської ради.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4. Після смерті останнього залишилася спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1. В силу ст. 1262 ЦК України відповідачка ОСОБА_3 є спадкоємицею померлого брата за законом. В передбачений законодавством шестимісячний термін вона звернулася до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата та прийняла її, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 11 лютого 2006 року. Відомості про існування інших спадкоємців у спадковій справі відсутні. Разом з тим, на час смерті ОСОБА_4 спадкоємцем першої черги був також повнолітній його син - ОСОБА_1, позивач по справі, який не подав заяву про прийняття спадщини оскільки перебував за межами України та працював і проживав в Росії, що суд розцінює як поважну причину пропуску терміну для прийняття спадщини. Разом із тим, позивач знав про смерть батька, у 2007 році повернувся з Росії, проживав у м. Яготин, був на могилі батька, мав намір прийняти участь у ремонті спадкового майна, яке оформила на себе відповідачка, для його подальшого продажу та поділу грошей, проте не скористався своїм правом, не оспорив видане на ім"я останньої свідоцтва про право на спадщину законом, не звернувся до суду з заявою про надання додаткового терміну достатнього для прийняття спадщини та пропустив строк позовної давності, передбачений ст. 257 ЦК України, в зв"язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити.

Дійшовши такого висновку суд приймає до уваги наступне.

В судовому засіданні сторони не заперечували тих обставин, що діти померлого на момент смерті батька проживали та працювали в Росії, що на думку суду можна розцінювати як поважну причину пропуску строку для подання заяви у шестимісячний термін. Так, з показів свідків ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_11, ОСОБА_13 вбачається, що про смерть ОСОБА_4 по телефону була повідомлена матір позивача, яка не приїхала на поховання та пояснила, що діти померлого знаходяться у Москві та також не можуть приїхати. З цих показів також витікає, що остання повідомила дітей про смерть батька. Покази зазначених свідків є послідовними, не суперечливими та такими, що не викликають у суду сумнівів. Разом з тим, сам позивач повідомив суду, що тимчасово проживав у м. Яготин у 2007 та 2008 роках, що узгоджується з показами вищеперелічених свідків у тій частині, що через два роки з дня смерті батька позивач був разом з ними на кладовищі, на могилі останнього. Покази вказаних свідків спростовують доводи позивача про те, що він дізнався про смерть батька лише у 2015 році. Суд також приймає до уваги, що лише сам по собі факт необізнаності позивача про смерть батька не є поважною причиною пропуску ним шестимісячного терміну для прийняття спадщини. Так, ОСОБА_4 помер у 2005 році та протягом 10 років, якщо брати до уваги покази позивача, він та його рідні мали можливість поцікавитись життям спадкодавця.

Керуючись ст.ст.10,60,209,212-215,218 ЦПК України, ст.ст. 257,267, 1262, 1272 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до виконкому Яготинської міської ради, м. Яготин, вул. Незалежності, 67, ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі через Яготинський районний суд апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Литвин Л.І.