пр. № 2/759/1375/16
09 червня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва
в складі: головуючого Морозова М.О.
при секретарі Самчик І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2, зареєстрованого 08.07.1994 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №505, посилаючись на те, що з відповідачем, перебуваючи в зареєстрованому шлюбі, і від якого мають повнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, сімейне життя не склалось по причині того, що в 2005 р. відповідач її покинув, коли вона захворіла, з 2005 р. сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, сім'я існує формально і зберегти її неможливо.
В судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала.
Відповідач ОСОБА_2 повторно в судове засідання не з'явився, судові повістки з зазначенням часу, місця слухання йому направлялись належним чином, вони повертаються назад до суду без вручення з позначками поштового відділення, що обслуговує зареєстроване місце проживання відповідача, підтвердженого даними адресного бюро, - «за закінченням встановленого строку зберігання», тому суд, враховуючи думку позивача, матеріали та обставини справи, вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача, відповідно до ст.ст. 74, 76, 169, 224 ЦПК України провівши заочний розгляд справи.
Суд, вислухавши пояснення позивача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з слідуючих підстав.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08.07.1994 р., від якого неповнолітніх дітей не мають. Між сторонами склалися відчужені взаємовідносини, вони з 2005 р. не підтримують сімейно-шлюбних і подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, позивач наполягає на розлученні та не бажає примирення і проживання єдиною сім*єю з відповідачем з мотивів втрати почуттів любові до відповідача. З боку відповідача по справі заперечень на позов та доказів у їх підтвердження не поступило, тому суд діє відповідно до положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України.
При таких обставинах подальше перебування сторін в шлюбі, їх сумісне подружнє життя і збереження сім*ї стали неможливими.
Суд вважає за можливе залишити прізвище позивачу по справі після розірвання шлюбу як «ОСОБА_1», про що вона і просила у позовній заяві, і що є її правом.
Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати по справі в розмірі 551 грн. 20 коп. у відповідності до вимог Закону України «Про судовий збір», бо позивач при подачі позову до суду була звільнена від сплати судового збору, по закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110-112 СК України, ст.ст. 10, 60, 74, 76, 88, 169, 212, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 08.07.1994 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №505, розірвати.
Залишити прізвище позивачу по справі як «ОСОБА_1».
Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь держави судові витрати по справі в сумі 551 гривня 20 копійок.
Заочне рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особа, яка брала участь у справі, але не була присутня в судовому засіданні під час проголошення рішення, може подати апеляційну скаргу на рішення суду протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення суду.
Суддя