Справа № 645/8614/15-ц
Провадження № 2/645/420/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 квітня 2016 року м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючий - суддя Алфьорова Т.М
секретар судових засідань ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання власності на транспортний засіб,
Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом про визнання власності на транспортний засіб.
В обrрунтування позовних вимог зазначено, що 01.07.2008 р. придбав у ОСОБА_3 легковий автомобіль марки MITSUBISHI, моделі COLT 1993 року випуску, р.н. НОМЕР_1, зареєстрований МРЕВ MB № 2 ОСОБА_4 України в м. Харків, фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля. Кошти за автомобіль у сумі 2800 доларів США він передав по розписці відповідачу. В звязку з браком коштів, автомобіль знято з реєстрації в органах МРЕВ не було. Відповідач оформив довіреність на ім*я позивача, якою уповноважив його експлуатувати, розпоряджатися на свій розсуд, зняти з обліку та поставити на облік в ДАЇ спірний автомобіль. В подальшому він неодноразово надав довіреності, останній раз в 2014році.
В 2015 р. під час поїздки по місту стало відомо, що на вказаний автомобіль постановою державного виконавця Фрунзенського відділу держави виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_5В накладено арешт на автомобіль та автомобіль поставлено на штрафний майданчик, а також було вилучено оригінал технічного паспорту вказаного автомобіля та ключі. З урахуванням того, що він сплатив гроші за придбаний автомобіль, відповідач надав йому розписку та довіреність на розпорядження автомобілем, тобто фактично ОСОБА_3 продав йому зазначений автомобіль і тому просив визнати за ним право власності на транспортний засіб.
Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі і дав пояснення про обставини викладені вище, а також зазначив, що на тепер відповідач забрав автомобіль до себе та анулював довіреність на його імя.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином, заперечень не надав.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши доводи сторін та надані докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії АХ СС 038807, виданого 04.07.2007 року РЕВ МВ №2 ОСОБА_4 України в Харківської області належить автомобіль «MITSUBISHI», моделі COLT 1993 року випуску, р. н. АХ 6864 А.
У 2008 року ОСОБА_3 видав довіреність, згідно якої уповноважив ОСОБА_2 експлуатувати, розпоряджатися на свій розсуд, зняти з обліку та поставити на облік в органах ДАЇ вказаний автомобіль. Останній раз видав довіреність 07.10.2014 року.
Правове регулювання відносин, пов'язаних з купівлею-продажем транспортних засобів, здійснюється на підставі положень ЦК України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою КМ України від 11 листопада 2009р. № 1200 та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою КМ України від 7 вересня 1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів.
Оформлення договорів купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.
Під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в уповноваженому органі МВС покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). У разі зняття з обліку транспортного засобу покупцеві видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі. Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Правовідносини щодо представництва врегульовані
За ч.3 ст. 244 ЦК України довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Як передбачено ч.1ст. 237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Таким чином, наявність довіреності підтверджує факт представницьких відносин між сторонами даного правочину.
Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов'язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України ).
Виходячи із системного аналізу наведених норм матеріального права, можна дійти висновку, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.
Разом з тим, позов про визнання права власності є спеціальним або допоміжним речово-правовим засобом захисту права власності.
Цивільне законодавство визначає особливості реалізації правомочності власника.
За правилами ст. 392 України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред'явлення позову).
Отже, ураховуючи, що відповідно до ст.328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов'язує виникнення в особи суб'єктивного права власності на певні об'єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об'єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Згідно з п. 3 ч.1ст. 208 ЦК України в письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, яка перевищує у двадцять та більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. У тексті договору повинні бути вказані його сторони, предмет і зміст угоди, інші істотні умови договору.
Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1338, якою затверджені Правила державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин на шасі, автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок (далі - Правила), згідно з п. 2 яких вони є обов'язковими для всіх юридичних і фізичних осіб.
Відповідно до п.8 зазначених Правил правомірність придбання транспортного засобу підтверджується зазначеними в них документами, зокрема: довідкою-рахунком, виданою за формою згідно з додатком №1 до цих Правил, договором та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Бланки довідок-рахунків є бланками суворого обліку і виготовляються в порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 283. Встановлений же п.п.2,7,8 вказаних Правил порядок набуття права власності на транспортний засіб передбачає обов'язкову реєстрацію власника придбаного транспортного засобу на підставі документів, що підтверджують право власності.
Крім того, згідно п.4 зазначених Правил перед відчуженням транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ. Згідно з п. 44 цих Правил зняття з обліку транспортних засобів здійснюються після їх огляду в підрозділі ДАІ на підставі заяви власника з поданням документа, що посвідчує його особу.
Із матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль відповідачем не був знятий з обліку в органах ДАІ у зв'язку із його відчуженням за процедурою, встановленою п.п.8, 40 Правил, залишався зареєстрованим за ним, доказів подання заяви останнім про зняття автомобіля з обліку і його огляд органами ДАІ, не надано. Не надходила така заява й від позивача, який мав право на розпорядження вказаним транспортним засобом згідно довіреності від власника автомобіля.
Сукупність зібраних судом доказів свідчить про те, що в установленому порядку договір купівлі-продажу спірного автомобіля між його власником і ОСОБА_2 не укладався.
Із матеріалів справи вбачається, що в провадженні Фрунзенського ВДВС ХМУЮ знаходилося виконавче провадження ( ВП № 46966662) з примусового виконання судового наказу, виданого 05.05.2014 р. В рамках даного виконавчого провадження 26.03.2015р. року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника ОСОБА_3 та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно в тому числі і на спірний транспортний засіб. Арешт був знятий 27.08.2015 року у звязку з сплатою боргу боржником, а також була нотаріусом була скасована довіреність, що підтверджується відповіддю ПН ХМНО ОСОБА_6 від 26.02.2016 року.
Таким чином, встановивши, що договір купівлі-продажу спірного автомобіля в установленому законом порядку не укладався, цей автомобіль не був знятий з обліку в уповноваженому органі МВС та зареєстрований за ОСОБА_2 до теперішнього часу, довіреність не є підставою набуття права власності на автомобіль, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208, 220, 244, 328, 626 , 638, 639, 655 ЦК України та ст.ст. 3, 10,11, 60, 169, 174, 212-215, 224- 226 ЦПК України, суд, -
Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання власності на транспортний засіб.
Скасувати арешт на легковий автомобіль марки «МІТSUВІSHI моделі СОLТ, 1993 р. в., р. н. АХ 6864 АР, зареєстрований 04.07.2007 р. РЕВ МВ №2 ОСОБА_4 України в Харківської області( власник ОСОБА_3), накладений ухвалою суду від 11.11.2015 року.
Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подання апеляційної скарги. Особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, відповідно до вимог ст. 229 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення відповідачем, який не приймав участі у розгляді справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення не було подано.

Суддя-