Номер провадження: 22-ц/785/3514/16
Головуючий у першій інстанції Пушкарський Д. В.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Калараш А.А., Заїкін А.П.

За участю секретаря - Полякової В.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.03.2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_5

-про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_6 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в котрому зазначала, що 29 червня 2015 року приблизно о 17-10 годині, з вини відповідача ОСОБА_5 сталася дорожньо- транспортна пригода, в наслідок якої її автомобіль «КІА Піканто», реєстраційний номер НОМЕР_1, отримав механічні пошкодження, а вона отримала тілесні ушкодження, тобто зазнала як матеріальну так і моральну шкоду, яка полягає в значних душевних стражданнях, пов'язаних зі знищенням її майна, з турботою за життя та здоров'я.

Посилаючись на зазначені обставини просить стягнути з відповідача ОСОБА_5 на її користь матеріальну шкоду в розмірі 149920,006 грн., яка складається з:

-вартості відновлювального ремонту автомобіля в сумі 145215,94 грн., --витрат на лікування у загальному розмірі 3165,81 грн.

- витрат, пов'язаних з оплатою експертизи - 800,00 грн. та 737,28 грн. -

Одночасно позивач просить стягнути з відповідача моральну шкоду в сумі 50000,00 грн.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 11 березня 2016 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задоволені частково.

Стягнуто з ОСОБА_5на користь ОСОБА_6 99920,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 10000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 2817,21 гривень.

В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про відмову в заявлених вимогах посилаючись на порушення судом норм матеріального та морального права. Зокрема посилається на недоведеність заявлених вимог, неповне експертне дослідження за відсутності перевірки засобу вимірювальної техніки, наявність пофарбованого бамперу, що могло призвести до деформації деталей при його пошкоджені.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, яка доповіла зміст рішення, перевіривши доводи апеляційної скарги, межі, в яких повинні проводитися перевірка рішення, встановлюватися обставини і досліджуватися докази вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди районний суд виходив з вимог ст.1166 ,1167 ЦК України .При визначені розміру матеріальної шкоди районний суд виходив з думки спеціаліста щодо його розміру, що складає 145215 грн. та з врахуванням страхового відшкодування 50 000 грн. визначив цю шкоду в розмірі-99 920 грн.

Визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. районний суд виходив з значних душевних страждань, пов'язаних зі знищенням майна та спричинення тілесних ушкоджень.

Стягуючи розмір судових витрат районний суд виходив з вимог ст.88 ЦПК України,при цьому без зазначення підстав та наведення розрахунку.

Проте повністю з таким судженням погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно із частинами другою, п'ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з абзацом третім пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Матеріалами справи встановлено, що Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 28 серпня 2015 року ОСОБА_5 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП (а.с.6).

Відповідно до висновку експерта №5538 експертного автотоварознавчого дослідження від 17 жовтня 2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля «КІА Піканто», номерний знак НОМЕР_1, та вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «КІА Піканто», номерний знак НОМЕР_1 становить 145215,94 грн. (а.с.7-11).

Страховою компанією МТСБУ позивачу ОСОБА_6 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 50000,00 грн. що підтверджується платіжним дорученням №658Ірв від 17 грудня 2015 року (а.с.67).

За таких обставин, судова колегія погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про ймовірність пошкодження деталей в зв'язку з фарбуванням бамперу не приймається до уваги так як не підтверджена наявними та допустимими доказами.

Не приймається до уваги і посилання на відсутність перевірки засобів вимірювальної техніки при експертному досліджені оскільки оцінка їх відповідності виходить за межі заявлених вимог, а в судовому засіданні клопотання про проведення експертизи не заявлялось.

Матеріалами справи встановлено, що позивачем були понесені витрати, пов'язані з оплатою експертизи, згідно квитанції №023447 від 17.10.2015 р.,на суму 800,00 грн. (а.с.35), та в розмірі 737,28 грн., що підтверджується квитанцією від 16.07.2015 р. (а.с.35) .

Проте, як вбачається з розрахунку № 3807 від 09 липня 2015 року сума в розмірі 737,28 грн сплачена в рамках проведення експертизи в кримінальній справі, а тому районний суд безпідставно включив її до судових витрат за зазначеним позовом та вона підлягає виключенню.

Відповідно до ч.1 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Пунктом 9

Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», поставляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Пунктом 14 Постанови № 4 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» роз'яснено, що ухвалюючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд з урахуванням принципу диспозитивності, тобто за заявою заподіювача шкоди, одночасно повинен вирішити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 5538 від 17.10.2015 року заміні підлягаю деталі котрі мають певну цінність, а тому їх необхідно передати відповідачеві після відшкодування матеріальної та моральної шкоди.( а.с.12-14)

У ч. 1 ст. 1167 ЦК України відповідальність за моральну шкоду, завдану фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю покладається на особу, яка її завдала, за загальним правилом за наявності її вини.

Тобто, ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначає: по-перше, відповідальну за моральну шкоду особу, а саме, особу, яка її завдала; та по-друге, загальні умови відшкодування моральної шкоди - і серед інших, - наявність вини заподіювача, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті.

За таких обставин, судова колегія погоджується з судженням районного суду щодо заподіяння відповідачем моральної шкоди котра викликана не лише пошкодженням автомобіля позивачки, а й спричиненням в результаті неправомірних дій та з вини ОСОБА_7 легких тілесних ушкоджень позивачці.

Проте визначаючи розмір моральної шкоди районний суд не врахував в принцип справедливості,розумності і добросовісності, які становлять сутнісну основу фундаментального правового принципу-верховенства права.

З врахуванням зазначених принципів судова колегія вважає, що розмір моральної шкоди в сумі 10 000 грн. є завищений та не відповідає принципу розумності та справедливості, а тому зменшує її розмір до 5 000 грн.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України та з врахуванням того, що матеріальна шкода задоволена в розмірі 10 % заявлених вимог розмір судових витрат за моральну шкоду виходячи з сплати позивачем 1218 грн. становить- 121 грн.80 коп.

За матеріальну шкоду позивачем сплачено- 1599 грн.21 коп., а тому розмір судових витрат підлягає відшкодуванню в розмірі: 121 грн.80 коп.+1599,21+800(експертиза)=2164 грн.40 коп.

Керуючись ст.ст.218,309,316, 317,319 ЦПК України, судова колегія ,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 11.03.2016 року змінити , виклавши в наступній редакції.

Позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5на користь ОСОБА_6 99920,00 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

ОСОБА_6 передати ОСОБА_5 пошкоджені автомобільні деталі, які не можуть використовуватись за призначенням але мають певну цінність, які зазначені відповідно ремонтної калькуляції № 5538 від 17.10.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 5000,00 гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 судові витрати в розмірі 2164 грн.40 коп.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А.Гірняк

Судді А.П.Заїкін

А.А.Калараш