Провадження №2-о-462/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Кучерини Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_3, зацікавлена особа: Солом'янський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2016 заявник ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в місті Луганськ.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер її батько ОСОБА_4 в місті Луганськ, що відноситься до тимчасово окупованої території України. Після смерті батька вона звернулася до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві за місцем свого проживання з проханням видачі свідоцтва про смерть, надавши наявні на руках докази його смерті - свідоцтво про смерть, видане на тимчасово окупованій території України, про те у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Встановлення факту смерті ОСОБА_4 їй необхідно для отримання свідоцтва про смерть в установленому законодавством України порядку.

В судове засідання заявник та представник зацікавленої особи Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві не з'явилися. З огляду на вжиття судом знаходів про повідомлення заявника та зацікавленої особи про час та місце розгляду справи, суд знаходить можливим розглянути справу у їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_3 є дочкою ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 08.10.1975, свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 07.02.2009.

Як видно з матеріалів справи ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в місті Луганськ. Оскільки на території вказаного населеного пункту органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, державна реєстрація факту смерті по місцю проживання проведена не була. Заявником надані до матеріалів справи лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть, які видані на тимчасово окупованій території України.

У відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 49 ЦК України, смерть фізичної особи є актом цивільного стану, що підлягає державній реєстрації.

Згідно ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

У відповідності до роз'яснень викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

З матеріалів справи вбачається, що заявник зверталася до Солом'янського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у м. Києві з відповідною заявою, проте у реєстрації смерті ОСОБА_4 було відмовлено.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Луганськ віднесено до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Згідно з положеннями ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Враховуючи наведене вище, зважаючи, що факт смерті ОСОБА_4 достовірно підтверджується наданими суду доказами, даний факт породжує юридичні наслідки для заявника, проте його реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і повинні бути задоволені.

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, ґрунтуючись на вище приведених нормах права, суд вважає, що заяву ОСОБА_3 про встановлення факту смерті ОСОБА_4, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Луганськ - належить задовольнити в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 57-60, 234, 235 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець с. Вольний Вейделєвського району Білгородської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луганськ.

Рішення про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя