Дата документу 14.06.2016
Справа № 320/2484/16-ц
Провадження № 2/320/2015/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«14» червня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Бахаєва І.М.,

при секретарі: Фурсовій Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування, суд

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з позовом до Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування, мотивуючи свої вимоги, тим, що 06.09.2015 року помер ОСОБА_2. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складалася з належно йому квартири АДРЕСА_1. За час життя, 20.07.2015 року, померлий склав на ім'я позивачці заповіт, посвідчений секретарем Мирненської селищної ради Мелітопольського району, згідно якого заповів їй все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося. Після смерті ОСОБА_3, в передбачений законодавством строк, позивачка звернулася до державного нотаріуса Мелітопольської районної державної контори ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після померлого. Однак, своєю постановою від 14.04.2016 року, нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на свідоцтві про право власності на квартиру немає відмітки про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації.

Внаслідок вищевикладеного позивачка може успадкувати майно тільки у судовому порядку.

В судове засідання позивачка не зявилася але на адресу суду від неї надійшла письмова заява про слухання справи за її відсутністю, на задоволенні позовних вимог наполягає у повному обсязі.

Представник відповідача - Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, з позовом згодні.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їхньої відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається з вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази в сукупності, суд дійшов до висновку про те, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування, заявлений обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1, народилася 09 вересня 1955 року в селі Широкий Лан Мелітопольського району Запорізької області, (а.с.10-11).

Відповідно до свідоцтв про смерть І-ЖС №332414, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Мелітопольському району реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції у Запорізької області, про що складено відповідний актовий запис №546, (а.с.5) ОСОБА_2 помер 06 вересня 2015 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка складалася з належно йому квартири АДРЕСА_1, що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1998р. та довідкою КП «ММБТІ» №968 від 08.04.2016р., (а.с.6).

За час життя, 20.07.2015 року, померлий ОСОБА_2 склав на ім'я ОСОБА_1 заповіт, посвідчений секретарем Мирненської селищної ради Мелітопольського району, зареєстрований в реєстрі за №55, згідно якого заповів мені все належне йому майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалося, (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_3, в передбачений законодавством строк, ОСОБА_1 звернулася до державного нотаріуса Мелітопольської районної державної контори ОСОБА_4 з заявою про прийняття спадщини після померлого. Однак, своєю постановою від 14.04.2016р., нотаріус відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на свідоцтві про право власності на квартиру немає відмітки про реєстрацію права власності на нерухоме майно відповідними органами державної реєстрації, (а.с.9).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець, якій постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Крім того в матеріалах справи знаходиться копія свідоцтва про право власності на житло від 02.06.1998 року, (а.с.6) на квартиру АДРЕСА_2, яке видано на імя померлого ОСОБА_3.

Згідно з наказом Міністерства юстиції України "Про надання витягів з Реєстру прав власності на нерухоме майно та оформлення свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спеціальних бланках" від 20 вересня 2002 року № 84/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 20 вересня 2002 року за № 773/7061 зазначено, що свідоцтво про право власності видається на спеціальних бланках з електронного реєстру прав. Відповідно до п. 216 Інструкції про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (яка діяла на момент відкриття спадщини), затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини згідно ст. 1220 ЦК України. Відповідно до ч. 5 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно положень ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

За приписами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Особливим видом права власності є право довірчої власності, яке виникає внаслідок закону або договору управління майном.

Відповідно до 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

На підставі викладеного, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає позовні вимоги позивачці до Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214, 215, 218, 256-259 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 318, 319, 328, 1216, 1261, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Мирненської селищної ради Мелітопольського району Запорізької області про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, (і.н.) право власності на житлову квартиру АДРЕСА_3, в порядку спадкування після ОСОБА_3, померлого 06.09.2015 року.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