Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1263/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Дуковський О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

07.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Дуковського О.Л.

суддів: Єгорової С.М., Письменного О.А.

за участю секретаря: Яковлєвої Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 та за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_3, третя особа відділ Держгеокадастру у Петрівському районі Кіровоградської області про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки та зобовязання скасувати їх державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом до Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, ОСОБА_3, третя особа відділ Держгеокадастру у Петрівському районі Кіровоградської області про визнання недійсними Державних актів на право власності на земельні ділянки та зобовязання скасувати їх державну реєстрацію.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що ОСОБА_5 є його батьком, що підтверджується копією свідоцтва про народження.

07.08.2005 року батько помер. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 10,16 га згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-КР №0052098.

18.11.2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким заповів все своє майно позивачу.

Крім того 25.03.2005 року ОСОБА_5 також було складено заповіт, яким все своє майно він заповів ОСОБА_3.

ОСОБА_4 посилається на те, що він та ОСОБА_3 звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

19 грудня 2006 року рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну ділянку, що належала ОСОБА_5 на підставі Державного акту.

Також позивач зазначає, що 18.11.1997 року померла його мати ОСОБА_6. 22.01.1997 року на її імя був виданий сертифікат серія КР №0191907 про право на земельну частку (пай) розміром 10,54 га. Однак про існування спадкового майна не знав.

07.05.2002 року № 212 голова районної державної адміністрації видав розпорядження про надання ОСОБА_3 у приватну власність земельної ділянки на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія 1-КР №005207 від 21.05.2002 року.

ОСОБА_4 зазначає, що про рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 17.09.2001 року не знав та не був залучений до участі у справі, а тому захищати свої права змушений в судовому порядку.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано недійсним Державний акт серії КР №040425 на право власності на земельну ділянку площею 10,16 га, яка розташована на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, який 04 липня 2007 року був виданий ОСОБА_3.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 243 грн. 60 коп. судового збору сплаченого при подачі позову.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 звернувся в суд з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення у справі про задоволення позову в повному обсязі. Зазначає, що суд першої інстанції задовольняючи позов частково не повно зясував обставини, що мають істотне значення для справи, не правильно застосував норми матеріального права та процесуального права.

ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 також звернувся в суд з апеляційною скаргою в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким закрити провадження у справі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_2, дослідивши письмові докази по справі, перевіривши рішення суду у межах доводів апеляційних скарг колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема питання про те, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_5 є батьком ОСОБА_7 що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.8).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 був власником земельної ділянки №018 загальною площею 10,16 га, яка розташована на території Червонокостянтинівської сільської ради, що підтверджується Державний актом на право приватної власності на землю серія 1-КР № 005208 (а.с. 12).

18.11.2003 року ОСОБА_5 склав заповіт, яким все своє майно, де б воно не було, і з чого не складалося, і взагалі все те, що йому буде належити на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_4 (а.с. 15).

Крім того, 25.03.2005 року ОСОБА_5 також склав заповіт, яким всі свої права та обовязки, які йому належатимуть на момент складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому в майбутньому та все свої майно, де б воно не було, і з чого не складалося, і взагалі все те, що йому буде належити на день смерті, і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_3 (а.с. 16).

Матеріалами справи підтверджено, що рішенням Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2006 року за ОСОБА_3 було визнано право власності на земельну частку (пай) посвідчену державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії 1-КР зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області за № 16 від 21 травня 2002 року на імя ОСОБА_5, який помер 10 квітня 2005 року (а.с. 20).

Відповідно до вищевказаного рішення ОСОБА_3 було видано Державний акт серія КР №040425 на право власності на земельну ділянку площею 10,16 га, яка розташована на території Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

Ухвалою Апеляційного суду Кіровоградської області від 18 листопада 2009 року рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2006 року скасовано та справу направлено на новий розгляд. Зазначеним рішенням встановлено, що ОСОБА_4 як і ОСОБА_3 є спадкоємцем першої черги (а.с.22).

Крім того, ухвалою Петрівського районного суду Кіровоградської області від 08 листопада 2011 року провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до Червонокосянтинівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, Петрівської райдержадміністрації, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно у звязку з відмовою позивача від позову закрито (а.с. 23).

Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії КР №01911907 виданого 22 січня 1998 року ОСОБА_6 належало право на земельну частку (пай) у КСП ім.Ульянова розміром 10.54 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (а.с. 24).

Згідно довідки Головного управління Держкомзему у Кіровоградській області від 20.07.2009 року та рішення Петрівського районного суду від 17.09.2001 року до сертифікату було внесено зміни, згідно яких право на земельну частку (пай) передано ОСОБА_3 На виконання рішення суду головою Петрівської райдержадміністрації розпорядженням від 07.05.2002 року № 212-р ОСОБА_3 у приватну власність було надано земельну частку (пай) за рахунок земель КСП ім. Ульянова Червонокостянтинівської сільської ради Петрівського району для ведення товарного сількогосподарського виробництва, як власниці сертифікату на право на земельну частку (пай). Вищевказаною громадянкою отримано державний акт на право приватної власності на землю серії 1-КР №0085207, який зареєстровано в книзі державних актів на право приватної власності на землю за № 17 від 21.05.2002 року (а.с.30).

Таким чином судом першої інстанції правомірно встановлено, що оспорюваний Державний акт виданий на підставі рішення суду, яке скасоване. На час розгляду справи інших правових підстав володіння та користування земельною ділянкою ОСОБА_3 не надала.

В подальшому відповідачка має право вимагати отримання даного правовстановлюючого документу, але з інших правових підстав.

А тому, доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не дають підстав вважати, що рішення суду ухвалене з порушенням норм права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ч. 1 ст.308 ЦПК України, апеляційні скарги підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. 304, ст. 307, ст. 312, ст. 313, ст. 314, ст. 315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційні скарги ОСОБА_2, який представляє інтереси ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя

Судді: