Номер провадження: 22-ц/785/7499/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів: Драгомерецького М.М., Громіка Р.Д.

За участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2016р. ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньо дитини.

Позивач зазначав, що з 14.11.1998р. по 06.10.2011р. перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі від якого мають двох дітей: ОСОБА_4, 27.12.1999р. народження та ОСОБА_5, 11.10.2004р. народження.

На теперішній час старша дочка знаходиться на його утриманні, а молодша - на утриманні матері, на користь якої з нього стягуються аліменти на утримання молодшої доньки.

Проте він не має можливості сам утримувати дитину, оскільки на даний час немає постійної роботи, перебивається переодичними заробітками та ще має на утриманні хвору матір та батька, у звязку з чим не має можливості утримувати двох дітей.

Посилаючись на ці обставини, позивач просив стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання старшої доньки в розмірі 700 грн. щомісяця.

Представник відповідачки позов не визнала, просила суд у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що відповідачка є непрацездатною, має ІІ групу інвалідності загального захворювання та отримує соціальну пенсію у розмірі 1 130 грн., яка не забезпечує їй необхідний прожитковий мінімум і тому вона не в змозі сплачувати аліменти на дитину.

Рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 14.09.2016р. позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі ? частини її заробітної плати (доходу) щомісячно на утримання дочки ОСОБА_4, 27.12.1999р. народження, до досягнення нею повноліття.

Суд визначив, що рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць підлягає негайному виконанню.

У апеляційній скарзі відповідачка просить рішення суду в зв'язку з тим, що воно ухвалено на неповно зясованих обставинах, що мають значення для справи, що висновки суду, викладенні в рішенні, не відповідають обставинам справи, постановленим з порушенням норм матеріального і процесуального права, з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

У запереченнях на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_3, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим, просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та представника відповідачки, доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що згідно зі ст.ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та з урахуванням вимог закону й матеріального становища та здоров'я дитини і платника аліментів суд дійшов висновку, що відповідачка має сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини її заробітної плати (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Колегія судів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Судом установлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, 27.12.1999р. народження, яка проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні.

Проте ОСОБА_3 не має можливості самостійно утримувати неповнолітню дитинуОСОБА_4, 27.12.1999р. народження, яка є студенткою ІІ курсу комунальної установи «Білгород-Дністровське медичне училище», навчається за державним замовленням та проживає у гуртожитку, а позивач не працює з 05.05.2015р., сплачує аліменти на користь відповідачки на утримання молодшої доньки.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі і виплачується щомісячно.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд ураховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Перевіряючи доводи відповідачки щодо звільнення її від сплати аліментів на утримання старшої доньки у звязку з вкрай її тяжким матеріальним становищем, що позивач значно більше її матеріально забезпечений, що старша донька не перебуває на утриманні позивача, оскільки вказані обставини не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Так, відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За правилами ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину, якщо дохід дитини набагато перевищує дохід кожного з них і забезпечує повністю її потреби. Батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Якщо дитина перестала отримувати дохід або її дохід зменшився, заінтересована особа має право звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів.

Згідно ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 06.07.2016р., яка набрала законної сили, заяву ОСОБА_3 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню задоволено частково: визнано виконавчий лист № 2-2050/11, виданий Біляївським районним судом Одеської області від 23.01.2012р., в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4, 27.12.1999р. народження, таким, що не підлягає виконанню з часу набрання законної сили рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 06.10.2015р., тобто з 16.10.2015р.

Зі змісту зазначеної ухвали суду видно, що підставою для ухвалення цього судового документу є те, що старша донька проживає разом з батьком та знаходиться на його утриманні, а/с.8.

В силу ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарський або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, що до якої встановлено ці обставини.

Отже, колегія суддів вважає, що згідно з положеннями ст. 182 СК України суд першої інстанції вірно урахував матеріальне положення платника аліментів та дитини, яка перебуває на утриманні лише батька та з метою забезпечення належних умов її виховання дитини на мінімальному рівні, встановленого законодавством, відповідачка має можливість сплачувати аліменти в розмірі, що визначені судом.

Разом з тим, у порушення вимог ч.2 ст. 182 СК України суд першої інстанції, стягуючи з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, помилково не зазначив у рішенні суду, що мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому рішення суду на підставі п.4 ст. 309 ЦПК України підлягає зміні.

Підстав для звільнення відповідачки від сплати аліментів на користь позивача для утримання старшої доньки колегія суддів не встановила.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313 - 314, 316- 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Біляївського районного суду Одеської області від 14 вересня 2016 року змінити.

Доповнити резолютивну частину рішення та вказати, що мінімальний розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.Ф.Парапан

ОСОБА_6

ОСОБА_7