Справа № 307/1852/16-ц
Провадження № 2/307/1089/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі

головуючого судді Розман М.М.

при секретарі Цех Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності членів сімї, визнання права власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведені в процесі реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності членів сімї, визнання права власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведені в процесі реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами. Свої вимоги мотивують тим, що позивачка Сидор(дошлюбне прізвище ОСОБА_5) ОСОБА_6 є донькою відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4. А у 1962 році її батьками , ОСОБА_3 та ОСОБА_4, на виділеній батькові рішенням сесії Буштинської селищної ради від 26.12.1997 року земельній ділянці, за адресою смт.Буштино по вул. Радянській, 62, було зведено житловий будинок, у якому вона народилася та на даний час проживає разом з сином та невісткою. Після її одруження та до моменту розірвання шлюбу , а саме у період з 1985 року по 2007 рік, її постійним місцем проживання було м. Івано- Франківськ. Після розірвання шлюбу у 2007 році батьки запропонували їй , а згодом і її сину вселитися до них , так як вона є їх єдиною дочкою, а тому має залишитися в батьківському будинку, дбати про належне утримання будинку як повноправний член сімї.

Починаючи з квітня 2016 року відповідачі вимагають її з сином та невісткою виселення. Зокрема, 28 та 29 квітня 2016 року батьками без жодних причин та передумов, які могли б породжувати будь-яку загрозу їх праву володіння та користування майном, було викликано працівників поліції, яких відповідачі просили негайно забезпечити виселення їх з будинку.

З 2001 року вона періодично виїжджає на заробітки, де й знаходиться переважну частину свого часу, оскільки завдяки лише цій роботі має можливість належно здійснювати обовязок щодо утримання будинку як член сімї.

1 жовтня 2009 року в їхньому будинку сталася пожежа, в результаті якої, згідно акту про пожежу від 01.10.2009 року було знищено крівлю літньої кухні, перекриття та крівлю добудови до житлового будинку, в яких у період 2007 2009 років за її кошт було проведено ремонт.

Так як іншого житла вона не має та місцем постійного проживання її та її сина на Україні є батьківський будинок, відповідачами було запропоновано відновити майно щоб воно було придатне для спільного проживання. Так, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 визнаючи, що приведення будинку у придатний стан потребує значних коштів, яких вони-пенсіонери не мають, в черговий раз нагадуючи, що будинок все рівно є спільною сумісною власністю всіх членів сімї, усно домовилися з нею про відновлення житла спільними зусиллями з обіцянкою в подальшому подарувати реконструйований обєкт нерухомості їй як доньці. Нагально питання щодо оформлення за нею права власності на перебудовані та новозведені обєкти нерухомості вони на той час не ставили, так як відносини між нею та батьками були приязні та дружелюбні. Ставлення до неї змінилося саме тоді, коли відновлення та приведення будинку та згорілих у 2009 році прибудов до нього було завершено за її кошт майже на 100 %.

Після досягнення наведеної між нею та відповідачами домовленості про приведення спільними зусиллями та за її кошт житлових та нежитлових приміщень у належний стан нею в цих цілях за місцем роботи в Італії у серпні 2011 року було отримано кредит у розмірі 10 000 ОСОБА_7, які в подальшому було затрачено на будівельні матеріали та виконання будівельних робіт. У ході проведення будівельних робіт по відновленню згорілих конструкцій та зведенню у вказаному дворогосподарстві нових житлових приміщень літньої кухні, прибудови до будинку та гаражу через закінчення цих коштів нею було почергово взято кредити у 2011 році на суму 20 000 ОСОБА_7, у 2012 році на суму 10 000 ОСОБА_7 та у 2013 році на суму 10 000 ОСОБА_7. Загальна сума витрачених нею на відновлення житлового будинку та зведення інших житлових та нежитлових приміщень кредитних коштів становить 50 000 ОСОБА_7, що на час звернення до суду з даним позовом еквівалентно 1400 000 гривень. Боргові зобовязання за наведеними договорами кредитуванням у неї існують по сьогоднішній день.

Оскільки відновлення будинку та прилеглих до нього споруд було проведено за її кошт та в результаті спільних її, сина та батьків зусиль, з врахуванням того, що новоутворене майно є повністю іншим і технічно зовсім не відповідає тому майну, яке було зареєстровано у 2000 році, вважає, що обєкти будівництва: житловий будинок з прибудовою з терасою та мансардними приміщеннями, гараж, літня кухня з прибудовами, огорожа, які розміщені на земельній ділянці, розташованій за адресою смт. Буштино по вул. Радянська, 62 є обєктами спільної сумісної власності членів сімї: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3.

На даний час відповідачі відмовляються вчиняти будь-які дії щодо проведення в установленому законом порядку державної реєстрації та оформлення права спільної сумісної власності всіх членів сімї перебудованого житлового будинку та інших реконструйованих та новозведених обєктів, розташованих на належній відповідачу згідно державного акту земельній ділянці в смт. Буштино по вул. Радянські 62 і звернулися до суду з позовом про виселення з житлового будинку ОСОБА_2 та його дружини ОСОБА_8

Рішенням Тячівського районного суду від 13.06.2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було відмовлено.

Згідно технічного висновку про стан основних будівельних конструкцій та інженерних мереж виготовленим ПП «Архітектура», за результатами проведення обстеження технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться по вул. Радянській 62, в смт. Буштино встановлено, що будівництво не закінчено, фактичний рівень готовності становить 96 %.

Так згідно зведеного кошторисного розрахунку вартості обєкта будівництва стверджено, що вартість будівництва житлового будинку та літньої кухні станом на 2010 рік відповідно до розробленого проекту забудови, включаючи вартість будівельних матеріалів та робіт, становить 1 027 850 гривень.

Довідкою, виданою Буштинською селищною радою за №1323 від 11.05.2016 року та актом обстеження дворогосподарства розташованого за адресою в смт. Буштино по вул. Радянська 62, складеним депутатом Буштинської селищної ради ОСОБА_9, стверджено факт її - ОСОБА_1, її сина ОСОБА_2 та невістки - ОСОБА_8 спільного з відповідачами проживання.

Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, зведеного акту вартості будівель і споруд та довідки-характеристики, виданої Тячівським РПТІ, що були підставою державної реєстрації у 2000 році житлового будинку стверджено, що за адресою вул. Радянська 62 в смт. Буштино розміщено наступні будівлі та споруди: житловий будинок, площею 90,2 кв.м., вартістю 5285 руб., який складається лише з підвалу площею 7,6 кв.м. та одного-першого поверху, на якому розміщені веранда, площею 9,4 кв. м., дві житлові кімнати, площею 16,3 та 17,9 кв.м., кладочки, площею 7,7 кв.м., кухні, площею 16 кв.м., сараю з дощок обємом 55 м.куб., вартістю 242 руб., сараю з цегли обємом 53 м.куб., вартістю 71 руб., літньої кухні обємом 63 м.куб., вартістю 1180 руб., прибиральні обємом 2 м. куб., вартістю 49 руб., бесідки, вартістю - 121 руб., огорожі, вартістю 309 руб, колодязя, вартістю 204 руб, тротуару, вартістю 43 руб..

Згідно вказаної довідки-характеристики дійсна вартість цього майна на час оформлення технічного паспорту становила 7504 руб..

Вищенаведеним актом обстеження матеріально-побутових умов зазначено, що (помилково у 2010 році), (дійсно у 2009 році акт про пожежу від 01.10.2009 року) в дворогосподарстві за адресою смт. Буштино по вул. Радянська 62 сталася пожежа, в результаті якої було знищено крівлю літньої кухні, перекриття, 8 м.кб. дощок, крівлю добудови до житлового будинку на площі 16 м.кв. та вікна.

Після пожежі в будинку зроблено капітальний ремонт, замінено вікна та двері на металопластикові, оброблено фасад будинку, в даху розміщено кімнати (мансарда житлова), замінено водопровідні труби та зроблено нову каналізацію із зведенням санвузла. Наявну на час державної реєстрації у 2000 році літню кухню зєднано з новозбудованою добудовою до житлового будинку та зведено гараж.

