ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1934/16-ц
Провадження № 2/210/964/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" липня 2016 р.

Дзержинський районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Скотар Р.Є.,

за участю секретаря - Лейбенко В.В.,

позивача не зявився,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків , -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_4, звернувся 23.03.2016 року до суду з вищезгаданим позовом про відшкодування моральної шкоди, завданої професійним захворюванням. В обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що працював в Публічному акціонерному товаристві «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» (надалі ПАТ»АМКР») в періоди з 18.07.1988 р. по 29.11.1994 р., 11.07.1995 p. - 08.08.1995 p., 24.03.1997 p. -27.10.1997 р., 10.08.1998 р. - 07.12.1999р., 01.06.2000р. - 29.09.2015 p. - розливальником сталі, газівником, шихтувальником - 23 роки 9 місяців. Праця в несприятливих умовах викликала у нього професійні захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пилотоксичний бронхіт першої-другої стадії, емфізема легень першої-другої стадії.), група В. ЛН першого-другого ступеня тапроменеву катаракта обох очей. В наслідок захворювання вінпозбавлений нормального життя, негативні зміни вимагають від неї додаткових зусиль для продовження активного громадського життя та підтримання в належному стані здоровя. В звязку з цим, він звернувся до суду та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача - на його користь 275000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами викладеними в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_2 ( договір про надання правової допомоги 18.03.2016 року) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами викладеними в позовній заяві, просила задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3О.( довіреність №14-256 юр. від 30.06.2016 року, дійсна до 20.08.2016 р.) пояснила, що при укладанні договору з відповідачем, позивач знав про умови праці та шкідливі наслідки.. Крім того, робота у шкідливих умовах породжує право працівника на одержання соціальних пільг та страхових виплат. Позивач не надав належних доказів, які підтверджують факт заподіяння йому моральних страждань Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, за таких підстав.

Судом встановлено, відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці ОСОБА_4, він працював на КМК «Криворіжсталь ім.Леніна», КДГМК «Криворіжсталь» , правонаступником яких є відповідача, ПАТ «АМКР» з 18.07.1988 р. по 29.11.1994 р., 11.07.1995 p. - 08.08.1995 p., 24.03.1997 p. -27.10.1997 р., 10.08.1998 р. - 07.12.1999р., 01.06.2000р. - 29.09.2015 p. - розливальником сталі, газівником, шихтувальником/а.с.14-16/.

Акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №36 (далі Акт), складений від 30.12.2015 року, комісією з представників керівництва ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг», страхового експерту Фонду соціального страхування, в пункті 16 Акту вказано обставини, при яких ОСОБА_4 отримав професійне захворювання, саме робота на підприємстві відповідача в умовах шкідливої дії факторів пилу та шкідливих речовин, інфрачервоного випромінювання, показники яких перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця /а.с.5/.

В пункті 17 Акту встановлено причину отримання професійного захворювання позивачем пил, шкідливі речовини (діоксин марганцю, оксид заліза, оксид вуглецю, сірчаного ангідриду), які перевищують ГДК /а.с.6/, що також підтверджується санітарно-гігієнічною характеристикою умов праці ( а.с.20-24).

За висновком МСЕК від 01.03.2016 року (серія 12ААА №016560) позивачу первинно встановлено ступінь втрати професійної працездатності від професійного захворювання -20% з 01.02.2016 року по 01.02.2017 року. Інвалідність не встановлено. Рекомендовано забезпечення лікарськими засобами, ВМП /а.с.7/.

Відповідно медичних довідок, ОСОБА_4 в звязку з погіршенням стану здоровя неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні та обстеженні/а.с.9-13/. Відповідно до вищезазначених медичних документів лікарями встановлено рекомендації: «Д» спостереження терапевта, окуліста, ЛОР за місцем проживання; не переохолоджуватись; прийом муколітиків, бронхолітиків, антибіотиків, полівітамінів з мікроелементами у період загострення; оздоровлення в сан профілакторії, санаторно-курортне лікування на курортах пуль монологічного профілю в теплий період часу; за рекомендацією окуліста катахром в обидва ока, обстеження у ендокринолога за місцем проживання з приводу гіперглікемії; дотримання дієти . Протипоказана робота в умовах пилу, токсичних речовин, несприятливого мікроклімату, інфрачервоного випромінювання, у т.ч. важка фізична праця (а.с.9-13).

Медичним висновком лікарсько-еспертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність (відсутність) професійного характеру захворювання Українського НДІ промислової медицини №1658 від 17 грудня 2015 року встановлено професійний характер захворювань. Протипоказана робота в умовах пилу, токсичних речовин, несприятливого мікроклімату, інфрачервоного випромінювання, у т.ч. важка фізична праця/а.с.8/.

Отже, підстави відшкодування моральної шкоди підтверджуються Актом розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань, висновками МСЕК, виписками з медичних карт стаціонарного хворого. Порушення норм безпеки праці та не забезпечення безпечних умов праці ПАТ «АМКР» призвело до загострення професійних захворювань позивача.

Судом встановлений причинно-наслідковий зв'язок між винними діями відповідача, порушенням вимог ст.153 КЗпП України та ст.13 Закону України «Про охорону праці», визначену Актом розслідування хронічного професійного захворювання від 31.12.2015 року та настанням у позивача негативних наслідків - стійкої втрати професійної працездатності за профзахворюванням - 20 відсотків.

Відповідно до ст.153 КЗпП України - забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Згідно зі ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов'язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці.

Стаття 173 вказаного кодексу закріплює за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Частина 1 ст.237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

У пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз'яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

В судовому засіданні встановлено, що внаслідок професійного захворювання, позивачу ОСОБА_4 заподіяні моральні , що спричинили погіршення реалізації його фізичних і професійних можливостей, через стан здоровя, змінився його звичний спосіб життя, він не має можливості працювати за фахом, спричинені й інші негативні наслідки морального характеру, що призводить до порушення його звичайного способу життя, його стан здоровя не надає йому можливості належним чином утримувати свою сімю.

Рішенням Конституційного Суду від 27.01.2004 року № 1-рп/2004р встановлено, що громадяни, яким установлена стійка втрата професійної працездатності, мають право на стягнення на їх користь моральної шкоди ; ушкодження здоров'я, заподіяне потерпілому під час виконання трудових обов'язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності заподіюють йому моральні й фізичні страждання.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008р. 20-рп/2008 (справа про страхові виплати), визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України(для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотних вимушених змін в життєвих стосунках.

Суд враховує, що позивачу ОСОБА_4 з 01.03.2016 року первинно встановлено втрату професійної працездатності - 20%.

Таким чином, вирішуючи питання розміру відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, з врахуванням зазначених позивачем та встановлених судом обставин, характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 7000,00 грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Оскільки на стадії виконання рішення при виплаті моральної шкоди виникають питання щодо відрахування податків, які перераховує підприємство з виплат, які нараховуються, суд вважає за необхідне, зазначити в рішенні, що сума моральної шкоди підлягає виплаті в зазначених розмірах, без урахування податку з фізичних осіб.

Статтею 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст.3, 46 Конституції України, ст.4,13 Закону України «Про охорону праці», Рішенням Конституційного Суду України від 27.01.2004 року № 1-рп/2004, Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року №20-рп/2008, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на користь ОСОБА_4 у рахунок відшкодування моральної шкоди у звязку з ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків 7000 ( сім тисяч) гривень 00 коп. без відрахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» в дохід держави судовий збір в розмірі 551 (пятосот пятдесят одна) грн.. 20 коп.

У решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги , а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми при проголошенні рішення, у той же строк із дня отримання його копії.

Суддя: Р. Є. Скотар