Ухвала

іменем україни

13 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ЛеванчукаА.О., Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за касаційною скаргою ОСОБА_4, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_5, від якого мають дочку, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На виконанні відділу державної виконавчої служби Рівненського міського управління юстиції перебуває виконавчий лист від 9 серпня 2012 року № 1715/2997/12 про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, у сумі 400 грн щомісячно, починаючи з 23 лютого 2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач зазначала, що такий розмір аліментів є недостатнім для утримання дитини. У добровільному порядку відповідач додаткової допомоги на утримання дитини не надає; участі у додаткових витратах не приймає.

У зв'язку з цим позивач ОСОБА_4 просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини до 643 грн щомісячно.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Рівненської області від 24 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 315 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_4, оскільки передбачені ст. 192 СК України підстави для зміни розміру аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дочки, відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Рівненської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

А.О. Леванчук А.В. Маляренко

О.В. Ступак

Колегія суддів: