У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Луспеника Д.Д., Журавель В.І., Хопти С.Ф.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справуза позовом ОСОБА_4 до Військової академії (м. Одеса), третя особа - Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради, про зобов'язання вчинити певні дії за касаційною скаргою Військової академії (м. Одеса) на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що він є ветераном військової служби та інвалідом війни другої групи, проживає з дружиною та сином у кімнаті АДРЕСА_1 на підставі спеціального ордеру на жилу площу. Відповідно до договору про надання житлово-комунальних послуг, Військовою академією (м. Одеса) йому надаються житлово-комунальні послуги, які включають в себе: централізоване опалення, централізоване холодне водопостачання та водовідведення, електропостачання, однак за Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» йому надано право на пільги за зазначені послуги.

Ураховуючи викладене, ОСОБА_4, уточнивши позовні вимоги, просив суд: зобов'язати відповідача здійснити йому перерахунок заборгованості по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та комунальними послугами (централізоване опалення, постачання холодної води та водовідведення, електроенергію) за період з 1березня 2014 року до 31 квітня 2015 року з урахуванням пільги у вигляді 100 % знижки в межах норм, передбачених законодавством, виключивши із суми нарахованої заборгованості 2 442 грн 24 коп. - заборгованість за плату за користування житлом, 2 615грн 04 коп. - за опалення, 125 грн 83 коп. - за постачання холодної води та водовідведення, 574грн 79 коп. - за електроенергію; зобов'язати відповідача здійснювати нарахування по оплаті вищевказаних послуг з урахуванням 100 % знижки в межах норм, передбачених законодавством.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов'язано Військову академію (м. Одеса) здійснити перерахунок заборгованості ОСОБА_4по оплаті за користування житлом (квартирної плати) та користування комунальними послугами (центральне опалення, постачання холодної води та водовідведення та електрична енергія) за період з 1 березня 2014 року до 31 квітня 2015 року з урахуванням пільги у вигляді 100 % знижки в межах норм, передбачених чинним законодавством України. У решті позову відмовлено.

У касаційній скарзі Військова академія (м. Одеса), посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права тапорушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані судові рішення ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Частково задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення пп. 4, 5 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», п. 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку надання пільг, компенсацій і гарантій працівникам бюджетних установ, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу», п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2013 року № 117 «Про Єдиний державний автоматизований реєстр осіб, які мають право на пільги», дійшли до правильного висновку про те, що позивач є інвалідом другої групи і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни - інвалідів війни. Крім того, площа кімнати, в якій позивач мешкає з сім'єю, не перевищує, встановленої Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» норми, необхідної для користування 100 % знижкою за користування житлом.

При цьому такі пільги встановлені в Україні у зв'язку з особливим соціальним статусом такої категорії населення як ветерани війни, військової служби, інваліди й за соціальним статусом надаються особі, яка зазнала особливих соціальних ризиків як державна соціальна допомога.

Також згідно з договором про надання житлово-комунальних послуг саме відповідач, як балансоутримувач гуртожитку, в якому проживає позивач, забезпечує організацію і надає позивачеві житлово-комунальні послуги, а технічне необлаштування гуртожитку, в якому проживає ОСОБА_4 разом із сім'єю та інші причини, не можуть позбавляти його права на користування пільгами відповідно до Закону.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують, на законність судових рішень не впливають.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Військової академії (м. Одеса) відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 18 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:Д.Д. Луспеник
В.І. Журавель С.Ф. Хопта