Справа № 541/2183/16-ц
Провадження №2/541/1066/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 грудня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді: Куцин В.М.,

з участю секретаря Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миргороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 серпня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області із ОСОБА_2, актовий запис № 282 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 11 серпня 2015 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем. Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає, що сімейне життя не склалося у звязку із відсутністю між ними взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з січня 2016 року, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, негативно впливатиме на виховання сина, а тому суперечитиме і його інтересам.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати. (а.с. 21.).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати. (а.с. 22).

В звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 197 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи та інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд приходить до висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, є безумовним,тому позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 11 серпня 2015 року між ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лубенець) ОСОБА_4 та ОСОБА_2 був зареєстрований шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області про що складено відповідний актовий запис за № 282 (а.с.4). Від шлюбу є неповнолітній син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає разом із позивачем (а.с. 5).

Оскільки позивач ОСОБА_1 заявила, що вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем «Андросова», суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Андросова».

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати тому необхідно стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 62, 64, 88, 174,208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, cт.105, 110, 112, 113,114 СК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб, укладений 11 серпня 2015 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище Лубенець) ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_3 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Миргороду реєстраційної служби Миргородського міськрайонного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис №282 - розірвати.

Шлюб припиняється у день набрання рішенням суду законної сили.

При реєстрації розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити прізвище «Андросова».

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 гривню 20 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з часу отримання копії рішення через Миргородський міськрайонний суд до апеляційного суду Полтавської області.

Суддя: ОСОБА_5