Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., ЛеванчукаА.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою ОСОБА_5, поданою представником ОСОБА_6, на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2014 року та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути на свою користь солідарно з відповідачів суму заборгованості у розмірі 329 591,03 доларів США.

Позивач посилався на те, що 8 червня 2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 39.29-50/793к, за яким остання отримала кредит у розмірі 210 тис. доларів США для придбання нерухомого майна зі сплатою 12,5 % річних з терміном повернення коштів до 8 червня 2017 року. У рахунок забезпечення виконання зобов'язань позичальника цього ж дня з ОСОБА_5 було укладено договір поруки № 39.29-50/384п, відповідно до умов якого поручитель зобов'язявся перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісій, а також можливих фінансових санкцій, у розмірі, в строки та в порядку, передбачених договором кредиту.

Проте ОСОБА_4 належним чином зобов'язань щодо повернення коштів не виконувала, внаслідок чого утворилась заборгованість.

Надіслані 14 лютого 2014 року відповідачам вимоги про дострокове повернення кредиту залишені без реагування.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2014 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму заборгованості за кредитним договором від 8 червня 2007 року у розмірі 316 791,30 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України становить 3 163 572 грн 96 коп.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2014 року рішення суду першої інстанції було залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 березня 2015 року ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2014 року в частині залишення без змін рішення суду першої інстанції про стягнення пені скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Київської області від 22 грудня 2014 року залишено без змін.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 2 червня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість з пені за кредитним договором у сумі 385 733 грн 36 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року рішення апеляційного суду Київської області від 2 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав відсутності у мотивувальній частині рішення розрахунку, з якого суд виходив при задоволенні позовних вимог про стягнення пені.

Рішенням апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2014 року в частині стягнення пені скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення у справі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість з пені за кредитним договором за період з 23 червня 2013 року по 28 лютого 2014 року у сумі 271 806 грн 06 коп, що складається з: 197 511 грн 93 коп. пені за несвоєчасне погашення кредиту та 74 294 грн 13 коп. пені за несвоєчасне погашення відсотків.

У касаційній скарзі та уточненнях до неї заявник просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, із передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що, ухвалюючи оскаржувані у справі судові рішення, суди першої та апеляційної інстанцій з дотриманням вимог ст. ст. 213, 214, 303, 316 ЦПК України правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та з урахуванням часткового скасування апеляційним судом рішення суду першої інстанції, дійшли обґрунтованого висновку про підставність і доведеність заявлених ПАТ «Укрсоцбанк» позовних вимог, оскільки належними і допустимими доказами у справі доведено, що ОСОБА_4 не виконує взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, внаслідок чого має заборгованість, яка повинна бути стягнута солідарно як з позичальника, так і поручителя у судовому порядку.

При цьому під час перегляду справи судом апеляційної інстанції, останній виконав вказівки суду касаційної інстанції, які викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 9 грудня 2015 року, які в силу ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обов'язковими при новому розгляді справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є безпідставними і правильність вищезазначених висновків судів не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судами норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення суду першої інстанції в нескасованій частині та рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, подану представником ОСОБА_6, відхилити, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 2 жовтня 2014 року в нескасованій частині та рішення апеляційного суду Київської області від 24 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Дем'яносов А.О. Леванчук
О.В. Ступак

Колегія суддів: