ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/7947/16-ц
провадження № 2/753/4702/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Колесника О.М.

при секретарі Заболотній Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди в порядку регресу,

В С Т А Н О В И В:

В квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 5 156,24 грн. майнової шкоди, завданої несплатою комунальних послуг, на користь позивача.

В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити, пояснивши, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю його та відповідача. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року за позовом ОСББ «КУТ» з позивача було вирішено стягнути 10 312,48 грн. заборгованості за несплату комунальних послуг за період з 01.03.2009 року по 01.11.2012 року. Вказану суму ОСОБА_2 сплатив самостійно, проте, так як відповідач також є власником вказаної квартири, тому він просить стягнути з неї половину сплаченої ним заборгованості в сумі 5 156,24 грн.

Відповідач в судовому засідання позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні, оскільки рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» заборгованість за несплату комунальних послуг за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року. Однак у вказаний період ОСОБА_3 не проживала у квартирі АДРЕСА_1, так як з 25.05.2011 року її було з неї виселено позивачем по справі, а вселено 26.03.2013 року Державною виконавчою службою Дарницького району м. Києва на виконання рішення суду.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Суд в межах заявлених позовних вимог та наданих доказів по справі встановив наступні факти та правовідносини.

Як передбачено ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2012 року (а.с.3-4), яке залишено без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 04.12.2012 року (а.с.26-27), вирішено визнати за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1, вселити ОСОБА_3 у вказану квартиру та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкод ОСОБА_3 в користуванні даною квартирою. Крім того, описаним рішенням встановлено, що ОСОБА_2 з 25.05.2011 року перешкоджав ОСОБА_3 користуватись спірною квартирою.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 22.07.2014 року за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було визнано право власності за кожним по 1/2 частині квартири АДРЕСА_1 (а.с.41-44).

Відповідно до ст. 322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСББ «КУТ» було вирішено стягнути заборгованість за несплату житлово-комунальних послуг по квартирі АДРЕСА_1 в сумі 10 093,68 грн. за період з 01.06.2011 року по 01.11.2012 року (а.с.5-7).

Як вбачається з акту державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Дарницькому районі м. Києва від 26.03.2013 року, на виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 12.06.2012 року, ОСОБА_3 вселено до квартири АДРЕСА_1 26.03.2013 року (а.с.28).

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає необхідним відмовити ОСОБА_2 у задоволенні його вимог про стягнення з ОСОБА_3 половини сплаченої ним суми заборгованості за житлово-комунальні послуги, оскільки в період, за який стягнено вказану заборгованість, ОСОБА_3 не проживала у квартирі АДРЕСА_1 з вини позивача, який перешкоджав їй у користуванні житлово-комунальними послугами її частини власності, а вона тому не могла користуватися цими послугами.

Суд не може покласти в основу рішення доводи позивача, що оскільки ОСОБА_3 є власником 1/2 частини вказаної квартири, тому вона зобов`язана нести тягар по утриманню цього майна, оскільки право спільної сумісної власності на дану квартиру було визнано судом за ОСОБА_3 04.12.2012 року, що також виходить за період нарахування заборгованості.

Керуючись ст.10; 11; 60; 79; 88; ч.3 209; 213-215 ЦПК України, на підставі ст. 322; 360; 391 ЦК України,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування 5 156 грн. 24 коп. в рахунок шкоди в порядку регресу як компенсацію частини вартості житлово-комунальних послуг з утримання будинку і прибудинкової території за період з 1.06.2011 року по 1.11.2012 року встановлених рішенням Апеляційного суду м. Києва від 19.11.2014 року відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини рішення через Дарницький районний суд м. Києва.

СУДДЯ: О.М. КОЛЕСНИК