Із зведеного акту вартості будинку, господарських будівель та споруд, виданої за заявою ОСОБА_4 в бюро технічної інвентаризації у 2013 році, вбачається, що нерухоме майно на відміну від 2000 року складається вже з: житлового будинку площею 89,7 кв.м., який є двоповерховим і складається з :

1. підвального приміщення площею 7,6 м.кв;

2. першого поверху, на якому розміщено: ганок площею 12 м.кв., хол площею 35 м.кв., дві житлові кімнати площею 18 м.кв. та 16,4 м.кв., санвузол площею 1,7 м.кв.;

3. другого поверху - мансарди площею 58,8 м. кв., а також - прибудови до будинку площею 27,6 м.кв., літньої кухні з санвузлом площею 27,6 м.кв., господарської будівлі площею 49,2 м.кв., вбиральні площею 1,1 м.кв., сараю площею 8,5 м.кв., сараю свинарника площею 5,2 м.кв., гаража площею 43,4 м.кв., воріт, огорожі, колодязя.

Позивачка вказує, що джерелом отримання нею ОСОБА_1 коштів, витрачених в подальшому на реконструкцію житлового будинку, літньої кухні та будівництво добудови та гаражу, є договори кредитування.

Згідно отриманої з системи грошових переказів «Вестерн Юніон» інформації у період 2011 - 2015 років нею було переказано ОСОБА_2, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 в загальному 17190 ОСОБА_7 (на час звернення до суду еквівалентно 481 320 гривень), які в подальшому було використано на закупівлю будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт.

Окрім цього, у період 2009 року через систему грошових переказів «Вестерн Юніон» нею ОСОБА_1 на імя ОСОБА_10 було надіслано 94353,41 гривень, 2546,34 доларів США та 1800 ОСОБА_7, які в подальшому також було витрачено на закупівлю будівельних матеріалів та проведення будівельних робіт. Так, згідно квитанцій, виданих ПАТ КБ «Приватбанк» стверджено, що ОСОБА_10 у Буштинському та Хустському відділеннях на протязі 2009 року знято грошові кошти, а саме:

10.08.2009 року 141,81 доларів США,

13.08.2009 р. 9387.55 гривень ,

25.08.2009 р. 1002,66 доларів США,

07.09.2009 р. 12 570,28 гривень ,

10.09.2009 р. 12720,32 гривень ,

11.09.2009 р. 23211,63 гривень ,

18.09.2009 року - 900 ОСОБА_7,

29.09.2009 року 1321.87 доларів США;

05.10.2009 р. 24734 гривень ,

23.10.2009 р. 11729,63 гривень,

27.10.2009 р. о 10:17 80 доларів США;

27.10.2009 р. о 11:31 - 450 ОСОБА_7,

04.11.2009 450 ОСОБА_7,

Згідно довідки про оцінку майна №35 від 10.06.2016 року, вартість обєктів нерухомості в смт. Буштино по вул. Радянська 62, яка згідно даних технічного паспорту у 1988 р. становила 7504 рублів за перерахунком індексу зміни вартості будівельних матеріалів та робіт, станом на 10 червня 2016 року, становить 262348 (двісті шістдесят дві тисячі триста сорок вісім) гривень .

Згідно висновку про вартість майна №67 стверджено, що ринкова вартість нерухомого майна розташованого за адресою в смт. Буштино по вул. Радянська, 62 станом на 13 червня 2016 року становить 1 509 842 (один мільйон пятсот девять тисяч вісімсот сорок два) гривень, в тому числі: вартість покращень здійснених після реконструкції будинку та зведенні нових споруд прибудови та гаражу, станом на 13 червня 2016 року, становить 1 247 494 гривень (один мільйон двісті сорок сім тисяч чотириста девяносто чотири) гривень, а вартість обєкту оцінки без урахування покращень 262 348 (двісті шістдесят дві тисячі триста сорок всім) гривень.

Враховуючи дані наведеної оцінки вартості майна, розташованого в смт. Буштино по вул. Радянська 62 можна дійти висновку, що вартість покращень після проведення реконструкції будинку (1 247 494 гривень) та зведенні нових споруд (прибудови та гаражу) становить 82,5% від загальної вартості (1 509 842 грн.) існуючих на даний час обєктів нерухомості розташованих за вказаною адресою.

А тому, посилаючись на вимоги ст..ст. 16, 368 ч.4 ЦК України, позивачі просять визнати, що реконструйовані двоповерховий житловий будинок, площею 89,7 кв.м., який складається з підвалу, площею 13 м.кв., прибудови, площею 27,6 м.кв., мансарди, площею 58,8 м. кв., ганку, площею 12 м.кв., а також літня кухня, площею 27,6 м.кв., господарська будівля, площею 49,2 м.кв., вбиральня, площею 1,1 м.кв., сарай, площею 8,5 м.кв., сарай свинарник, площею 5,2 м.кв., гараж, площею 43,4 м.кв., ворота, огорожа, колодязь, які розташовані в смт. Буштино по вул. Радянська, 62 є обєктами спільної сумісної власності членів сімї ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканців смт. Буштино, вул. Радянська 62.

Припинити право приватної власності на належний згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно № 1224 від 21 березня 2000 року по ? частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами.

А також визнати за нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, мешканкою смт. Буштино, вул. Радянська, 62, право власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведених при реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими в смт. Буштино по вул. Радянська 62, Тячівського району Закарпатської області.

Позивачі і їх представник в судовому засіданні позов підтримали повністю посилаючись на викладені в письмовій заяві обставини і просять позов задоволити.

Позивач ОСОБА_2 додатково пояснив, що починаючи з 1996 року його мати ОСОБА_1 вкладала гроші в батьківський будинок, які брала в кредит, а після пожежі зробила повний капітальний ремонт будинку і було зведено добудови до будинку. Він також брав участь у будівництві. Дозволи та технічна документація на реконструкцію будинку не виготовлялися. Все було за усною згодою між відповідачами та його матірю, так як з їх слів будинок і так повинен був залишитися його матері. Просить позов задоволити.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила , що мати ще в 2001 році пообіцяла їй , що будинок залишиться їй , а тому з 2002 року вона висилала гроші для поточних ремонтів. В 2009 році мати повністю запевнила її , що будинок буде її, а тому вона оформила кредит та почала перебудову. Після пожежі, яка сталася 1 жовтня 2009 року, почали повністю реконструкцію будинку, на літній кухні добудували другий поверх. Фактично вона вклала в будівництво близько 50 000 ОСОБА_7. Батьки та інші родичі не вкладали свої гроші. В 2012 році мали намір укласти договір дарування та пішли до нотаріуса. Нотаріус надав список необхідних документів для підписання даного договору. Але оскільки вона змушена була повертатися на роботу за кордон , то залишила матері гроші для виготовлення документів , а сину довіреність , щоб підписав за неї договір. Не знає, який саме договір та чи з умовою утримання батьків вони мали укласти. Додому в смт.Буштино приїжджає раз на рік, так як має постійне місце праці в Італії. Просить позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_4 в судовому засіданні проти позову заперечила і пояснила, що між ними та донькою була мова про те, що після їхньої з батьком смерті будинок залишиться їй. Про це було відомо також їх двом синам, які мають свої помешкання. При житті відчужувати будинок вона наміру не мала і не обіцяла його дарувати. Всі ремонти, реконструкція та поліпшення будинку здійснювалася з ініціативи самої дочки , яка хотіла , щоб все було красиво, а її влаштовувало і те, що вони спорудили з своїм чоловіком. Вона не просила доньку проводити ремонти, але коли та розпочала, то вона не заперечувала та також вкладала свої кошти у будівництво. Інші родичі також приймали безкоштовно участь у ремонті будинку. Площа будинку була така сама, але на горищі добавили кімнату, а також на літній кухні добавили кімнату. Колодязь існує вже 50 років. Позивачі періодично проживали там. Гараж збудували 2 роки тому за її особисті кошти. Блоки на його будівництво придбала на базі в смт. Буштино. Просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечив та пояснив, що оскільки позивачка є його дочкою , то і так повинна піклуватися про них. Він доньці нічого не обіцяв, а дружина як йому відомо могла обіцяти тільки заповіт. Донька настоює на договорі дарування. Всю роботу по реконструкції будинку, крім електрики, водопостачання та каналізації , він робив особисто, а дещо робив син ОСОБА_13 з бригадою. Донька участі у будівництві не брала і щоб надавала гроші не бачив. Просить відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши всі обставини справи , суд дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є донькою відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3, що стверджується даними її свідоцтва про народження ( Т. 1 а.с. 10, 11).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю відповідач ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0.166 га. , що знаходиться в смт.Буштино по вул.. Радянській, 62, виданої на підставі рішення Буштинської селищної ради для будівництва та обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства( Т.1 а.с.17).

