_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/520/960/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Дідур Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу Одеське представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2015 року позивач ТОВ "М.С.Л." звернулося до суду із позовом до відповідача, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 суму боргу, що виникла внаслідок неповернення коштів від реалізації лотерейних білетів за цивільно-правовим договором № 412 від 01.12.2012 року у розмірі 3 869,54 грн., та стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що 01.12.2012 року між сторонами було укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 412. Однак, у звязку із непогашенням відповідачем заборгованості від реалізації лотерей, позивач змушений звернутися до суду із позовом.

У судовому засіданні представник позивача ТОВ "М.С.Л." ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити, при цьому надав письмові пояснення на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_1 у ході розгляду справи позовні вимоги не визнавала, до судового засідання 05.07.2016 року не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надала письмові заперечення та заяву про розгляд справи за її відсутності у звязку із похилим віком та незадовільним станом здоров'я.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 01.12.2012 року між оператором державних лотерей ТОВ "М.С.Л." та ОСОБА_1 було укладено цивільно-правовий договір про розповсюдження державних лотерей № 412 /а.с. 30-42/, за умовами якого ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання від імені Оператора розповсюджувати білети державних лотерей Оператора, приймати ставки в лотереї від гравців при суворому дотриманні принципу добровільності та за ціною, вказаною, Оператором, укладаючи з гравцями відповідні правочини від імені Оператора шляхом передачі їм лотерейних білетів.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З відомості розповсюджувача акт звірки ОСОБА_1 /а.с. 43-44/ вбачається, що за період з 01.12.2012 року по 27.07.2015 року, відповідачем отримано 16 774 штук лотерейних білетів на суму 96 277,00 грн., реалізовано 76 493 штуки на суму 741 807,00 грн., та повернуто 775 штук на суму 3 875,00 грн., а також була здійснена реалізація лотерейних білетів термінального типу у кількості 58 944 штук /76 493- (16 774-775)/. З коштів, отриманих від реалізації лотерейних білетів відповідач здійснила виплату виграшів на торговій точці у розмірі 384 171,00 грн. У звязку із чим, позивачу належна до сплати сума у розмірі 357 636,00 грн. /741 807,00 грн. - 384 171,00 грн./, проте відповідач сплатила позивачу лише 353 776,46 грн., тобто відповідачем неповернуті кошти у розмірі 3 869,54 грн. /357 636,00 грн. - 353 776,46 грн./.

Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 57 ЦПК України, суд вважає, що відомість розповсюджувача акт звірки ОСОБА_1 /а.с. 43-44/ є належним доказом існування заборгованості відповідача перед відповідачем, у звязку із чим, доводи сторони відповідача про неналежність та недопустимість доказів у цій частині не заслуговують на увагу.

Положеннями ч. 1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

При цьому, суд зазначає, що відповідачем на виконання положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано власного розрахунку, або доказів щодо відсутності існування заборгованості та повного розрахунку із позивачем за цивільно-правовим договором про розповсюдження державних лотерей № 412 від 01.12.2012 року.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Матеріали справи містять також договір про реструктуризацію заборгованості, який укладений між оператором державних лотерей ТОВ "М.С.Л." та ОСОБА_1 23.05.2014 року, предметом якого є розстрочка сплати відповідачем заборгованості у розмірі 4 588,39 грн., що виникла протягом 2014 року за період розповсюдження відповідачем державних лотерей МЛС, згідно з укладеним між МСЛ та відповідачем цивільного-правовим договором про розповсюдження державних лотерей, а відповідач зобовязується протягом чотирьох місяців здійснювати погашення зазначеної суми.

Суд не приймає до уваги заперечення сторони відповідача щодо недійсності договору про реструктуризацію заборгованості від 23.05.2014 року у зв'язку із відсутністю вільного волевиявлення на його укладання та наявністю помилки при його укладанні, оскільки на даний час вказаний договір про реструктуризацію заборгованості від 23.05.2014 року є дійсним та відповідачем не заявлено вимог про визнання вказаного договору недійсним.

Та напроти, наявність вказаного договору від 23.05.2014 року свідчить про обізнаність та визнання відповідачем наявної заборгованості перед позивачем, у зв'язку із чим суд також критично ставиться до заперечень сторони відповідача у частині непредявлення позивачем вимоги у порядку ст. 530 ЦК України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "М.С.Л." підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу Одеське представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л.", - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу Одеське представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л.", , заборгованість за цивільно-правовим договором № 412 від 01.12.2012 року у розмірі 3 869,54 грн. /три тисячі вісімсот шістдесят дев'ять гривень 54 копійки/.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л." в особі відокремленого підрозділу Одеське представництво Товариства з обмеженою відповідальністю "М.С.Л.", , судовий збір у сумі 243,60 грн. /двісті сорок три гривні 60 копійок/.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.