Справа № 169/145/16-ц
Провадження № 2/169/86/16
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 квітня 2016 року смт Турійськ
Турійський районний суд Волинської області в складі
головуючого судді Тітівалова Р.К.,
секретаря судового засідання Веремчук Л.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Публічне акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк (далі - Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
У судове засідання представник позивача не зявився, однак у поданій до суду позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив справу розглядати без його участі.
Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Про причини неявки суд не повідомляв, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав.
Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося.
За згодою представника позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до повного задоволення.
Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
За змістом ст.ст. 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства та у встановлений в зобовязанні строк (термін) його виконання.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.
З додатку до вказаного договору вбачається, що сторони узгодили загальну вартість кредиту (а.с. 17).
На виконання взятих на себе зобовязань за договором Банк надав відповідачу ОСОБА_1 кредитні кошти, що підтверджується ордером-розпорядженням про надання кредиту від 11 квітня 2008 року (а.с. 18).
Наведені обставини свідчать про те, що між Банком та відповідачем ОСОБА_1 виникли договірні зобовязання, які випливають з кредитного договору, цей договір є укладеним відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, оскільки передача грошей відбулася і сторонами кредитного договору було досягнуто згоди відносно всіх його істотних умов.
За змістом ч. 3 ст. 533 ЦК України використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у разі, якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 533 ЦК України.
Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п. 14 постанови від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі предявлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення.
За таких обставин справи, які підтверджуються належними, допустимими і достовірними доказами, відповідно до зазначених норм матеріального права, враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, виходячи із того, що Банком правомірно надано кредит в іноземній валюті, дотримуючись вимог ст.ст. 212-214 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом правових і фактичних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором, оскільки боржник порушив умови кредитного договору, що виразилося в неналежному виконанні договірних зобовязань, а саме в простроченні платежів згідно з умовами договору та неповерненні кредитних коштів у визначений договором строк, внаслідок чого виникла заборгованість.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір в розмірі 4743 грн 92 коп.
На підставі викладеного, ст.ст. 526, 530, 533, 543, 553, 554, 1054 ЦК України та керуючись ст.ст. 11, 58-60, 76, 88, 197, 209, 213-215, 218, 224, 228 ЦПК України, суд
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку ПриватБанк судовий збір в розмірі 4743 (чотири тисячі сімсот сорок три) гривні 92 (девяносто дві) копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги заочне рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.