Провадження №2/200/4118/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді Шевцової Т.В.

при секретарі Южаковій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування та довічного утримання недійсними, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що 31 серпня 2015 року помер її син ОСОБА_5. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок (домоволодіння) №15 з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться на земельній ділянці розміром 451 кв.м. у м.Дніпро, по пров. Баженова. Житловий будинок (домоволодіння) належав ОСОБА_6 на підставі договору довічного утримання (догляду), укладеного ним з позивачем 30 серпня 2008 року та посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_7 за №1-8645. Земельна ділянка належала ОСОБА_5 на підставі договору дарування від 30 серпня 2008 року, посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 за №1- 8646, де вона є дарувальником. За життя ОСОБА_5 не складав та не видавав заповіт на розпорядження його майном, тому спадкування здійснюється за законом. ОСОБА_2 являється дружиною покійного ОСОБА_5 та спадкоємцем першої черги за законом. Відповідач прийняла спадщину звернувшись із заявою до Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори.

Також, прийняв спадщину син покійного ОСОБА_3, який рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2012 року визнаний недієздатним. Інші спадкоємці першої черги права на спадкування за законом відсутні, так як відмовились від прийняття спадщини.

Після смерті ОСОБА_5 виявилось, що спадкодавець не зареєстрував право власності на вищевказане нерухоме майно, у звязку з чим, ОСОБА_2 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок та земельну ділянку, розташовані в м.Дніпро, пров.Баженова,буд. 15.

Згідно до ч. 1 ст. 757 ЦК України обовязки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

За таких обставин, до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перейшли й обовязки ОСОБА_5 за договором довічного утримання.

Відповідно до ч.2 ст.746 ЦК України: набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа незалежно від її організаційно-правової форми, здатна надавати відчужувану обумовлене договором забезпечення.

В даному ж випадку, один із спадкоємців, а саме ОСОБА_3 є недієздатною особою та сам потребує опіки, у звязку з чим не в змозі забезпечити її утримання.

30 серпня 2008 року вона уклала з ОСОБА_5 договір довічного утримання, відповідно до якого йому переходить право власності на житловий будинок, та в той же день між ними був укладений договір дарування земельної ділянки, на якій розташований зазначений житловий будинок, з відповідною частиною господарчих будівель та споруд.

Договір, що встановлює обовязок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування, правовою метою якого є передача власником свого майна у власність іншої особи без отримання взаємної винагороди.

При укладенні оспорюваних договорів, вона, будучи особою похилого віку, мала на меті відчуження на користь набувача ОСОБА_5 будинку, який є її єдиним житлом, та земельної ділянки, лише за умови довічного утримання, та якби не помилка в правовій природі правочину та його правових наслідках, то спірний договір не був би укладений.

Вказаний договір дарування порушує її права, так як, укладаючи договір, вона мала на меті отримати від ОСОБА_5 необхідну допомогу та догляд і не мала наміру дарувати земельну ділянку, що свідчить про укладення договору під впливом помилки.

Укладений договір не відповідає її внутрішній волі щодо правової природи й змісту правочину, прав та обовязків сторін, оскільки вона вважала цей правочин договором довічного утримання, відповідно до умов якого інша сторона договору зобовязувалась здійснювати постійний догляд та утримання, а право розпорядження нерухомим майном перейшло б до ОСОБА_5 лише після її смерті.

У звязку з викладеним, просить суд визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, що розташована в м.Дніпрі по пров. Баженова, 15, площею 0,0451 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 30 серпня 2008 року та посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №1-8646; визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 30 серпня 2008 року та посвідченого державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, зареєстрований в реєстрі за №1-8645; визнати за нею право власності на житловий будинок (домоволодіння) №15 з відповідною частиною господарчих будівель та споруд, що знаходяться на земельній ділянці площею 0,0451 га у м.Дніпро, пров. Баженова, 15, який складається з будинку літ.А-1, житловою площею 57,2 кв.м. загальною площею 130,6 кв.м., вбиральні літ.Б, гараж літ.В, душ літ.Г, навіс літ.Д, поз.1-7, І-споруди; визнати за нею право власності на земельну ділянку, що розташована в м.Дніпрі по пров. Баженова, 15, площею 0,0451 га, кадастровий номер :02:076:0006(66050003).

У судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах недієздатного ОСОБА_3 в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала та проти задоволення їх не заперечувала.

Представник третьої особи Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 30 серпня 2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір довічного утримання (догляду), предметом якого є відчуження позивачем домоволодіння за адресою: м.Дніпропетровськ, пров.Баженова, 15, що знаходиться на земельній ділянці розміром 451 кв.м., а ОСОБА_5 зобовязується забезпечувати відчужувача утриманням довічно, а у разі втрати здоровя також довічно доглядом. Згідно п.9 у разі неможливості подальшого виконання набувачем своїх обовязків за цим договором з підстав, що мають істотне значення, його обовязки можуть бути передані за згодою відчужувача члену сімї набувача або іншій особі за їхньої згодою. Згідно п.10 договору, у разу смерті набувача до смерті відчужувача обовязки за договором переходять до тих спадкоємців, до яких перейде відчужуване за цим договором майно. При відсутності у набувача спадкоємців або при відмові їх від цього догоовру довічного утримання (догляду) нерухоме майно, що є його предметом, повертається відчужувачу. Даний договір посвідчено нотаріально державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 30.08.2008 року за №1-8645.

Того ж дня, 30.10.2008 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 укладено договір дарування земельної ділянки за адресою: м.Дніпропетровськ, пров.Баженова, 15, площею 0,0451 га, з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку. Даний договір посвідчено нотаріально державним нотаріусом Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 30.08.2008 року за №1-8646.

Відповідно до паспортних даних, позивач народилась 02.03.1926 року, зареєстрована за адресою: м.Дніпро, пров.Баженова, 15 з 30.09.1975 року.

В цей же час, відповідачі та третя особа мешкають за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20.08.2012 року, яке набрало законної сили 31.08.2012 року, ОСОБА_3 визнано недієздатним.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 29.10.2012 року, яке набрало законної сили 08.11.2012 року, встановлено опіку над недієздатним ОСОБА_3 та призначено опікуном ОСОБА_2.

Також судом встановлено, що спадщину після померлого ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримали ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3.

З розяснень, які викладені в п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними», убачається, що правочин, вчинений під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості представника однієї сторони з другою стороною або внаслідок впливу тяжкої обставини, є оспорюваним. Обставини, щодо яких помилилася сторона правочину, мають існувати саме на момент вчинення правочину. Особа на підтвердження своїх вимог про визнання правочину недійсним повинна довести, що така помилка дійсно мала місце, а також що вона має істотне значення. Помилка внаслідок власного недбальства, незнання закону чи неправильного його тлумачення однією зі сторін не є підставою для визнання правочину недійсним.

Відповідно до ст.717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов'язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Таким чином, суд погоджується з доводами позивача, щодо помилки у природі правочину договору дарування, попередньо укладений договір довічного утримання свідчить про те, що її волевиявлення у дійсності було спрямоване на настання інших наслідків, ніж визначених договором дарування, що так не заперечується відповідачами. Крім цього, обдарованим того ж дня було прийнято на себе зобовязання з утримання та догляду за необхідності позивача, а земельна ділянка, яка є предметом договору дарування, розташована за тією ж адресою, що і предмет договору довічного утримання та слугує обслуговування домоволодіння.

Відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Відповідно до ст. 746 ЦК України відчужувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути фізична особа незалежно від її віку та стану здоров'я. Набувачем у договорі довічного утримання (догляду) може бути повнолітня дієздатна фізична особа або юридична особа. Якщо набувачами є кілька фізичних осіб, вони стають співвласниками майна, переданого їм за договором довічного утримання (догляду), на праві спільної сумісної власності. Якщо набувачами є кілька фізичних осіб, їх обов'язок перед відчужувачем є солідарним.

Згідно ст.752 ЦК України у разі неможливості подальшого виконання фізичною особою обов'язків набувача за договором довічного утримання (догляду) з підстав, що мають істотне значення, обов'язки набувача можуть бути передані за згодою відчужувача члену сім'ї набувача або іншій особі за їхньою згодою.

Згідно ст.757 ЦК України обов'язки набувача за договором довічного утримання (догляду) переходять до тих спадкоємців, до яких перейшло право власності на майно, що було передане відчужувачем.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Таким чином, враховуючи викладене, зважаючи на те, що ОСОБА_5, будучи набувачем за договором довічного утримання, помер раніше відчужувача, і тому обовязки повинні виконувати відповідачі, однак ОСОБА_3 є недієздатним, а його мати ОСОБА_2 опікується ним та не може утримувати інших осіб, суд вважає доцільним позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, судовий збір слід віднести за рахунок відповідача1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57- 60, 88, 169, 197, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_3, треті особи без самостійних вимог на предмет спору Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора, ОСОБА_4 про визнання договорів дарування та довічного утримання недійсними, визнання права власності задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування земельної ділянки, що розташована в м.Дніпрі по пров. Баженова, 15, площею 0,0451 га, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 30 серпня 2008 року та посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, за в реєстровим №1-8646.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку, що розташована в м.Дніпрі по пров. Баженова, 15, площею 0,0451 га, кадастровий номер :02:076:0006(66050003).

Визнати недійсним договір довічного утримання (догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 30 серпня 2008 року та посвідчений державним нотаріусом Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори ОСОБА_8, за реєстровим №1-8645.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на домоволодіння №15 за адресою: м.Дніпро, пров. Баженова, 15, який складається з будинку літ.А-1, житловою площею 57,2 кв.м. загальною площею 130,6 кв.м., який складається з: поз.1 коридору, площею 4,7 кв.м., поз.2 ванної, площею 4,1 кв.м., поз.3 житлової, площею 19,3 кв.м., поз.4 житлової, площею 19,3 кв.м., поз.5 житлової, площею 9,5 кв.м., поз.6 житлової, площею 9,1 кв.м., поз.7 туалету, площею 1,0 кв.м., поз. 8 коридору, площею 6,3 в.м., поз.9 коридору, площею 7,3 кв.м., вбиральні літ.Б, гараж літ.В, душ літ.Г, навіс літ.Д, поз.1-7, І-споруди.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 6890 грн. за вимоги майнового характеру та 1102,40 грн. за вимоги немайнового характеру.

Р ішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Апеляційна скарга подається апеляційному суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя Т.В. Шевцова