У х в а л а

іменем україни

25 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Наумчука М.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення апеляційного суду Київської області від 2 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» (далі - ПрАТ «СК «Провідна») звернулося до суду з указаним позовом. Зазначало, що 28 січня 2012 року між позивачем та ОСОБА_2 укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/0648227/1021/12, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією автомобіля марки «Хонда Акорд», державний номер НОМЕР_1. 7 лютого 2012 року на вул. М. Вовчка, 18-А в м. Києві сталась дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої було пошкоджено вказаний автомобіль.

16 лютого 2012 року було складено страховий акт № 1001/06/32579 та розраховано суму страхового відшкодування - 46 636 грн 52 коп., яку позивач сплатив страхувальнику.

Рішенням Господарського суду Київської області від 15 серпня 2014 року у справі за позовом ПрАТ «СК «Провідна» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» про стягнення страхового відшкодування було встановлено, що наданий ОСОБА_1 бланк полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, на момент дорожньо-транспортної пригоди був недійсним у зв'язку із його втратою, а тому товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Провіта» відповідальності за ним не несе. Посилаючись на викладене, перехід до позивача права вимоги у зв'язку із виплатою страхового відшкодування потерпілому, просило задовольнити позов.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2015 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Провідна» у рахунок відшкодування шкоди в порядку регресу 1 549 грн 87 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В інший частині в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 2 листопада 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто в порядку регресу з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» 46 636 грн 52 коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у розмірі витрат, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно із ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що майнова шкода підлягає відшкодуванню в порядку регресу з винної особи на користь позивача у повному обсязі сплаченого останнім на користь потерпілого страхового відшкодування.

У матеріалах справи відсутні докази про те, що, керуючи автомобілем марки «Форд», державний номер НОМЕР_2, під час виникнення дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 виконував трудові обов'язки у приватному підприємстві «ІПС Груп», з яким він перебував у трудових відносинах, що б давало підстави для покладення на останнє обов'язку по відшкодуванню шкоди, завданої її працівником.

Недійсність полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності встановлена судовим рішенням у господарській справі, в якій брав участь ОСОБА_1, а тому не підлягає доведенню відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України. У зв'язку з цим відсутні підстави вважати, що автомобіль, яким керував відповідач, на час дорожньо-транспортної пригоди був застрахований за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності та що відповідальність за завдану шкоду має нести страховик, зазначений у цьому полісі.

За таких обставин апеляційний суд дійшов правильного висновку про задоволення позову та покладення на ОСОБА_1, з вини якого трапилась дорожньо-транспортна пригода, обов'язку по відшкодуванню шкоди, оскільки після виплати позивачем страхового відшкодування потерпілій особі до нього перейшло право вимоги.

Розмір стягнутих на відшкодування шкоди коштів відповідачем не оспорюється.

Доводи касаційної скарги не спростовують наведеного та зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, які відповідають встановленим на підставі поданих сторонами доказів обставинам і ґрунтуються на нормах матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення апеляційного суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи касаційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні, вони не спростовують наведеного і зроблених в оскаржуваному рішенні апеляційного суду висновків.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення апеляційного суду Київської області від 2 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.І. Наумчук
Судді:Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов