Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - Українська товарна біржа, про визнання біржових угод недійсними, витребування автомобіля

за касаційними скаргами ОСОБА_4, ОСОБА_3 та її представника на рішення апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду із вищевказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог, які уточнила у ході судового розгляду, зазначила, що з 06 серпня 1983 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 За час шлюбу за спільні кошти вони придбали автомобіль марки RENAULT Trafik DCI, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіль марки NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2. Вказані автомобілі були зареєстровані на ОСОБА_4 20 серпня 2009 року вищезазначені автомобілі були продані ОСОБА_4 за біржовими угодами купівлі-продажу транспортного засобу за реєстраційними номерами 905099 та 905100 ОСОБА_5 За продані автомобілі ОСОБА_4 отримав 200 грн. Позивач зазначає, що своєї згоди на вчинення вказаних правочинів не надавала, зазначені біржові угоди було укладено з порушенням вимог закону. Зазначала, що у 2009 році відносно неї розглядалася кримінальна справа, тому її чоловік ОСОБА_4 з метою уникнення конфіскації спільного майна у серпні 2009 року вчинив фіктивний правочин, продавши без її згоди по заниженій вартості автомобілі. Після придбання автомобілів ОСОБА_5 зареєстрував їх на власне ім'я, але після вчинення правочину купівлі-продажу на товарній біржі автомобіль марки RENAULT Trafik DCI на підставі довіреності залишився у користуванні ОСОБА_4, а автомобілем NISSAN Vanette користувався ОСОБА_5 У листопаді 2013 році ОСОБА_5 продав автомобіль марки NISSAN Vanette ОСОБА_6

З огляду на зазначене, просила суд поновити строк звернення її до суду, мотивуючи це тим, що строк був пропущений з поважної причин, так як їй стало відомо про відчуження автомобілів із спільної сумісної власності подружжя від чоловіка ОСОБА_3 10 лютого 2014 року з моменту отримання поштою копії позовної заяви ОСОБА_5 до її чоловіка про стягнення коштів; визнати біржові угоди недійсними; витребувати у ОСОБА_6 автомобіль марки NISSAN Vanette; зобов'язати ОСОБА_6 передати їй реєстраційні документи на нього; скасувати у єдиному державному реєстрі ДАІ записи про реєстрацію права власності на зазначений автомобіль за ОСОБА_6 та стягнути понесені судові витрати.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2015 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним біржовий договір (угоду) купівлі-продажу транспортного засобу від 20 серпня 2009 року за реєстраційним номером 905099, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю Української товарної біржі, за яким ОСОБА_4 продав автомобіль марки RENAULT Trafic DCI, 2005 року випуску, білого кольору, № кузова НОМЕР_3, державний номерний знак НОМЕР_1, ОСОБА_5 за ціною 100 грн.

Визнано недійсним біржовий договір (угоду) купівлі-продажу транспортного засобу від 20 серпня 2009 року за реєстраційним номером 905100, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5, за участю Української товарної біржі, за яким ОСОБА_4 продав автомобіль марки NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова НОМЕР_4, державний номерний знак НОМЕР_2, ОСОБА_5 за ціною 100 грн.

Витребувано із чужого незаконного володіння ОСОБА_6, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, автомобіль NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску, червоного кольору, № кузова НОМЕР_4 на користь ОСОБА_3

У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 16 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційних скаргах ОСОБА_4, ОСОБА_3 та її представник, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційних скарг, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційні скарги підлягають відхиленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 1983 року (Т. 1, а. с. 6), який розірвано рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 22 грудня 2014 року (Т. 2, а. с. 120).

За час шлюбу та за спільні кошти подружжям - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 - було придбане спірне майно: автомобіль RENAULT Trafic DCI, 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1, та автомобіль марки NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2, які були зареєстровані на відповідача ОСОБА_7

Відповідно до біржових угод купівлі-продажу транспортних засобів від 20 серпня 2009 року за реєстраційними номерами 905099 та 905100, відповідно, автомобілі марки RENAULT Trafic DCI, 2005 року випуску, та марки NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску, були продані чоловіком позивача - ОСОБА_4 відповідачу ОСОБА_5 за біржовими угодами. Загальна вартість проданих автомобілів становила 200 грн.

Автомобіль марки NISSAN Vanette 2.3, 2000 року випуску проданий ОСОБА_5 26 листопада 2013 року ОСОБА_6

Автомобіль марки RENAULT Trafic DCI, 2005 року випуску проданий ОСОБА_5 05 листопада 2011 року ОСОБА_4

Відповідно до ч. 3 ст. 65 СК України для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

За ч. 2 ст. 369 ЦК України та ч. 2 ст. 65 СК України, при укладенні одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відсутність згоди другого з подружжя на вчинення правочинів, передбачених ч. 3 ст. 65 СК України, сама по собі не може бути підставою для визнання договору, укладеного одним із подружжя без згоди другого з подружжя, недійсним.

Укладення одним із подружжя договору щодо розпорядження спільним майном без згоди другого з подружжя може бути підставою для визнання такого договору недійсним лише в тому разі, якщо судом буде встановлено, що той з подружжя, який уклав договір щодо спільного майна, та третя особа - контрагент за таким договором, діяли недобросовісно, зокрема, що третя особа знала чи за обставинами справи не могла не знати про те, що майно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, і що той з подружжя, який укладає договір, не отримав згоди на це другого з подружжя (висновки Верховного Суду України, викладені у постановах № 6-1622цс15 від 07 жовтня 2015 року, № 6-1568цс15 від 21 жовтня 2015 року, № 6-1912цс15 від 27 січня 2016 року).

Недобросовісність сторін біржових угод доказами не встановлено, позивачем не доводилися обставини про те, що оспорювані правочини вчинялися за зловмисної домовленістю сторін із розумінням відчуження/придбання транспортних засобів поза її волею з метою виведення з об'єму майна подружжя.

При розгляді спорів про розподіл цінного спірного майна та визнання недійсними правочинів з відчуження такого без письмової згоди одного з подружжя, за умови наявності іншої згоди, суди мають виходити з права одного з подружжя на відповідну компенсацію вартості відчуженого не в інтересах сім'ї майна. У випадку порушення письмової форми надання згоди на вчинення відчуження цінного спільного майна подружжя (правочину) якщо один з подружжя надав таку згоду усно, а другий з подружжя погодився з такою згодою, то такий правочин може бути визнаний дійсним (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-7цс15 від 08 квітня 2015 року).

Висновки апеляційного суду про необґрунтованість позову про недійсність біржових угод з підстав недотримання ч. 3 ст. 65 СК України із врахуванням встановлених судами обставин відповідають правильному застосуванню норм матеріального права та узгоджуються із вимогами процесу.

Доводи касаційних скарг висновків суду не спростовують.

З інших підстав договори відчуження спірних автомобілів позивач не оскаржувала.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційні скарги ОСОБА_4, ОСОБА_3 та її представника відхилити.

Рішення апеляційного суду Сумської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович