АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 682/390/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1003/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Костенка А.М.,

суддів: Заїки В.М., Гринчука Р.М.,

секретар Гриньова А.М.

з участю : представника позивача-відповідача ОСОБА_1 відповідача- позивача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 682/390/16-ц за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Славутського міськрайонного суду від 1 квітня 2016 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожитий природній газ та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", Славутської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, - Славутське міське управління праці та соціального захисту населення, про визнання права власності на спадкове майно.

Заслухавши доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з апеляційною скаргою, колегія суддів

в с т а н о в и л а :

ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз", звертаючись до суду з позовом, вказувало, що відповідач є споживачем природного газу. 23 вересня 2014 року з відповідачем укладено договір про надання послуг з газопостачання. Нарахування за споживання природного газу здійснюється відповідно до показів лічильника, встановленого в помешканні та відповідно до тарифів, затверджених постановами НКРЕ України. У вказаній квартирі також проживали батьки відповідача, які користувались 100 % пільгою по оплаті за спожитий газ. 28 березня 2014 року представниками ПАТ "Хмельницькгаз", після смерті батьків відповідача було проведено контрольне зняття показів газового лічильника, при якому встановлено, що фактичний показник лічильника на 11953 м. куб. менший, ніж зазначений у розрахунковій книжці. ОСОБА_2 вважав, що успадкував після батьків - пільговиків 11953 м.куб. невикористаного ними природнього газу і має право використовувати цей газ безкоштовно, отже, з 1 квітня 2014 року по 30 червня 2015 року не проводив оплату за спожитий газ, внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 978 грн. 25 коп. Тому позивач просив стягнути на його користь заборгованість за спожитий газ в розмірі 978 грн. 25 коп., у зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання стягнути з відповідача 3% річних від простроченої суми, що становить 29 грн. 02 коп. і 328 грн. 68 коп. інфляційних витрат відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Звертаючись до суду із зустрічним позовом ОСОБА_2 просив ухвалити рішення яким визнати право власності в порядку спадкування на кошти в сумі 13275 грн. 18 коп., які _____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_4 Провадження № 22-ц/792/1003/16

Доповідач Костенко А.М. Категорія № 39, 43, 45

належали ОСОБА_5, ОСОБА_6 на праві власності. В обґрунтування позову зазначав, що проживав разом з батьками у будинку № 13 по вул. Набережній в м. Славута. Батьки ОСОБА_5, ОСОБА_6, були інвалідами війни та відповідно до чинного законодавства користувались 100 % пільгою по оплаті за спожитий природній газ в межах пільгового ліміту. Тому в рахунках батьки щомісяця вказували кількість спожитого газу в розмірі, що відповідав встановленому максимальному розміру пільги. З державного бюджету надійшли трансферти на особовий рахунок його батьків пільговиків, для оплати послуг з газопостачання. Після смерті його батьків відкрилась спадщина на все належне їм майно, в тому числі й на об'єм газу вартістю 13275 грн. 18 коп., який фактично не був спожитий, але за який кошти надійшли з державного бюджету на їх рахунок як пільга з оплати за споживання газу. ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" раніше не скористалась своїм правом контролювати правильність показань газового лічильника та оформлення споживачем платіжних документів, що призвело до різниці показів лічильника, загачених батьками.

Рішенням Славутського міськрайонного суду від 1 квітня 2016 року позов ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за спожитий газ в сумі 978 грн. 25 коп., 29 грн. 02 коп. 3% річних суму боргу, 328 грн. 68 коп. інфляційних нарахувань за період прострочення плати за спожитий газ та 1378 грн. судових витрат. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду, ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" та задовольнити його позовні вимоги, посилаючись на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального і процесуального права. Вказує, що суд вирішуючи спір неправильно застосував норми Цивільного кодексу України в частині спадкового права. Оскільки в позовній заяві вказував не про пільгу, яка не підлягає спадкуванню, а про об'єм газу вартістю 13275 грн., які були нараховані його батькам, але не використані ними. Також апелянт вважає, що суд безпідставно не взяв до уваги, що сума 13275 грн. 18 коп. вже проведена ПАТ по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" за рахунок бюджетних коштів на особовий рахунок його батьків. Також вказує, що суд необґрунтовано відмовив в задоволенні його клопотання про залучення до участі у справі спеціалістів державної фінансової інспекції для перевірки відшкодування витрат та повернення цих коштів до державного бюджету.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2 проживав разом з батьками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в житловому будинку № 12 по вул. Набережній в м. Славута Хмельницької області.

ОСОБА_5 на підставі договору про надання послуг з газопостачання від 27 липня 2004 року, укладений з ВАТ «Хмельницькгаз», отримував послуги з газопостачання житлового будинку № 12 по вул. Набережній в м. Славута Хмельницької області

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 мали статус інвалідів війни та відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» користувались пільгами, в тому числі і 100-процентною знижкою плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами). Вказані пільги щодо плати за житло, комунальні послуги та паливо, надавалсь інвалідам війни та членам їх сімей, які проживають разом з ними, незалежно від виду житла чи форми власності на нього.

Ст. 17 цього ж Закону передбачено, що фінансування витрат, пов'язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Згідно до наказу Міністерства праці та соціальної політики від 4 жовтня 2007 року, № 535 "Про затвердження форми для розрахунку видатків на відшкодування витрат, пов'язаних з наданням пільг "2-пільга", та Інструкції про порядок її заповнення» витрати газопостачальній організації , повязані з наданням пільг, відшкодовуються з державного бюджету за фактичне споживання послуг відповідно до фактичних показників лічильника.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 879 від 1 серпня 1997 року «Про встановлення норм користування житлово-комунальними послугами громадянами, які мають пільги щодо їх оплати» , що була чинною за життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 пільгова норма, в межах якої надавались пільги по оплаті природного газу становила 624,7 м. куб. на місяць

За життя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в розрахункових документах за спожитий природній газ як споживачі газу, які проживали за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, вказували завищені показники спожитого газу в межах пільгового ліміту, які не відповідали дійсності, тобто фактично показували, що спожили певний обєм газу, хоча в дійсності по реальним показники лічильника обєм спожитого газу був значно менший.

Вказану обставину в судовому засіданні підтвердив і сам ОСОБА_2

4 квітня 2013 року помер ОСОБА_5, а 30 січня 2014 року померла ОСОБА_6

З 1 лютого 2014 року в звязку зі смертю ОСОБА_6 пільгу при нарахуванні плати за спожитий газ в розмірі 100 % було знято.

28 березня 2014 року представниками Славутської філії ПАТ «Хмельницькгаз» було здійснено контрольне зняття показників лічильника газу, встановленого в житловому будинку за адресою : вул. Набережній, 12 в м. Славута Хмельницької області., під час якого було зафіксовано, що фактичним показником лічильника на 28 березня 2014 року є показник 22057 м.куб. газу.

Різниця між реальними показниками лічильника (згідно показників лічильника) та документальних (згідно розрахункової книжки) становить 11953 м. куб. газу.

За вказаний обєм неспожитого газу споживачами по вул. Набережній, 12 в м. Славута Хмельницької області Славутське міське управління праці та соціального захисту населення за рахунок коштів державного бюджету відшкодували ПАТ «Хмельницькгаз» 13275 грн. 18 коп.

Після встановлення даного факту вказані кошти в 2014 році ПАТ «Хмельницькгаз» шляхом взаєморозрахунків та взаємозаліків було повернуто Славутському міському управлінню праці та соціального захисту населення.

Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 їх спадкоємцем разом з братом є ОСОБА_2, який продовжив проживати в житловому будинку вул. Набережній, 12 в м. Славута Хмельницької області та користуватись послугами з постачання природного газу.

23 вересня 2014 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Хмельницькгаз» було укладено типовий договір про надання послуг з газопостачання № 130/60/340.

Однак після смерті батьків ОСОБА_7 не оплачував спожитий природний газ, в звязку з чим за період з квітня 2014 року по 30 червня 2015 року в нього виникла заборгованість перед ПАТ «Хмельницькгаз» в сумі 978 грн. 25 коп.

У відповідності до ст.ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо) та інші.

Ст. 32 цього ж Закону передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України

Згідно ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до п.п. 4, 10, 12, 17, 30, 34 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 зі змінами послуги з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається між ним та газопостачальним і газорозподільним підприємствами відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

Розрахунок населення за надані послуги з газопостачання здійснюється за роздрібними цінами на природний газ, що використовується для потреб населення, диференційованими залежно від місячного обсягу та видів споживання, що встановлені НКРЕКП, за показаннями лічильників газу, а у разі їх відсутності - за нормами споживання природного газу.

Розрахунки за надані послуги з газопостачання можуть провадитися: за розрахунковими книжками; за платіжними документами, які виписуються газопостачальним підприємством.

Розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильників газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах.

Газопостачальне та газорозподільне підприємства мають право контролювати правильність зняття показань та оформлення споживачем платіжних документів.

Газопостачальне підприємство має право вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальному або газорозподільному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, проводити разом із споживачем звіряння фактично використаних обсягів природного газу з підписанням відповідного акта.

Споживач несе відповідальність згідно із законодавством за несвоєчасне та/або не в повному обсязі внесення плати за надані послуги з газопостачання.

Згідно п. 10 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

У відповідності ддо ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу україни боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 20 «Правил надання населенню послуг з газопостачання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 1999 року № 2246 зі змінами за несвоєчасну оплату послуг з газопостачання споживач сплачує неустойку (пеню) згідно із законом або договором.

З огляду на викладене можна дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами на підставі договору про надання послуг з газопостачання, є грошовим зобовязанням, у якому серед інших прав і обовязків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обовязок з оплати отриманих комунальних послуг у вигляді постачання природного газу, якому кореспондує право вимоги кредитора (частина перша статті 509 ЦК України) вимагати від боржника сплатити гроші за надані послуги.

Отже, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобовязань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобовязання.

Закріплена в пункті 10 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» правова норма щодо відповідальності боржника за несвоєчасне здійснення оплати за житлово-комунальні послуги у вигляді пені не виключає застосування правових норм, встановлених у частині другій статті 625 ЦК України.

Даний висновок відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постановах від 16 грудня 2015 року справа № 6-2023цс15, 13 січня 2016 року справа № 6-6-931, прийнятих за наслідками розгляду заяв про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, яка згідно ст. 360-7 ЦПК України є обовязковою для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, та має враховуватись судами загальної юрисдикції при застосування таких норм права.

При цьому правильність нарахування та відповідно розмір нарахованих 3% річних та інфляційних втрат ОСОБА_2 не оспорюється.

Крім того відповідно до ст.ст. 1218, 1219 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов'язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Таким чином слід прийти що висновку, що оскільки 100-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), передбачена ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», повязана лише зі статусом особи інвалід війни, тобто нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, припинила свою дію після його смерті, то такі пільги відповідно до вимог цивільного законодавства не можуть входити до складу спадщини.

При цьому слід звернути увагу, що за життя батьки ОСОБА_2 вказували в розрахункових документах завищені показники спожитого газу в межах пільгового ліміту, які не відповідали дійсності, хоча мали вказувати реальні показники як того вимагало чинне законодавство. Отже до відшкодування з державного бюджету газопостачальній організації зайвих 13275 грн. 18 коп. за ненадані послуги з постачання газу призвели дії самих пільговиків, які не відповідали вимогам чинного законодавства щодо надання показників лічильника для здійснення розрахунку за спожитий газ.

Крім того взаємовідносини щодо оплати та відшкодування за спожитий батьками ОСОБА_2 природний газ виникли між Славутським міським управлінням праці та соціального захисту та ПАТ «Хмельницькгаз», перераховувались на рахунки газопостачальної організації, що теж свідчить, про те, що відшкодована з державного бюджету сума в розмірі 13275 грн. 18 коп. не може входити до спадкової маси.

Також при вирішення даної справи слід взяти до уваги, що за повідомленнями Славутського міського управління праці та соціального захисту та ПАТ «Хмельницькгаз» кошти в розмірі 13275 грн. 18 коп. в 2014 році ПАТ «Хмельницькгаз» шляхом взаєморозрахунків та взаємозаліків було повернуто Славутському міському управлінню праці та соціального захисту населення.

Виходячи з наведених обставин справи, норм чинного законодавства, та давши належну оцінку зібраним по справі доказам, суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно задовольнив позовні вимоги ПАТ «Хмельницькгаз» про стягнення боргу з ОСОБА_8 за спожитий газ та відмовив в задоволенні зустрічного позову.

Доводи апеляційної скарги, що суд неправильно застосував норми Цивільного кодексу в частині спадкового права, не взяв до уваги, що сума 13275 грн. 18 коп. вже проведена за рахунок бюджетних коштів на особовий рахунок його батьків слід відхилити, оскільки дані доводи суперечать та не відповідають обставинам справи та вищевказаним нормам цивільного законодавства.

Безпідставними також є твердження апелянта про необґрунтовану відмову суду в залученні до участі в справі спеціалістів державної фінансової інспекції для перевірки відшкодування витрат та повернення цих коштів до державного бюджету. Вказана обставина не має значення при вирішенні даної справи, дане питання входить до компетенції повноважних державних та правоохоронних органів і стосується взаємовідносин газопостачальної організації з відповідними державними органами та державою.

Не спростовують висновків суду і інші доводи апеляційної скарги

Рішення суду ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги на вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Славутського міськрайонного суду від 1 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючи (підпис) Судді (підписи)

З оригіналом згідно : Суддя А.М. Костенко