У Х В А Л А

24 червня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Подрєзова Г. О. ,

при секретарі Александрова А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білій Церкві клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення по справі судово будівельно технічної експертизи з визначення вартості предмета іпотеки;

В С Т А Н О В И В :

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 за довіреністю звернулася до суду з письмовим клопотанням про призначення по справі судової будівельно технічної експертизи з визначення вартості предмета іпотеки, мотивуючи тим, що позивачем було надано до суду звіт про оцінку предмета іпотеки, виготовлений ТОВ «Професіонал», згідно з яким станом на 22.12.2015р. ринкова вартість предмету іпотеки становить 734570,00грн. Відповідачка не погоджується з даною оцінкою, вважає, що вона є заниженою.

Представник позивача ПАТ «Дельта Банк» в судовому засіданні в задоволенні клопотання заперечував, послався на те, що позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на нерухоме майно, передане в іпотеку.

Заслухавши пояснення представників сторін суд вважає, що заява до задоволення не підлягає.

Так, згідно з листом ВСУ від 01.02.2015року «Аналіз судової практики застосування судами законодавства, яке регулює іпотеку як заставу нерухомого майна» передбачено, що - право вибору конкретного способу звернення стягнення на предмет іпотеки покладається на іпотекодержателя. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК суди повинні розглядати питання можливості застосування звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, заявлений у позовній вимозі.

Частиною 3 ст. 36 Закону № «Про іпотеку» визначено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання в порядку, установленому ст. 37 цього Закону.

Резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки повинна відповідати вимогам як ст. 39 Закону «Про іпотеку», так і положенням п. 4 ч. 1 ст. 215 ЦПК. Зокрема, у ній в обовязковому порядку повинно бути зазначено: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; конкретний спосіб реалізації предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Суди повинні виходити з того, що ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі відповідно до ч. 6 ст. 5 Закону «Про іпотеку» вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним субєктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Якщо під час розгляду справи сторони з такою оцінкою погоджуються, то суд не має підстав її не брати до уваги, оскільки вона є умовою договору. Якщо між сторонами виникає спір щодо такої оцінки, то залежно від того, яка сторона її оспорює, ця сторона зобовязана за змістом ч. 3 ст. 10, статей 11 та 60 ЦПК довести інший розмір, зокрема заявити клопотання про призначення та проведення відповідної судової експертизи. Початкова ціна предмета іпотеки не береться до уваги судом у разі заявлення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього, оскільки згідно із ч. 3 ст. 37 Закону «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності.

А тому, підстав для задоволення вимог представника відповідача щодо призначення судової експертизи з вказаного питання на думку суду не має.

Керуючись ст..ст. 143, 168 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення по справі експертизи відмовити.

Суддя ОСОБА_2