Власниками житлового будинку, що розташований на даній земельній ділянці в смт. Буштино по вул. Радянській , 62, є в рівних долях ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в ? частинах, згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно за № 1224 від 21.03.2000 року( Т.1 а.с. 18).

Згідно експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку, зведеного акту вартості будівель і споруд та довідки-характеристики, виданої Тячівським РПТІ, що були підставою державної реєстрації у 2000 році житлового будинку стверджено, що за адресою вул. Радянська 62 в смт. Буштино розміщено наступні будівлі та споруди: житловий будинок площею 90,2 кв.м., який складається лише з підвалу площею 7,6 кв.м. та одного-першого поверху, на якому розміщені веранда площею 9,4 кв. м., дві житлові кімнати площею 16,3 та 17,9 кв.м. кладовки площею 7,7 кв.м., кухні площею 16 кв.м., сараю з дощок обємом 55 м.куб., сараю з цегли обємом 53 м.куб.., літньої кухні обємом 63 м.куб., прибиральні обємом, бесідки, огорожі, колодязя та вартість якого, на час оформлення технічного паспорту, становила 7504 руб.( Т.1 а.с. 19-43).

Згідно листа Тячівського РВ УДСНС за № 174 від 26.05.2016 року встановлено , що 01.10.2009 року в смт. Буштино по вул.. Радянській, 62 в літній кухні громадянки ОСОБА_4 виникла пожежа, внаслідок якої знищено крівлю літньої кухні, перекриття, крівлю добудови до житлового будинку та вікна, відповідно до акту про пожежу від 01.10.2009 року( Т.1 а.с.47, 48).

Після пожежі було проведено ремонт те реконструкцію житлового будинку .

Так, із зведеного акту вартості будинку, господарських будівель та споруд, виданої в бюро технічної інвентаризації у 2013 році, вбачається, що нерухоме майно на відміну від 2000 року складається вже з: житлового будинку площею 89,7 кв.м., який є двоповерховим і складається з :

1. Підвального приміщення площею 7,6 м.кв;

2. Першого поверху, на якому розміщено: ганок площею 12 м.кв., хол площею 35 м.кв., дві житлові кімнати площею 18 м.кв. та 16,4 м.кв., сан вузол площею 1,7 м.кв.;

3. Другого поверху - мансарди площею 58,8 м. кв.,

А також - прибудови до будинку площею 27,6 м.кв., літньої кухні з санвузлом площею 27,6 м.кв., господарської будівлі площею 49,2 м.кв.,вбиральні площею 1,1 м.кв., сараю площею 8,5 м.кв., сараю свинарника площею 5,2 м.кв., гаража площею 43,4 м.кв., воріт, огорожі, колодязя.

Крім того, з акту обстеження дворогосподарства від 17.05.2016 року, складеного депутатом Буштинської селищної ради встановлено , що після пожежі в даному будинку зроблено капітальний ремонт , а саме: замінено вікна на металопластикові, оброблений фасад будинку, в даху розміщено кімнати , замінено водопровідні труби, побудовано нову каналізацію, замінено деревяну підлогу на ламінат, а в прихожій викладено кахельну плитку, закуплено дві спальні ( білу та темно-коричневу), нові тюлі, гардини та в будинку збудовано туалет. Крім того на дворі була літня кухня , яку з добудовою зєднали з житловим будинком , а добудова другого поверху ще не закінчена. Також на дворі побудований гараж. На час проведення обстеження встановлено, що в літній кухні проживають ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а в житловому будинку дочка ОСОБА_14 , її син ОСОБА_15 та невістка ОСОБА_12. В літній кухні є ванна кімната, де знаходиться пральна машинка-автомат. Огорожа біля будинку деревяна. Присадибною земельною ділянкою , що біля житлового будинку, користуються ОСОБА_3 та ОСОБА_4М.( а.с. 44).

Відповідно до довідок виконкому Буштинської селищної ради за №№1322, 1323 від 11.05.2016 року в смт. Буштино по вулиці Радянська, №62 проживають ОСОБА_3 і ОСОБА_4, а також за вказаною адресою проживають без реєстрації їх донька ОСОБА_1, внук ОСОБА_2,невістка ОСОБА_8( Т.1 а.с.45, 46).

Згідно до технічного висновку про стан основних будівельних конструкцій та інженерних мереж, виготовленим ПП «Архітектура» 17 травня 2016 року, за результатами проведення обстеження технічного стану житлового будинку та господарських будівель і споруд, що знаходяться по вул. Радянській 62, в смт. Буштино встановлено, що фактичний рівень готовності становить 96 %. На підставі технічного обстеження та візуального огляду не виявлено значних дефектів і пошкоджень конструктивних елементів та будівель в цілому. Незначні дефекти усуваються в процесі експлуатації ремонтними роботами( Т.1 а.с. 135-150).

З наданих в судовому засіданні фото таблиць встановлено зовнішній і внутрішній вигляд будинку, а також господарських споруд як до реконструкції, так і після реконструкції( а.с.152-174).

Відповідно до звіту про оцінку майна, проведеного Приватним консалтинговим підприємством « Консульт» після проведення ремонту та реконструкції будинку , добудов та дворогосподарства, станом на 13 червня 2016 року визначено ринкову ціну даного нерухомого майна, розташованого за адресою в смт. Буштино по вул. Радянська, 62 , що становить 1 509 842 гривень, в тому числі вартість покращень, здійснених після реконструкції будинку та зведенні нових споруд прибудови та гаражу, станом на 13 червня 2016 року становить 1 247 494 гривень , а вартість обєкту оцінки без урахування покращень 262 348 гривень( Т.1 а.с. 98-131).

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що у кінці вересня чи на початку жовтня 2009 року у дворогосподарстві відповідачів була пожежа, після якої вони розібрали та наново відбудували будинок (витягли стіни, перекрили дах, внутрішні роботи). За роботу розраховувався син позивачки ОСОБА_2 , через якого вона передавала гроші, але відповідачі також допомагали. Будинок повністю відремонтували, так як після пожежі залишилися тільки стіни.

Свідок ОСОБА_17, який є братом позивачки та сином відповідачів, в судовому засіданні пояснив, що перший ремонт сестра ОСОБА_1 зробила ще до пожежі десь в 2001-2002 роках на прохання матері, який не був закінчений. Другий ремонт після пожежі проводився також за кошти сестри та на прохання матері. Мати також вкладала в ремонт свою пенсію. Знає, що сантехніка оплачувалась за кошти сестри . Він особисто за їх гроші закупляв деякі матеріали. Був зведений другий поверх як на будинку так і на прибудові. ОСОБА_18 також працював та оплачував роботи. Його мати обіцяла все залишити ОСОБА_1 , але на яких підставах і коли йому не відомо.

Свідок ОСОБА_10, який являється сином та братом позивачів, в судовому засіданні пояснив, що в 2009 році , ще до пожежі , за кошти матері були встановлені вікна, тепла підлога та закупили котел. Після пожежі також за кошти матері він купив блоки та інші будматеріали та вирішили добудувати другий поверх. ОСОБА_19 також брав участь своєю працею. В той період, десь з серпня місяця, мати переказала 100 000 гривень, 2500 доларів США та 1000 ОСОБА_7. Він здійснював закупівлю матеріалу, розраховувався з деякими робітниками та сам допомагав своєю працею. Знає , що бабуся обіцяла , що все майно залишиться матері , але коли і на яких підставах він не знає, а тому ремонт робився за їх усною домовленістю.

Свідок ОСОБА_20, який являється двоюрідним братом позивачки, в судовому засіданні пояснив , що ремонт робився для відповідачів, але все оплачувала ОСОБА_1. Він особисто робив дах над гаражем, допомагав встановлювати гіпсокартон та крівлю на добудову безоплатно. Бачив, що матеріали також купляв відповідач , але за чиї кошти він не знає. Допомагали також ОСОБА_11 з дружиною, ОСОБА_17, а щодо ОСОБА_2 не памятає.

Свідок ОСОБА_21 , який являється братом відповідачки , в судовому засіданні пояснив , що після пожежі будинок відновлювали відповідачі, їм також допомагали всі діти, в тому числі і донька ОСОБА_1. За чиї гроші робився ремонт не знає, але припускає , що за кошти ОСОБА_1. Він також допомагав безоплатно, а після пожежі 2-3 дні допомагав підсобником. Також знає, що коли ОСОБА_1 остаточно повернеться з Італії, то сестра подарує їй все майно.

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив , що в даному будинку проводив опалення та за його роботу розраховувався син позивачки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні ствердив , що в 2009 році він міняв на даному будинку електропроводку. Запросив його для цього ОСОБА_17 і розраховувався також він, але з його слів знає, що кошти йому надавав син позивачки ОСОБА_7.

Свідок ОСОБА_23 , який являється братом відповідача, в судовому засіданні пояснив, що десь в 2009 році була пожежа і після чого почалася реконструкція будинку. Зі слів ОСОБА_4 знає, що кошти на реконструкцію передавала ОСОБА_1 , десь близько 50 000 ОСОБА_7, які взяла в кредит та висилала частинами. З старого будинку залишилась тільки коробка , добудували кімнати на другому поверсі. Він також допомагав безоплатно та привозив матеріали .Також йому відомо , що син відповідачки ОСОБА_11 працював за гроші.

Відповідно до ст.. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Способи захисту цивільних прав визначено ст.. 16 ч.2 цього Кодексу, якими можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Підстави набуття права власності визначені ст.. 328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом ст.. 331 ч.2 і 3 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна).

Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

У разі необхідності особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, може укласти договір щодо об'єкта незавершеного будівництва, право власності на який реєструється органом, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно на підставі документів, що підтверджують право власності або користування земельною ділянкою для створення об'єкта нерухомого майна, дозволу на виконання будівельних робіт, а також документів, що містять опис об'єкта незавершеного будівництва.

А згідно з ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» від 30.03.2012 року самочинно збудоване майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку.

Разом з тим, у разі збільшення цінності будинку за рахунок ремонту та поліпшення допоміжних приміщень, відповідно до згаданих норм матеріального права, роз'яснень Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право власності громадян на жилий будинок» (п.п. 4, 5) така участь дає право вимагати не визнання права власності, а відшкодування затрат на будівництво.

У правовій позиції у справі №6-130 цс 13 Верховний Суд України зазначив, що у розумінні ч. 1 ст. 376 ЦК України самочинним будівництвом є не тільки новостворений обєкт, а і обєкт нерухомості, який виник в результаті реконструкції, капітального ремонту, перебудови, надбудови уже існуючого обєкта, здійснених без одержаного дозволу місцевих органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, розробленої та затвердженої в установленому порядку проектної документації, дозволу на виконання будівельних робіт, наданого органами архітектурно-будівельного контролю, оскільки в результаті таких дій обєкт втрачає тотожність з тим, на який власником (власниками) отримано право власності. Обєкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) обєкти не є обєктами права власності (ч. 2 ст. 376 ЦК України), а тому не можуть бути предметом поділу (виділу) згідно із нормами ст. ст. 364, 367 ЦК України.

Відповідно до п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", розглядаючи позови, пов'язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом (статті 60 - 74 Сімейного кодексу України (далі - СК України)); майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім'ї, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Для визначення члена сім'ї можуть використовуватись їх ознаки, наведені у статті 3 СК України, статті 1 Закону України від 7 квітня 2011 року N 3206-VI "Про засади запобігання і протидії корупції"; квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19 червня 1992 року N 2482-XII "Про приватизацію державного житлового фонду"); майно, яке використовується для ведення особистого селянського господарства, відповідно до закону (стаття 6 Закону України від 15 травня 2003 року N 742-IV "Про особисте селянське господарство").

Згідно зі ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

У даному випадку посилання на ч. 4 ст. 368 ЦК України можливе лише тоді, коли позивачами буде доведено, що вона є членом сім'ї відповідачів.

За змістом ч. 4 ст. 368 ЦК України для набуття членами сім'ї права спільної сумісної власності на певне майно необхідна сукупність двох передумов: майно, набуте в результаті спільної праці; майно, набуте за спільні кошти.

Відповідно до вимог ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 11, ч.1 ст. 57 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами та іншими учасниками процесу доказів. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заявляючи позов позивачі визначилися із способами захисту цивільних прав шляхом визнання реконструйованого двоповерхового житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в смт. Буштино по вул. Радянська, 62, спільною сумісною власністю позивачів і відповідачів як членів сімї, припинення права приватної власності відповідачів на належне їм нерухоме майно, а також шляхом визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведених при реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими в смт. Буштино по вул. Радянська 62, Тячівського району Закарпатської області.

Саме такі позовні вимоги, з урахуванням принципу диспозитивності, позивачі і їх представник підтримували протягом судового розгляду цивільної справи і настоювали на застосуванні вибраних ними способів захисту.

Судом неодноразово оголошувалися перерви в судовому засіданні за клопотанням сторін для забезпечення подання ними доказів.

Разом з цим зазначені вимоги позивачів суперечать одна одній і не є доведеними.

Як визнали в судовому засіданні сторони, реконструкція зазначеного житлового будинку і його добудови є самочинними, що з урахуванням вимог ст.. 376 ЦК України та наведеної сталої судової практики з цього приводу унеможливлює набуття на нього права власності як обєкт нерухомого майна до його узаконення в установленому порядку, в тому числі спільної сумісної, а тому позов в цій частині є необґрунтований і до задоволення не підлягає.

До того матеріали справи не містять доказів того, що позивачі на момент реконструкції і на даний час є членами сімї відповідачів, як зазначено у ст. 3 СК України, тобто, що з урахуванням стосунків сторін, вони в період забудови мали і мають спільне проживання, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Що стосується позовних вимог в частині припинення права приватної власності на належний згідно свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно № 1224 від 21 березня 2000 року по ? частинах ОСОБА_3 та ОСОБА_4 житловий будинок з надвірними спорудами, то ця вимога не є доведеною і в даному випадку не узгоджується з визначеними у ст.. 346 ЦК України підставами припинення права власності.

При вирішенні позовних вимог в частині визнання за позивачкою ОСОБА_1 права власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведених при реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами, розташованими в смт. Буштино по вул. Радянська 62, Тячівського району Закарпатської області, суд вважає, що ця вимога також не є доведеною і є взаємовиключною з попередніми, оскільки, як встановлено в судовому засіданні та що не заперечили сторони, реконструкція будівель здійснювалася за участю сторін та за допомогою родичів.

Разом з цим хоч факт реконструкції будівель у зазначений період до існуючого стану ніким не оспорюється, однак ступінь участі кожного і конкретний розмір фінансових та трудових вкладень, матеріалами справи достовірно не стверджено, а відтак неможливо визначити на які саме будівельні матеріали і результати роботи претендує позивачка та які саме покращення вчинені за рахунок безпосередньої її праці і кошти.

Надані позивачами як докази довідки банків про отримання кредитів, квитанції про отримання готівки, накладні на придбання матеріалів , платіжні чеки і рахунки самі по собі ще не свідчать що отримані кошти і придбані матеріали використані для реконструкції саме цього житлового будинку і для вказаних цілей( Т.1 а.с.51-60, 66-93, Т.2 а.с. 43-50).

Не є також належним доказом щодо цього і надана позивачами копія письмового обліку витрат( Т.1 а.с.61-65).

Інших належних і допустимих доказів сторонами не наведено.

Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати слід покласти на позивачів.

Керуючись ст..ст. 4, 10, 11, 60, 169, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 15, 328, 331, 346, 376 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання майна обєктом спільної сумісної власності членів сімї, визнання права власності на використані будівельні матеріали та результати робіт, проведені в процесі реконструкції житлового будинку з господарськими спорудами відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення , а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: М.М.Розман