Провадження № 2/752/5466/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.12.2016 року Голосіївський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з участю секретаря - Овдій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

позивач звернулася до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що вони з ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який 29 серпня 1987 р. зареєстровано Сімферопольським міським РАГС Кримської області. Від даного шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя та несумісністю характерів. З березня 2008 року сторони не підтримують шлюбні стосунки, окремо проживають та не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально.

Позивач подала до суду заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 визнав в повному обсязі, підтвердив викладені нею обставини, проти розірвання шлюбу не заперечував, посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання з позивачем однією см"єю.

Вислухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

29 серпня 1987 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстрований Сімферопольським міським РАГС Кримської області, про що складено актовий запис № 1546.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Судом встановлено, що з березня 2008 року не підтримують шлюбних стосунків, окремо проживають. Спільне господарство сторони не ведуть. Шлюб існує формально.

Подальше існування сім"ї є неможливим, оскільки між сторонами відсутнє почуття любові, відсутнє бажання для відновлення шлюбних стосунків і подальшого існування сім"ї.

Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допукається.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім"ю складають особи, які спільно проживають, пов"язані спільним побутом, мають взаємні права та обов"язки.

Таким чином, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги, оскільки подальше існування сім"ї є неможливим в зв"язку з відсутністю бажання сторін на відновлення шлюбних стосунків, втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Сім"я існує формально, а отже шлюб може бути розірваний.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212, 213, 214, 215, 218, 294 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 29.08.1987 р. Сімферопольським міським РАГС Кримської області, актовий запис № 1546 - розірвати.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з моменту проголошення рішення суду до Апеляційного суду м.Києва через Голосіївський районний суд м.Києва.

Суддя: