Справа № 585/2323/16-ц
Номер провадження 2/585/680/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2016 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області

у складі: головуючого судді Євтюшенкової В.І.,

з участю секретаря Зубко К. В.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ромни справу за позовом ОСОБА_1 до Роменської міської ради Сумської області, комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради, третя особа: міський голова міста Ромни ОСОБА_6 про визнання незаконним та скасування розпорядження міського голови, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, уточнивши який під час судового розгляду, остаточно просить: визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови міста Ромни від 26.05.2016 року т№ 145-ос про звільнення його з посади директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 26 травня 2016 року за п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у звязку із втратою довіря; поновити його на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 26 травня 2016 року; стягнути з Роменської міської ради Сумської області на його користь 20000 грн. у відшкодування моральної шкоди; стягнути з КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради на його користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі, визначеному на день постановлення рішення у справі; стягнути на його користь судові витрати, повязані з розглядом справи; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку на час вимушеного прогулу в межах платежу за один місяць.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що він з 15.06.2000 р. працював на посаді керівника КП «Ромнитеплосервіс» РМР згідно контрактів, які неодноразово змінювались, продовжувались та переукладались на новий термін. Розпорядженням міського голови від 08.12.2014 р. № 241-ОС його було призначено на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР, вирішено укласти контракт на термін з 09.12.2014 р. по 08.12.2015 р. 09.12.2015 р. між ним та міським головою ОСОБА_6, який діяв від імені Роменської міської ради Сумської області, укладено контракт, як з керівником КП «Ромнитеплосервіс» РМР, на термін з 09.12.2014 р. до 08.12.2015 р. Розпорядженням міського голови ОСОБА_6 від 08.12.2015 р. № 206-ОС його було звільнено із займаної посади на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку із закінченням терміну дії контракту з 08 грудня 2015 року. Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року частково задоволений його позов до Роменської міської ради Сумської області, КП «Ромнитеплосервіс» РМР, третя особа міський голова міста Ромни ОСОБА_6, про визнання розпорядження міського голови та контракту недійсними, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу: визнано незаконним розпорядження міського голови міста Ромни від 8 грудня 2014 року № 24/-ОС про призначення його на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР в частині визначення кінцевого строку контракту по 8 грудня 2015 року; визнано недійсним п. 6 контракту від 9 грудня 2014 року, укладеного між ним та міським головою міста Ромни ОСОБА_6, який діяв від імені Роменської міської ради, в частині визначення кінцевого строку дії контракту до 8 грудня 2015 року; поновлено його на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР з 9 грудня 2015 року та стягнуто з КП «Ромнитеплосервіс» РМР на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 9 грудня 2015 року по 5 травня 2016 року в сумі 26548,25 грн. з утриманням з вказаної суми передбачених законодавством податків і зборів. Фактично поновлення на роботі було здійснено лише розпорядженням Роменського міського голови ОСОБА_6 від 26.05.2016 р. № 144-ОС. Проте, воно практично не відбулося, оскільки одночасно з розпорядженням від 26.05.2016 р. № 144-ОС про поновлення на роботі з 09.12.2015 р. Роменським міським головою ОСОБА_6 видано розпорядження від 26.05.2016 р. № 145-ос, яким його було звільнено з посади директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР 26.05.2016 р. у звязку із втратою довіря за п. 2 ст. 41 КЗпП України на підставі актів проведення інвентаризації майна та документів КП «Ромнитеплосервіс» РМР. Зі звільненням з роботи у зв'язку із втратою довіря він не погоджується, оскільки до його посадових обовязків як директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР не входило виконання функцій з безпосереднього обслуговування грошових та товарних цінностей, тому підстави для звільнення його з посади у зв'язку з втратою довір'я відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України відсутні.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 05 травня 2016 року встановлено, що його середньоденний заробіток перед звільненням з роботи складав 257,75 грн. Станом на 27.05.2016 р. час вимушеного прогулу становить один день, проте він вважає, що з відповідача на його користь підлягає стягненню середній заробіток за час вимушеного прогулу на день постановлення рішення суду.

