Провадження №2/485/296/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю позивачки ОСОБА_1, перекладач - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

22 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з наведеним позовом. На обґрунтування вимог зазначила, що після смерті її чоловіка ОСОБА_4 13 травня 2015 року відкрилася спадщина на земельну ділянку для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0963га за адресою вул.Гагаріна,85 в м.Снігурівка Миколаївської області. Нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв"язку з тим, що спадкодавець за життя своє право на земельну ділянку в установленому порядку не зареєстрував.

У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача позовні вимоги визнав.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

13 травня 2015 року в м.Снігурівка Миколаївської області помер ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-ФП №220849, виданим на підставі актового запису №156 від 14 травня 2015 року в Книзі реєстрації смертей ОСОБА_5 державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Снігурівського районного управління юстиції у Миколаївській області (а.с.7).

За життя на його ім"я 25 вересня 2007 року державним нотаріусом Снігурівської державної нотаріальної контори Миколаївської області видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6, який помер 06 лютого 1997 року, на дві земельні ділянки за адресою вул.Гагаріна,85 в м.Снігурівка Миколаївської області площею 0,1га для будівництва та обслуговування жилового будинку та господарських будівель, та площею 0,0429га, переданої для ведення особистого підсобного господарства.

Право власності на зазначене у свідоцтві майно спадкоємець у встановленому порядку не зареєстрував.

ОСОБА_1, є дружиною померлого ОСОБА_4 та спадкоємицею за законом першої черги.

Згідно матеріалів спадкової справи №314/2015, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі, спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, прийняла дружина ОСОБА_1 Спадкоємиця за законом ОСОБА_7 заявою від 16.09.2015 року відмовилась від прийняття спадщини за законом, яка залишилась після смерті батька ОСОБА_4 на користь дружини померлого ОСОБА_1 Інші особи про спадкові права не заявили. 02 лютого 2016 року державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори видала на ім"я позивачки свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудженнями, розташований по вул.Гагаріна,85 в м.Снігурівка Миколаївської області.

Постановою, яку датовано 01 березня 2016 року, державний нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, вказавши, що спадкодавцем право власності на спадковий об"єкт нерухомості не було зареєстроване в установленому законодавством України порядку (а.с.12).

В силу ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України. Статтею 1218 ЦК України визначається, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом і за законом, у тому числі фізичними особами, які є живими на час відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця, та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки - згідно ст.1261 ЦК України.

Пунктом 23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" визначено, що вимоги про визнання права на спадщину підлягають розгляду у судовому порядку за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину.

За розгляду заявленого позову суд встановив, що за життя спадкоємець ОСОБА_6 не дотримав вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав" від 01.07.2004 року № 952-IV із наступними змінами, про обов"язковість державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. При цьому, право на спірну земельну ділянку належало спадкодавцю ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини і воно входить до складу спадщини.

За ч.1 ст.1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Приймаючи до уваги, що відмова нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину за законом за ст.49 Закону України "Про нотаріат" є обґрунтованою, однак спадкодавець за життя набув право на земельну ділянку в порядку спадкування, позивачка таке право успадкувала, але позбавлена можливості посвідчення спадкових прав нотаріально, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог.

По витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016, дата формування 16.05.2016 року за померлим ОСОБА_6 зареєстрована у приватній власності одна земельна ділянка, кадастровий номер :37:067:0016, розташована за адресою Миколаївська область, Снігурівський район, м.Снігурівка, вул.Гагаріна,85 з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0.0963га. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2016 року, з урахуванням коефіцієнта індексації складає 86015грн.85коп. (а.с.8-10,17). Позивачка у судовому засіданні ствердила, що площа земельної ділянки визначалася проектантом у 2016 році по фактичними даними. Замірами було встановлено, що земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку менше 0.1га, площа, передана для ведення особистого підсобного господарства - відсутня.

За клопотанням позивачки суд не вирішує питання про розподіл судових витрат в порядку ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.208,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Снігурівської міської ради Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого 13 травня 2015 року, право власності на земельну ділянку площею 0,0963 гектарів в межах згідно з планом, яка розташована на території м.Снігурівка Миколаївської області по вулиці Гагаріна,85 (вісімдесят п"ять), переданої для будівництва та обслуговування жилового будинку та господарських будівель, кадастровий номер :37:067:0016, за даними Державного земельного кадастру належну ОСОБА_6 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії МК, виданого Снігурівською міською радою Миколаївської області 30 серпня 1993 року, номер у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю - 765, вартістю 86015,85грн.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя