Справа № 442/3581/15-ц
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

26.04.2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого - судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря Олійник О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Дрогобичі заяву представника відповідача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ПП «ОСОБА_4Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_4Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, -

В С Т А Н О В И В:

Представник відповідача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся в суд із заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову, накладені згідно ухвали Дрогобицького міськрайоного суду від 28.05.2015 року .

Свою заяву мотивує тим, що забезпечуючи позов, суд не врахував наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, не обґрунтував можливість утруднення та невиконання рішення суду у разі незастосування заходів забезпечення позову. Крім того судом не враховано, що цим же судом уже вирішувалась цивільна справа з аналогічними позовними вимогами та було винесено рішення, яким у позові відмовлено, а в межах цієї справи (442/4240/14-ц) було вжито заходів забезпечення позову та 16.06.2014 року винесено Ухвалу про забезпечення позову, якою накладено арешт на те саме майно. Таким чином, оскільки майно уже знаходилось під арештом та забороною, жодних підстав вважати, що невжиття заходів до забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, немає.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_6, відповідачки по справі ОСОБА_2, подану заяву підтримав.

Представник позивача та позивач в судовому засідання проти задоволення заяви про скасування заходів забезпечення позову заперечили, оскільки заходи забезпечення позову, на які покликається представник заявниці, накладені в межах інших цивільних проваджень для забезпечення позовних вимог інших осіб та вирішення такого клопотання є передчасним.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 27.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ПП «ОСОБА_4Ш.» в особі Львівської філії14 ПП «ОСОБА_4Ш.», відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у Львівській області, ОСОБА_2, приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 про визнання недійсним свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів. Ухвалою Дрогобицького міськрайонного суду від 28.05.2015 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та накладено арешт .

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з»ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову.

Враховуючи положення постанови Пленуму суд на момент винесення ухвали про забезпечення позову керувався доказами, наявними у матеріалах справи, а саме відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.07.2014 року, де зазначаються дані про наявність у власності ОСОБА_2 будівлі, будівлі першої черги кафе бару «Колиба» відпочинкового комплексу «Іклюз» за адресою вул.Дрогобицька, 35 у с.Лішня, Дрогобицького району, які виникли у останньої на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 09.07.2014 року, копіями мирової угоди та додатку до неї.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

У відповідності до приписів ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. Системний аналіз зазначеної норми закону передбачає, що суд вправі скасувати вид забезпечення позову по будь-якій справі, яка знаходиться в його провадженні, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі.

Посилання заявника про накладення заходів забезпечення позову іншим складом суду та розгляд аналогічного позову судом до уваги не можуть братись, оскільки законом чітко передбачено випадки скасування застосованих заходів забезпечення позову, а саме коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування. В даному випадку судом не знайдено підстав для скасування заходів забезпечення позову. Аналогічний позов не є підставою для скасування, оскільки у справах різні позивачі, а заходи забезпечення позову накладаються для задоволення позовних вимог різних осіб. Заходи забезпечення позову, накладені іншими ухвалами суду щодо позовів з різними сторонами, не виключають потребу у забезпеченні позову, поданому ОСОБА_3

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 N 2 « Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» виходячи із закріпленого статтею 159 ЦПК принципу безпосередності судового розгляду, докази повинні бути досліджені в судовому засіданні, в якому ухвалено рішення, незалежно від того, чи досліджувалися ці докази тим же складом суду в іншому судовому засіданні. Дана справа не розглядалась по-суті, обставини, що зумовили накладення арешту не відпали та не змінились, покликання представника відповідачки є аналогічними, викладеним в заявах про скасування забезпечення позову, в задоволенні яких відмовлено.

Оскільки представником відповідачки не наведено нових аргументів в обґрунтування заяви про скасування заходів забезпечення позову , суд вважає , що заява не є підставною, а мотиви зазначені у ній є підставою для оскарження ухвали про забезпечення позову в апеляційному порядку.

Враховуючи все вищенаведене суд у задоволенні заяви відмовляє.

Керуючись ст.154, 159 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006, № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову",

суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд.

Суддя О.Б.Нагірна