Крім цього вважає, що йому також була завдала моральна шкода, оскільки дії Роменської міської ради в особі Роменського міського голови щодо незаконного звільнення його з роботи та щодо невиконання рішення суду про поновлення на роботі, яке підлягало негайному виконанню після проголошення судового рішення, привели до його моральних страждань через втрату нормальних життєвих звязків та потребують від мене додаткових зусиль для організації свого життя, що дає право на відшкодування завданої мені моральної шкоди. Вже майже шість місяців він позбавлений можливості працювати та отримувати заробітну плату, змушений відстоювати свої законі права та інтереси, витрачаючи на це особисті кошти. Зважаючи на це оцінює моральну шкоду в 20000 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 позов підтримали повністю, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник Роменської міської ради ОСОБА_5 позов ОСОБА_1 не визнала, вважає, що розпорядження міського голови від 26.05.2016 р. № 145-ОС про звільнення з посади ОСОБА_1 прийняте у відповідності до норм та положень чинного законодавства. Пояснила, що 08.12.2014 р. міським головою видано розпорядження № 241-ОС «Про укладення контракту з ОСОБА_1К.», яким його призначено на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» та укладено контракт на термін з 09.12.2014 по 08.12.2015 р. 08.12.2015 р. видано розпорядження міського голови № 206-ОС «Про звільнення з посади ОСОБА_1К.» на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП у звязку із закінченням терміну дії контракту. На підставі розпорядження міського голови від 08.12.2015 р. позивачем року видано наказ № 47 від 08.12.2015 р. про виплату грошової компенсації за невикористані відпустки. 25.12.2015 р. позивачеві розпочато виплату допомоги по безробіттю. На виконання рішення Апеляційного суду Сумської області від 05.05.2016 р. по справі № 585/3830/15-ц та постанови про відкриття виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Сумській області від 17.05.2016 р. було видано розпорядження міського голови від 26.05.2016 р. № 144-ОС «Про поновлення на посаді ОСОБА_1К.». Комунальне підприємство здійснює свою діяльність на підставі статуту КП «Ромнитеплосервіс» РМР, затвердженого рішенням одинадцятої сесії Роменської міської ради сьомого скликання від 28.04.2016 р. Відповідно до п.п 3.3 п. 3 Статуту підприємство на контрактній основі очолює директор, який призначається на посаду та звільняється з посади головою Роменської міської ради. 01 вересня 2010 року між територіальною громадою міста Ромни в особі виконкому Роменської міської ради, в особі начальника управління економіки виконавчого комітету Роменської міської ради Галунко 3.І., яка діє на підставі положення про управління та КП «Ромнитеплосервіс» РМР в особі директора ОСОБА_1, укладено договір на право господарського відання майном, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Ромни, відповідно до якого на користувача ОСОБА_1 покладено обов'язок використання майна у відповідності з цільовим призначенням та забезпечувати збереження, не допускати його знищення та псування. Крім того користувач не набуває права власності на передане майно. ОСОБА_1 підписавши даний договір набув статусу матеріально відповідальної особи. Крім того відповідно до норм контракту керівник повинен звітувати на засіданні виконавчого комітету Роменської міської ради щодо діяльності підприємства. Також на ОСОБА_1, як на директора було покладено обовязок забезпечення ефективного використання та збереження закріпленого за підприємством майна. Після створення комісії та проведення інвентаризації майна КП «Ромнитеплосервіс» РМР було виявлено недостачу комунального майна та відсутність документів. Також на момент проведення інвентаризації виявлено розкомплектацію одиниць зазначених у акті інвентаризації майна та документів підприємства від 22.01.2016 р. ОСОБА_1 неодноразово запрошувався до комунального підприємства для ознайомлення з інвентаризаційними актами та надання пояснень, але він не зявлявся. На даний час відкрито кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0001560 від 16.12.2015 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України, за зверненням депутата міської ради. На даний час триває досудове розслідування. Згідно платіжних доручень КП «Ромнитеплосервіс» РМР (за період перебування на посаді директора ОСОБА_1К.) неодноразово перераховано кошти на рахунок благодійного фонду «Відкрите серце допомоги». Дані перерахунки здійснювалися без дозволів та погоджень Роменської міської ради, тому дані кошти були використані не за цільовим призначенням. Вказані обставини були підставою для втрати довіря з боку міського голови до ОСОБА_1, як директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР та видання міським головою розпорядження № 145-ОС «Про звільнення з посади ОСОБА_1К.». Зважаючи на це просять відмовити в повному обсязі в задоволенні позову.

Представники КП «Ромнитеплосервіс» РМР ОСОБА_3 та ОСОБА_4 також просили відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову. Пояснили, що позивач посилається на те, що в його посадові обовязки не входило виконання функцій з безпосереднього обслуговування грошових та товарних цінностей., проте 01 вересня 2010 року між територіальною громадою міста Ромни в особі виконкому Роменської міської ради та КП «Ромнитеплосервіс» РМР в особі директора ОСОБА_1 було укладено договір на право господарського відання майном, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Ромни. Тож ОСОБА_1, як директор підприємства взяв на себе зобовязання використовувати передане підприємству майно комунальної власності у відповідності з цільовим призначенням, забезпечувати його збереження, не допускати його знищення та псування. Крім цього, відповідно до контракту між керівником КП «Ромнитеплосервіс» РМР та Роменською міською радою керівник зобовязується забезпечувати ефективне використання та збереження закріпленого за підприємством майна. Також директор підприємства зобовязаний не пізніше ніж за 1 місяць до закінчення строку дії контракту звітувати на засіданні виконавчого комітету щодо виконання стратегічного плану розвитку або стратегічних напрямків розвитку підприємства, результатів фінансово - господарської діяльності підприємства, рівня досягнутих результатів тощо». ОСОБА_1 за 1 місяць до закінчення контракту не прозвітував щодо фінансово-господарської діяльності підприємства та знаючи що дія контракту закінчується не передав власнику підприємства майно комунальної власності. З цим міським головою було видано розпорядження про створення комісії із проведення інвентаризації майна КП «Ромнитеплосервіс» РМР, в результаті проведення якої було виявлено нестачу майна на суму 235539,70 грн. та розкомплектую майна на суму близько 335976,33 грн. Також виявлено, що ОСОБА_1, скориставшись своїм становищем, продав майно підприємства, а саме нежитлове приміщення по вул.Дімітрова, 11, своєму сину. В процесі господарської діяльності підприємства ОСОБА_1 за рахунок КП «Ромнитеплосервіс» РМР опалював приміщення за адресами вул. Щербакова, 16 (бувший мед.пункту заводу АТС) та вул. Щербакова, 11 (бувша компресорна заводу АТС), які належать його родичам та забезпечував ці приміщення водою та електроенергією. Загальна площа цих приміщень складає 1226,00 м кв. Вищезазначені приміщення опалювались по особистій вказівці бувшого директора ОСОБА_1 За період з 1 січня по 31 грудня 2015 року підприємство отримало збитків на суму 253079,40 грн. На надання даних послуг договори відсутні. В процесі проведення інвентаризації майна підприємства було також виявлено факт направлення коштів підприємства, без відома власника підприємства, в сумі 114 тис.грн. благодійному фонду, діяльність якого викликає сумніви. Відповідно до вищезазначеного факту слідчим Роменського ВП (м.Ромни) ГУНП в Сумській області ведеться досудове розслідування. Вважають безпідставними посилання позивача на висновки Верховного Суду України, викладені у Постановах від 24.09.2014 року №6-104цс14 та 20.04.2016 року №6-100ЦС16, так як у цих справах позивачі займали посади заступника начальника цеху та провідного фахівця з обслуговування масових роздрібних клієнтів - касир, тобто жоден з них не займав посаду керівника комунального підприємства. Зважаючи на це, вважають законними підстави звільнення позивача, а отже час після його звільнення не може вважатися вимушеним прогулом.

Міський голова ОСОБА_6 до суду не зявився. В. о. міського голови надіслав письмові заперечення, в яких просив справу розглянути у його відсутності, проти позову заперечує і просить відмовити в задоволенні в повному обсязі.. Вважає, що розпорядження міського голови від 26.05.2016 року про звільнення з посади ОСОБА_1, прийняте і відповідності до норм і положень чинного законодавства. В запереченнях посилається на аналогічні обставини, що і представник Роменської міської ради.

Суд, вислухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Між стронами склалися правовідносини з приводу поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, які регулюються КЗпП, ГК України та спеціальними підзаконними нормативними актами.

Згідно ч.1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, що визначено ч.3 ст. 21 КЗпП України.

Згідно ст. 39-1 КЗпП України трудові договори, що були переукладені один чи декілька разів, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 23 цього Кодексу, вважаються такими, що укладені на невизначений строк.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства», що є у державній власності» п.5 рекомендовано місцевим органам виконавчої влади при укладенні контрактів з керівниками підприємств, що є у комунальній власності, застосовувати порядок, передбачений Положенням цієї постанови.

Відповідно до ст. 65 ГК України для керівництва господарською діяльністю підприємства власник (власники) або уповноважений ним орган призначає (обирає) керівника підприємства. У разі найму керівника підприємства з ним укладається договір (контракт), в якому визначаються строк найму, права, обов'язки і відповідальність керівника, умови його матеріального забезпечення, умови звільнення його з посади, інші умови найму за погодженням сторін.

Згідно п.10 ч.4 ст. 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільський, селищний, міський голова призначає на посади та звільняє з посад керівників відділів, управлінь та інших виконавчих органів ради, підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності відповідних територіальних громад, крім керівників дошкільних, загальноосвітніх та позашкільних навчальних закладів

Згідно п.8 ст. 54 указаного Закону сільський, селищний, міський голова, голова районної у місті, районної, обласної ради в межах своїх повноважень видає розпорядження.

У судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 працював на посаді керівника комунального підприємства «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради з 15.06.2000 року по 08.12.2015 року за контрактами, які неодноразово продовжувались, що визнали у судовому засіданні сторони.

Останній раз контракт продовжено Розпорядженням міського голови від 08.12.2014 р. № 241-ОС про призначення ОСОБА_1 на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР і вирішено укласти контракт на термін з 09.12.2014 року по 08.12.2015 року (а.с. 11 зв.) про що 09.12.2014 р. між ОСОБА_1 та міським головою ОСОБА_6, який діяв від імені Роменської міської ради Сумської області, укладено контракт, як з керівником КП «Ромнитеплосервіс» РМР, на термін з 09.12.2014 р. до 08.12.2015 р. (а.с.8-11).

Розпорядженням міського голови ОСОБА_6 від 08.12.2015 року № 206-ОС позивача звільнено з посади директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР на підставі п.2 ч.1 ст. 36 КЗпП України у звязку із закінченням терміну дії контракту 08.12.2015 року.

Розпорядженням міського голови № 144-ОС від 26.05.2016 року ОСОБА_1 поновлено на посаді директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР з 09.12.2015 року на підставі рішення апеляційного суду Сумської області від 05.05.2016 року по справі № 585/3830/15-ц; постанови про відкриття виконавчого провадження відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Сумській області № 51142433 від 17.05.2016 року (а.с.17).

Розпорядженням міського голови ОСОБА_6 № 145-ОС від 26.05.2016 року ОСОБА_1 звільнено з посади директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР від 26.05.2016 року у звязку із втратою довіря на підставі п. 2 ст. 41 КЗпП України, актів проведення інвентаризації майна та документів КП «Ромнитеплосервіс» РМР (а.с.16).

Цього ж дня розпорядження міського голови ОСОБА_6 № 147-ОС від 26.05.2016 року призначено ОСОБА_3 на посаду директора КП «Ромнитеплосервіс» РМР і вирішено укласти з ним контракт на термін з 27.05.2016 року по 26.05.2017 року (а.с.36).

Відповідно до п. 2 ст. 41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Для розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл і т.ін.); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір'я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Як роз'яснено в абзаці другому пункту 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір'я суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.ін.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я.

Виходячи з викладеного та розуміння безпосереднього обслуговування грошових і товарних цінностей можна дійти висновку, що основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт.

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП України, питання, чи відноситься позивач до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суду в кожному конкретному випадку необхідно з'ясувати: чи становить виконання операцій, що пов'язані з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов'язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Судом встановлено, що на підприємстві була створена інвентаризаційна комісія та проведена інвентаризація, якою встановлено нестачу, у тому числі фінансових документів, та іншої документації у період, коли ОСОБА_1 на підприємстві вже не працював (а.с. 55, 56, 58-59, 60-61).

Протоколом комісії із проведення інвентаризації майна КП Ромнитеплосервіс РМР від 18.12.2015 року встановлено, що фінансові документи зберігаються у сейфі головного бухгалтера, яка звільнилась 09.12.2015 року, а ОСОБА_1 запевнив, що документи будуть передані до 25.12.2015 року (а.с. 57).

Таким чином твердження відповідачів щодо навмисної непередачі позивачем документів частково не відповідає дійсності, оскільки з наведеного вбачається, що фінансові документи не передані з вини головного бухгалтера.

Виклики та Акти про неявку ОСОБА_1 для підпису інвентаризаційних актів (а.с. 40, 41 43, 44) та листи на ім'я міського голови ОСОБА_6 № 61 від 17.02.2016 року про встановлені результати перевірки (а.с. 46) та від 25 грудня 2015 року про відмову ОСОБА_1 співпрацювати (а.с. 47) суд не приймає до уваги, оскільки вони не являються належним і достатнім доказом вини позивача у вчиненні дій щодо втрати майна, вказаного в інвентаризаційних актах.

Судом встановлено, що під час керівництва ОСОБА_1 КП Ромнитеплосервіс здійснювались витрати на благодійність, надану за зверненням благодійного фонду Відкрите серце допомоги (а.с.62-69), що підтверджується платіжними дорученнями та платіжною відомістю (а.с.70-71), які дійсно були проведені до реєстрації фонду в ЄДРЮОФОП - 29.01.2015 року (а.с. 66), проте після Рішення про внесення до Реєстру від 06.09.2015 року (а.с. 67), тому немає підстав уважати, що кошти були звернені на інші цілі.

Договір про надання рекламно-інформаційних послуг від 25 листопада 2015 року та рахунок-фактура на оплату послуг (а.с. 51-52, 53, 54) також не є підставою для втрати довір'я, оскільки не суперечить повноваженням директора, визначеним у Статуті комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради (нова редакція), затв. Рішенням 9 сесії Роменської міської ради від 30.05.2007 р., який діяв на час виконання обов'язків позивачем (далі по тексту Статут), п. 18 Директор вирішує всі питання господарської та іншої діяльності Підприємства, за винятком тих, що відносяться до виключної компетенції засновника. Інша діяльність розцінюється судом як, у тому числі і благодійність. У п. 17 Статуту, який визначає виняткову компетенцію Засновника питання господарської діяльності та розпорядження коштами підприємства не зазначені. Натомість, згідно п. 18 Статуту директор має право, у тому числі, розпоряджатися фінансовими ресурсами, а п. п. 25, 35 передбачено, що після виплати податків чистий прибуток залишається в повному розпорядженні Підприємства і використовується на його розсуд.

Крім того у Додатку 3 до Розпорядження міського голови від 05.01.2016 року № 1-к/ про затвердження Положення про порядок укладання контрактів з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Ромни (далі по тексту Розпорядження) міститься типова форма контракту, згідно якого керівник має право укладати господарські та інші угоди (п.п. 2.3.2). Під словами інші угоди розуміється також і укладення договорів на створення рекламної продукції.

Щодо відсутності прибутку на підприємстві у період здійснення благодійної діяльності та замовлення рекламних послуг відповідачі доказів не надали.

Не спростовують висновків суду і пояснення свідка ОСОБА_7, яка засвідчила, що медалі та грамоти на підприємство були доставлені кур'єром, вона особисто їх отримала і поставила на полицю, а куди вони потім поділись їй не відомо.

Такі пояснення свідка підтверджують, що кошти були направленні на реальне отримання рекламної послуги, яка є однією з маркетингових передумов прибуткової господарської діяльності.

Щодо Статуту, затвердженого 28.04.2016 року (а.с.163-171), суд не приймає його до уваги, оскільки ОСОБА_1 Приступив до роботи після поновлення лише 26.05.2016 року і у той же день був звільнений, тобто фактично до виконання обов'язків не приступив, отже за цей період не міг порушити вимоги Статуту.

Посилання відповідачів на втрату довір'я внаслідок укладення договору купівлі-продажу майна з підприємством, керівником якого є син позивача спростовується наступним: у договорі купівлі-продажу майна від 26 лютого 2008 року зазначено, що покупець оплачує вартість об'єкту згідно протоколу аукціону від 25.02.2008 року (а.с.72). Договір визнаний дійсним рішенням Господарського суду Сумської області від 24 липня 2008 року у справі № 16/382-08.

При цьому суд приймає до уваги, що вищенаведені обставини, а саме: наявність договору купівлі-продажу, передачу майна по цьому договору та невнесення змін до Статуту щодо уставного фонду, які були затверджені ще 25.03.2011 року, були відомі відповідачам, чого представники не заперечували у судовому засіданні, ще на час продовження останнього контракту 08.12.2014 року, але сумнівів не викликали. До того ж доказів щодо умисного невнесення відповідачами не надано і не стосується безпосереднього обслуговування матеріальних цінностей, отже не може бути підставою для втрати довіри. З цих мотивів суд уважає ці підстави надуманими.

Доказів щодо опалення приміщень за адресою: м.Ромни вул. Щербакова, 18 та Щербакова, 16 за рахунок коштів підприємства суду також не надано, оскільки лист № 132 від 11.05.2016 року (а.с. 49) носить лише інформативний характер а в Акті від 04.01.2016 року зазначено щодо зазначені приміщення отримували теплову енергію від котельні, яка знаходиться по вул. Щербакова, 14 (а.с. 50). Проте згідно Актів пломбування засувок від 24.09.2012 року та 23.12.2014 року (а.с. 90, 91) опломбовані засувки на подавальному та зворотному трубопроводах на вводі у приміщення компресорної від централізованої системи теплопостачання котельні, що виключає факт опалення. Пломби не зірвані, що підтверджено фототаблицею (а.с. а.с.94, 96, 97).

Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не є достатнім доказом несанкціонованого опалення приміщень по вул. Щербакова, 16 та 18. так свідок ОСОБА_8 пояснив, що взагалі не знає що це за будівлі, а акт підписав, бо у великому ТК біля котельні були послаблені задвижки, які перекривають усю систему опалення, що йшла по території колишнього заводу АТС до цеху № 3. Біля приміщень колишнього медпункту і компресорної не був і чи є там окремі ТК і чи перекриті у них задвижки - не знає. Доступ до ТК фактично вільний, оскільки люки не замикаються і будь-хто може туди дістатися.

ОСОБА_9 пояснив, що у вищевказаних приміщеннях не був, а висновок про їх опалення зробили з того, що у ТК біля котельні було чутно звук циркулюючої води, що свідчить про постачання опалення. При цьому пояснив, що ТК перед колишнім медпунктом взагалі немає.

Такі свідчення не можуть бути доказом опалення вищеназваних приміщень взагалі, а за вказівкою чи внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 - зокрема.

Натомість свідок ОСОБА_10 пояснив, що коли працював у КП Ромнитеплосервіс приміщення по Щербакова опалювались до середини грудня 2014 року, приблизно до того часу як звідти переїхала контора, потім опалення було перекрито і опломбовано. Крім того у центральному колодязі у трубу уварена перемичка, тобто, щоб підключити колишній медпункт і компресорну потрібно було по-новому врізатись тобто пломби були б порушені.

Не знайшло підтвердження у суді і посилання відповідачів на те, що ОСОБА_1 як директор ніс повну матеріальну відповідальність за майно підприємства.

Так Статутом КП Ромнитеплосервіс, затвердженим Рішенням сесії Роменської міської ради від 30.05.2007 року, який діяв на час повноважень ОСОБА_1, визначено, що КП є самостійним господарюючим об'єктом (п. 1) (а.с. 108-111).

Підприємство в особі його директора, володіє, користується і розпоряджається майном відповідно з рішенням і цілями, які визначаються Засновником Підприємства ... (п. 10). Це положення Статуту, як і Договір на право господарського відання майном, що перебуває у комунальній власності територіальної громади міста Ромни, укладений між громадою та КП Ромнитеплосервіс, представником якого на той час був ОСОБА_1 (а.с.113-117) не вказують на повну матеріальну відповідальність особисто керівника підприємства, оскільки стосуються обов'язку юридичної особи КП Ромнитеплосервіс, представником якого є керівник, яким може бути будь-яка особа, призначена відповідно закону, а повна матеріальна відповідальність визначається щодо конкретної особи. Тому посилання представника відповідача на цей пункт статуту як на матеріальну відповідальність особисто ОСОБА_1 є безпідставним. До того ж в Акті інвентаризації... від 2 листопада 2015 року матеріально відповідальна особа взагалі не зазначена (а.с. 120). Натомість Контрактом керівнику надано можливість користуватися правом розпорядження коштами підприємства (п.п. 2.3.5)

Основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, - це особи, які одержують їх під звіт. Коло цих працівників може бути розширене за рахунок основного кола матеріально відповідальних осіб, тобто осіб, з якими відповідно до законодавства можуть бути укладені договори про повну матеріальну відповідальність. Доказів щодо укладення такого договору з позивачем суду не надано.

При цьому в типовому Контракті немає положення про покладення на керівника повної матеріальної відповідальності (а.с. 135-140), також немає цього положення і у Контракті з керівником комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради від 09.12.2014 року, який в цілому відповідає положенням типового контракту (а.с. 8-11).

П.п. 21, 24 Положення про порядок укладання контрактів з керівниками підприємств, установ та організацій, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Ромни (далі по тексту Положення) визначено умови дострокового розірвання контракту (а.с. 131). Але представниками відповідачів на надано доказів щодо виконання цих умов: обґрунтованого подання щодо причини звільнення, створення спеціальної комісії, проведення службового розслідування та ін.

Недотримання Керівником строку подання або неподання звіту без поважних причин є невиконання ним умов контракту (п.п. 2.4.10), що може слугувати самостійною причиною для розірвання контракту, але не являється підставою для втрати довір'я.

Проте у розпорядженні щодо звільнення ОСОБА_1 З посади директора не визначено як окрему підставу розірвання трудового договору. Представники відповідачів лише посилаються на неї в обґрунтування втрати довір'я у своїх запереченнях на позовну заяву.

Факт наявності кримінального провадження відносно ОСОБА_1 розслідування досудове розслідування по якому триває, що вбачається з листа Роменського ВП ГУ НП В Сумській області (а.с. 73) сам по собі не може свідчити про вину ОСОБА_1, оскільки його вина чи невинуватість може бути встановлена лише вироком суду, при цьому суд бере до уваги, що кримінальне провадження порушено після звернення ОСОБА_1 до суду з попереднім позовом про поновлення на роботі.

Таким чином процедура дострокового розірвання контракту дотримана не була.

Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Судом встановлено, що середньоденний заробіток позивача складає 257,75 грн., що випливає з рішення суду і не потребує доказування. Станом на 25 червня 2016 року час вимушеного прогулу складає 20 робочих днів, таким чином на користь позивача підлягають стягненню (257,75 грн. х 20 днів) 5515,00 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України у разі, якщо порушення законних прав працівника призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя, власник зобовязаний відшкодувати працівникові заподіяну моральну шкоду.

Суд вважає, що у зв'язку із незаконним звільненням позивача, йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що відсутність необхідних коштів вимагала від позивача додаткових зусиль для організації свого життя, наявність психологічних переживань у зв'язку з незаконним звільненням. Враховуючи вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування моральної шкоди грошову суму в розмірі 3000 грн.

Позовна вимога про стягнення моральної шкоди в розмірі саме 20000 грн. не була підтверджена позивачем, оскільки він не надав доказів, які б стверджували заподіяння йому моральної шкоди саме в такому розмірі.

Позивач поніс витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката. Розмір витрат на правову допомогу в розмірі 5500 грн., що підтверджується квитанціями про оплату правової допомоги (а.с. 34), сплачених представнику ОСОБА_2, які підлягають стягненню з відповідача частково в розмірі 2870 грн. з урахуванням обсягу підготованих процесуальних документів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 як представником позивача ОСОБА_1 по даній справі було витрачено 4 год. 30 хв. часу. Адвокатом надано розрахунок компенсації за його участь у судових засіданнях, згідно якого компенсація за одну годину становить 580 грн., за одну хвилину - 9,67 грн., що відповідає вимогам ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік».

Таким чином на користь позивача слід стягнути витрати, понесені за участь представника у судовому засіданні в сумі 2610 грн. 10 коп. (4 години х 580 грн. + 30 хвилини х 9 грн. 67 коп. = 2320 грн. + 290 грн. 10 коп. = 2610 грн. 10 коп.).

Отже, на підставі ст. 88 ЦПК України на користь ОСОБА_1 слід стягнути витрати, понесені ним з наданням правової допомоги, у тому числі за участь представника у судовому засіданні, у розмірі 5480 грн. 00 коп., округливши копійки.

П. 2 Розпорядження передбачено, що оплата праці та матеріальне забезпечення керівника підприємства, установи, організації, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Ромни, проводяться за рахунок коштів підприємства ... (а.с. 127-128), тому суд вважає за необхідне стягнути вищеприсуджені кошти з КП «Ромнитеплосервіс» Роменської міської ради.

Також згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір по 275 грн. 60 коп. з кожного.

Керуючись ст. ст. 21, 39-1, 41, 235, 237-1 КЗпП України, ст. 65 ГК України, п.10 ч.4 ст. 42, п. 8 ст. 54 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік», Постановою Кабінету Міністрів України від 19 березня 1993 року № 203 «Про застосування контрактної форми трудового договору з керівником підприємства», що є у державній власності», ст.ст. 10, 59, 60, 212, 88, 367 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження міського голови м.Ромни від 26 травня 2016 року № 145-ос про звільнення ОСОБА_1 з посади директора комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради з 26 травня 2016 року за пунктом 2 ч. 1 ст. 41 КЗпП України у зв'язку із втратою довір'я.

Поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді директора комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради з 26 травня 2016 року.

Стягнути з комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 27 травня 2016 року по 24 червня 2016 року включно в розмірі 5155 (п'ять тисяч сто п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення присудженого середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради на користь ОСОБА_1 3000 (три тисячі) грн. 00 моральної шкоди.

Стягнути з комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради на користь ОСОБА_1 5480 (п'ять тисяч чотириста вісімдесят) грн. 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з комунального підприємства Ромнитеплосервіс Роменської міської ради та Роменської міської ради Сумської області в дохід держави по 275 (двісті сімдесят п'ять) грн. 60 коп. судового збору з кожного.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня виготовлення 30 червня 2016 року повного рішення, особами, які брали участь у справі, але не були присутні при проголошенні рішення - з дня отримання повного тексту рішення.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_11