Справа № 558/114/16-ц
номер провадження 2/558/75/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2016 року смт. Демидівка

Демидівський районний суд Рівненської області, в складі судді одноособово Феха Т.С., при секретарі Ковальській Л.С., з участю представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, суд, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2, в інтересах повнолітньої доньки ОСОБА_5, звернулася до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на час її навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії імені Тараса Шевченка, в розмірі 30 % заробітку (доходу) відповідача щомісячно, посилаючись на те, що повнолітня дочка потребує матеріального утримання.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не з'явилася.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги позивача ОСОБА_2 підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, та пояснив, що дочка сторін по справі ОСОБА_5 досягла повноліття та навчається у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії імені Тараса Шевченка на денній формі навчання. У зв'язку з навчанням ОСОБА_5 потребує матеріальної допомоги. Вона отримує стипендію, однак проживає у найманій квартирі, потребує значних витрат на придбання підручників, забезпечення доступу до інформації, що є необхідними для навчання. Відповідач ОСОБА_4 має основне місце роботи, отримує заробітну плату, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається.

Представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 просив позовні вимоги задовільнити.

Відповідач ОСОБА_4 під час розгляду справи позовні вимоги позивача ОСОБА_2 визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 на час її навчання у розмірі 500,00 гривень щомісячно. В іншому розмірі аліменти сплачувати не погоджується, оскільки, хоч і отримує заробітну плату, але на його утриманні перебувають співмешканка, яка доглядає малолітню дитину, малолітній син та син його співмешканки. Крім того, він при необхідності надає грошові кошти і повнолітній дочці.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_4 позовних вимог в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 500,00 гривень щомісячно на час її навчання, не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Як вбачається з свідоцтва про народження (а.с. 4) ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4, її батьком вказаний ОСОБА_4, а матір'ю ОСОБА_7.

В судовому засіданні встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами по справі позивач ОСОБА_2 змінила прізвище ОСОБА_7 на дошлюбне - ОСОБА_2.

Згідно довідки № 02-22/218, виданої 23 березня 2016 року Рогізненською сільською радою Демидівського району Рівненської області (а.с. 5), ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з матір'ю ОСОБА_2 (позивачем по справі).

П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 190 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно довідки № 4719, виданої Кременецькою обласною гуманітарно-педагогічною академією імені Тараса Шевченка (а.с. 6), ОСОБА_5 у 2015 році вступила до Кременецької обласної гуманітарно-педагогічної академії імені Тараса Шевченка і є студентом 1 курсу гуманітарного факультету спеціальності 6.020303 Філологія (англійська), форма навчання - денна, державна основа. Термін навчання до 30.06.2019 року.

П. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" зазначає, що відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_4 своїми поясненнями підтвердив те, що він працює водієм ТОВ «Європатранс ЛТД», отримує заробітну плату, його середньомісячна заробітна плата становить 2000,00 гривень.

Ч. 1 ст. 61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Беручи до уваги ту обставину, що відповідач ОСОБА_4 має основне місце роботи, щомісячно отримує заробітну плату, суд приходить до висновку про те, що відповідач ОСОБА_4 має можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка навчається, та про визначення аліментів у частці від заробітку (доходу) відповідача.

Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідача та його повнолітньої дочки, стан їх здоров'я; те, що відповідач є працездатним, має основне місце роботи. Відповідач ОСОБА_4 житлом забезпечений. Після розірвання шлюбу з позивачем фактично створив іншу сім'ю та на його утриманні перебуває малолітній син (а.с. 19).

Враховуючи ті обставини, що відповідач ОСОБА_4 має основне місце роботи, несе витрати на власне майнове забезпечення; на його утриманні перебуває малолітня дитина та співмешканка, яка здійснює догляд за малолітнім сином, а також те, що повнолітня ОСОБА_5 отримує стипендію, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь повнолітньої дочки ОСОБА_5 в розмірі 25-ти % від заробітку (доходу) щомісячно, на час її навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії імені Тараса Шевченка, але не більше ніж до досягнення віку 23-х років.

При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів, з урахуванням майнового стану відповідача, кількості осіб, які перебувають на його утриманні, не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням потреб повнолітньої дочки сторін по справі, та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дочки сторін, суд, з урахуванням положень ч. 2 ст. 200 СК України, враховує те, що мати повнолітньої ОСОБА_5 - позивач ОСОБА_2 зайнята доглядом за малолітньою дитиною - ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, що знижує можливість надавати утримання повнолітній дочці (а.с. 5).

Суд, не приймає до уваги посилання відповідача ОСОБА_4 на ту обставину, що співмешканець позивача ОСОБА_2 та баба його дочки ОСОБА_5 - ОСОБА_9 можуть надавати допомогу на утримання ОСОБА_5, оскільки вказані особи згідно положень Сімейного кодексу України, не мають таких зобов'язань.

Доказів, що вказували б та підтверджували б те, ОСОБА_5 має самостійний заробіток чи не потребує матеріальної допомоги відповідачем ОСОБА_4 до суду не надано та судом не встановлено.

З урахуванням роз'яснень абз. 3 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" аліменти суд стягує на користь дочки сторін по справі - ОСОБА_5, яка є повнолітньою, а не на користь позивача ОСОБА_2, як вказано у позовній заяві.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судовий збір суд стягує з відповідача ОСОБА_4 з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору та того, що на час подання до суду позовної заяви позивач ОСОБА_2 була звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 180, 181, 182, 184, 199 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 88, 174, 212, 214, 215, ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовільнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя с. Рогізне Демидівського району Рівненської області, ідент. номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, жительки АДРЕСА_1, аліменти на її утримання в розмірі 25 % заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для особи відповідного віку щомісячно, починаючи з 30 березня 2016 року та на час її навчання у Кременецькій обласній гуманітарно-педагогічній академії імені Тараса Шевченка, без врахування часу (періоду) канікул, але не більше ніж до досягнення нею віку 23-х років.

Рішення суду в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551 (П'ятсот п'ятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд Рівненської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Т.С. Феха.

Повний текст рішення складено 15 квітня 2016 року.