З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" квітня 2016 р. Справа № 608/2336/15-ц
Номер провадження2/608/53/2016
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючої судді Теслі О. П.
при секретарі Фаштиковської М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1, законного представника ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з спадкоємців боржника,-
03 грудня 2015 року позивач ОСОБА_3 акціонерне товариство «Універсал банк» звернулося з позовом до ОСОБА_4 стягнення заборгованості з спадкоємців боржника.
22 лютого 2016 року ухвалою суду замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 в звязку з його смертю на належного відповідача, неповнолітнього сина ОСОБА_1, в якості законного представника залучено його матір ОСОБА_2.
В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що заборгованість у вказаному розмірі ні боржником, ні відповідачами його відповідно дружиною та сином не погашена.
У поданій до суду заяві представник позивача просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідачам надіслано копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, судову повістку про час та місце розгляду справи на 23.12.2015 року, які отримано відповідачами за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1 -17.12.2015 року, в подальшому відповідачі судовими повістками на 14.03.2016 року, 04.04.2016 року за місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомлялися про розгляд справи, однак до суду повторно не зявилися, хоча про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися заздалегідь та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Така сукупність обставин, на думку суду, не є перешкодою для розгляду справи у їх відсутність в порядку заочного розгляду, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів про правовідносини сторін та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, розглянувши справу в межах заявленого позову на підставі представлених доказів, вивчивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.
Відповідно до ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а тому кожна з них повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з вимогами ст.214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Як встановлено судом і даний факт вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_4 та позивачем укладено кредитний договір 03 березня 2007 року, №11-2/6900641 згідно якого ОСОБА_4 отримав у публічному акціонерному товаристві "Універсал Банк" кредитні кошти в сумі 7505,00 гривень з терміном їх повернення 02.08.2010р. Факт видачі Відповідачу кредиту 03.08.2007р. в сумі 7505,00гривень підтверджується меморіальним ордером на видачу кредиту №11. Кредитний договір передбачає надання кредиту за плату: процентна ставка - 0,001% річних (п.п. 1.1. Кредитного договору), щомісячна винагорода від суми кредиту за користування кредитом :- розмірі 1,20% (п.2.4. Кредитного договору). Відповідно до п.п. 5.2.; Додатку 1 до Кредитного договору, відповідач зобов'язався здійснювати погашати заборгованість по кредиту і винагороді щомісячно не пізніше 06 числа наступного за звітним місяцем, рівними частинами в розмірі 53 гривні. Кошти Відповідачу перераховувались в безготівковій формі як оплата за товар шляхом перерахування на рахунок продавця товару згідно товарної накладної (п.п. 2.2. Кредитного договору). Кредит надавався відповідачу на купівлю побутової техніки, а саме телевізора Соні 4002000 зг. рах №325 від 03.08.2007р. в кількості 01 (одна штука), вартість якого складає 7900,00грн.
Згідно постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Чортківського районного управління юстиції ОСОБА_5 від 18.02.2014р. про закінчення виконавчого провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49, ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» з тим, що 24.09.2014р. Боржник ОСОБА_4 помер та в книзі реєстрації смертей, здійснено актовий запис
*7505,00грн. - сума простроченої заборгованості по кредиту;
*10 000.00грн. - сума підвищеної процентної ставки;
*209,28грн. - сума сплаченого судового збору
Згідно зі ст.1281 Цивільного Кодексу України, кредиторові спадкодавця належить право протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до п. 2.1. глав. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, і затверджений наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (надалі - Порядок), спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Нотаріальною конторою на претензію Позивача було надано відповідь від 05.06.2015р. за №1399/02-14 в якій зазначалось, що відомості про осіб, які подали заяву про прийняття спадщини не направляються, оскільки, відповідно до ст.. 8 ЗУ «Про нотаріат», нотаріуси зобов'язані зберігати нотаріальну таємницю.
Обставини, які мають юридичне значення для правильного вирішення спору між кредитором і спадкоємцем про стягнення заборгованості за кредитним договором у випадку смерті боржника є: прийняття спадщини, наявність та розмір спадкового майна, невиконання чи неналежне виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, пред'явлення позову в межах строку, визначеного законодавством.
Згідно ст.ст.1054, 526 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність), як і здатність мати процесуальні права та обов'язки сторони (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні особи (ст.25 ЦК України, ст.28 ЦК України).
Згідно ч.1 ст.29 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов'язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття. Відповідно до ч.2 ст.39 ЦПК України права, свободи та інтереси малолітніх, неповнолітніх осіб захищають у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом.
Згідно листа Чортківської державної нотаріальної контори від 05.06.2015 року за № 1398/02-14 судом встановлено, що єдиним спадкоємцем померлого боржника ОСОБА_4 є його син ОСОБА_1, який не досяг чотирнадцятирічного віку.
Відсутність у відповідача дієздатності не свідчить про те, що він не має правоздатності і не може бути спадкоємцем, правонаступником та відповідачем у справі.
Отже, у неповнолітньої особи, яка прийняла спадщину, виникає обов'язок задовольнити вимоги кредитора і саме така особа має бути стороною у спорі при вирішенні таких вимог в суді, оскільки матеріально-правовий спір виникає між цими особами.
Відповідно до ст.608 ЦК України зобов'язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов'язаним з його особою і у зв'язку з цим не може бути виконане іншою особою. Кредитні правовідносини допускають правонаступництво.
У випадку смерті боржника за кредитним договором його права і обов'язки за цим договором переходять до спадкоємців, які зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Вимоги кредитора вони зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі (п.5 ст.1219, ст.1282 ЦК України).
Звернення до суду з позовом та відкриття провадження у даній справі мало місце після смерті відповідача, тобто після припинення цивільної процесуальної правоздатності фізичної особи, і з урахуванням положень ст.1281 ЦК України позивач не позбавлений права пред'явити свої вимоги до спадкоємців.
Відповідно до ст.ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов'язаннями у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов'язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємця, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржника за зобов'язанням.
Судом встановлено, що відповідачі є спадкоємцями першої черги за законом після смерті боржника відповідно до ст.1261 ЦК України.
Згідно свідоцтва про одруження виданого повторно 25.07.1997 року ОСОБА_6 та ОСОБА_7 одружилися 25.01.1995 року. Прізвище піля одруження дружини Самеляк.
Згідно свідоцтва про народження серії І-ИД №129190 виданого 14.04.2008 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, його батьки: батько ОСОБА_4, мати ОСОБА_2.
Натомість процедура здійснення права на спадкування, зокрема, пред'явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців та обов'язок спадкоємців задовольнити вимоги кредитора регламентована главою 87 ЦК України.
Так, відповідно до ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Згідно зі ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
Як роз'яснено у п.32 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30 березня 2012 року (із подальшими змінами) «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», з урахуванням положення ст.1282 ЦК України спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов'язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов'язання фактично не пов'язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.
Тобто, спадкоємці зобов'язані погасити перед кредитором суми, які виникли у позичальника за життя.
Звертаючись до суду з даним позовом ПАТ «Універсал банк» посилалося на те, що кредитна заборгованість не була погашена ні самим боржником, ні його спадкоємцем, а відтак банк має право задовольнити свої вимоги.
Аналіз указаної норми дає підстави для висновку, що строки пред'явлення кредиторами спадкодавця вимог до спадкоємців є обмежувальними (преклюзивними), тобто їх пропущення припиняє права кредиторів, а тому ці строки не призупиняються, не перериваються й не поновлюються.
Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємці, які постійно проживали разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняли спадщину, якщо протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщину не заявили вимогу про її відмову. Дії, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичне вступання в управління або володіння спадковим майном.
Відповідно до ч.4 ст.1268 ЦК України, зокрема, малолітня особа вважається такою, що прийняла спадщину, крім випадків, встановлених ч.4 ст.1273 цього Кодексу, в відповідно до ч.2 цієї статті незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Згідно ч.4 ст.1269 ЦК України заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун.
У п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз'яснено, що отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст.1296 ЦК України є правом, а не обов'язком, спадкоємця. Відсутність у спадкоємця свідоцтва про право на спадщину не може бути підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконання обов'язком, передбаченого ст.1297 ЦК України, зокрема з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця, розмір якої може бути визначений за правилами ст.625 ЦК України.
Суд враховує, що відповідач ОСОБА_1 на момент смерті боржника і на даний час зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4.
Оскільки відповідачі постійно проживали разом із спадкодавцем та інші спадкоємці подали заяви про відмову у прийнятті спадщини на користь відповідача ОСОБА_1, тому він є такими, що фактично прийняв спадщину після смерті боржника і до нього перейшли усі його права та обов'язки. Не свідчить про неприйняття особою спадщини і відсутність у неї свідоцтва про право на спадщину.
Ні боржник, ні його спадкоємці зобовязання за вказаним договором належним чином не виконали, оскільки належні докази про це відсутні, чим порушили умови договору та норми чинного законодавства, тому у позивача виникло право вимагати виконання зобовязання за договором. За таких обставин суд дійшов висновку про наявність боргових правовідносин між сторонами, про розмір боргу. Об'єктивних і переконливих доказів, які спростовували би вимоги позивача відповідачі не надали, а судом їх здобуто не було, що вказує на обґрунтованість позову. Матеріали справи свідчать, що у боржника виникла заборгованість за кредитним договором, а дії та наміри його спадкоємців не свідчать про виконання договірних зобов'язань за кредитним договором та повернення кредиту.
Таким чином, позов підставний і підлягає до задоволення.
У звязку із задоволенням позову згідно ст.88 ЦПК України з відповідача також підлягає стягненню на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору.
На підставі наведеного, ст.ст.526, 543, 572, 575, 589, 1054 ЦК України, керуючись ст.10, 11, 60, 88, 213-215, 224-228 ЦПК України, суд
Задовольнити позов Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" до спадкоємця боржника ОСОБА_1, інтереси якого представляє мати ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Стягнути з ОСОБА_1, інтереси якого представляє мати - ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Універсал банк" заборгованість за кредитним договором у розмірі 17 714 (сімнадцять тисяч сімсот чотирнадцять) гривень 28 копійок, укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 акціонерним товариством " Універсал банк" № 11-2/6900641 від 03 серпня 2007 року та судового збору у розмірі 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) гривень судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд протягом 10-ти днів з дня проголошення рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: О П Тесля