АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 686/7774/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1635/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Пєнти І.В.,

суддів: Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар Філіпчук О.С.,

за участю: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, третьої особи ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_5, про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина та повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування якого зазначала, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі до 02.02.2016 року. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей. Після розірвання шлюбу діти залишились проживати із позивачем та перебувають на її утриманні. Вказувала, на даний час їх спільна дочка є повнолітньою та навчається на 3-му курсі денного відділення Державного навчального закладу Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг на бюджетній основі. У звязку з тим, що утримання дітей потребує значних коштів, позивач хворіє, сплачує кошти по кредиту, а батько дітей ухиляється від їх утримання, добровільно належної матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі по 1500 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення сином повноліття та до досягнення дочкою двадцяти трьох років, за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 27 квітня 2016 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_5.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 06 квітня 2016 року і до повноліття дитини. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з 06 квітня 2016 року і до закінчення нею терміну навчання, але не довше, ніж до досягнення двадцяти трьох років. В іншій частині відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 275 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджується з рішенням суду першої інстанції, просить його скасувати та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. При цьому, посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. На думку апелянта, судом не було враховано, що вона несе витрати на проїзд до місця навчання, проживання, придбання продуктів харчування, одягу, підручників, значна частина коштів витрачається позивачкою на лікування. Вважає, що представництво інтересів відповідача здійснював неповноважний представник. Крім того, судом не було досліджено факт частої зміни відповідачем роботи та відсутність матеріальної можливості позивача утримувати двох дітей.

В судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали.

Третя особа на стороні позивача без самостійних вимог, підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач та його представник просили апеляційну скаргу відхилити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд першої інстанції правильно встановив та виходив з того, що з 09.06.1996 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 лютого 2016 року (а.с. 4, 13).

Сторони мають дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5-6).

Діти проживають разом з матірю за адресою: м. Хмельницький, пров. Ювілейний, 27 (а.с. 11).

Відповідно до довідки від 30.03.2016 року №172, ОСОБА_5 навчається в Державному навчальному закладі Хмельницький центр професійно-технічної освіти сфери послуг. Термін навчання до 30.06.2016 року (а.с. 12).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають.

У відповідності до розяснень п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до вимог ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Оцінивши в сукупності надані докази, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що відповідач, відповідно до ст.ст. 180, 199 СК України, зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття та повнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, до закінчення нею навчального закладу. При цьому суд, врахувавши стан здоровя, матеріальне становище позивача, відповідача та дітей, правильно визначив розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача.

Посилання апелянта на неправильність визначення судом розміру аліментів на утримання дітей не можуть бути прийняті до уваги, оскільки апелянт не надала належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, які б спростували висновок суду щодо визначення розміру аліментів. Крім того, позивачкою достовірних доказів того, що відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти в розмірі 1500 грн. на кожну дитину не надано.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи апеляційної скарги про те, що представник відповідача ОСОБА_4 не мав повноважень на здійснення представництва інтересів ОСОБА_3 в суді є безпідставними та спростовується наявними в матеріалах справи доказами (а.с. 35-36).

Інші доводи апеляційної скарги також не містять посилань на докази, які б спростовували висновки суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 29 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча /підпис/ ОСОБА_7

Судді: /підпис/ ОСОБА_8

/підпис/ ОСОБА_9

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду І.В. Пєнта

__________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_10 Провадження № 22-ц/792/1635/16

Доповідач Пєнта І.В. Категорія № 48, 50