02 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., ІваненкоЮ.Г., Мартинюка В.І.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів,
за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У серпні 2015 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (далі - ФОП ОСОБА_4.) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 05 грудня 2014 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір про надання юридичних послуг, згідно умов якого при вирішенні справи на користь замовника, останній додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 3 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішення суду законної сили. Позивач зазначав, що виконав свої зобовʼязання за договором і постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 було задоволено в повному обсязі, але відповідач свої зобов'язання не виконав. Ураховуючи викладене, ФОП ОСОБА_4 просив стягнути з ОСОБА_5 суму основного боргу у розмірі 3 000 грн, пеню за прострочення виконання за період з 15 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 7 020 грн, а також витрати по сплаті судового збору.
Заочним рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від
12 жовтня 2015 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_4 заборгованість за договором про надання юридичних послуг від 05 грудня 2014 року, яка складається з: основного боргу в розмірі 3 000 грн, пені за період з 15 червня 2015 року по 31 серпня 2015 року в розмірі 7 020 грн, всього стягнуто 10 020 грн. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ФОП ОСОБА_4 судовий збір в розмірі 243грн
Рішенням апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ФОП ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року та залишити в силі заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК Українипідставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із обґрунтованості та доведеності заявлених позовних вимог.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції виходив із недоведеності заявлених позовних вимог.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що з 27 жовтня 2010 року ОСОБА_5 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва, та отримує пенсію за віком.

05 грудня 2014 року між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір про надання юридичних послуг.

Пунктом 5.1.3 Договору передбачено, що у випадку вирішення справи на користь замовника, замовник додатково сплачує на користь виконавця грошову винагороду в розмірі 3 000 грн не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ФОП ОСОБА_4 зазначав, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_5 задоволено. Оскільки справа вирішена на користь відповідача, останній має виконати вимоги п. 5.1.3 укладеного договору.

Згідно з ст.. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторони визнали, що зміст укладеного між ними договору становить вирішення справи за позовом ОСОБА_5 до управління Пенсійного фонду України в Шевченківському районі м. Києва про зобов'язання провести перерахунок пенсії з розрахунку трудового (страхового) стажу роботи в районах Крайньої Півночі за період з 23 жовтня 1985 року по 21 лютого 1992 року та з 24 лютого 1992 року по

09 січня 1997 року як один рік такої роботи за один рік і шість місяців з дня призначення пенсії ОСОБА_5.

Судом апеляційної інстанції також встановлено, що згідно постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2015 року позовні вимоги задоволені про зобов'язання провести перерахунок пенсії - не з дня призначення пенсії ОСОБА_5, як він просив у поданому позові, а починаючи з 30 червня 2014 року.

Крім того, заперечуючи проти позову, ОСОБА_5 вказав, що позовні вимоги про зобов'язання провести перерахунок пенсії - з дня призначення пенсії, не були задоволені, оскільки ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2015 року вимоги за цей період були залишені без розгляду.

Ураховуючи викладене, суд апеляційної інстанції на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановив, що

ФОП ОСОБА_4 не надано доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, зокрема те, що останнім повністю виконано зобовʼязання за договором про надання юридичних послуг, а тому суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року, тому що судове рішення законне та обґрунтоване.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 15 березня 2016 року в справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення коштів залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко В.І. Мартинюк