АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1662/16 Головуючий 1 інстанції: Полєхін А.Ю.
Справа № 635/76/15-ц Доповідач : Пшенічна Л.В.
Категорія: захист честі
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року

Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі :

головуючого судді - Пшенічної Л.В.

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2

за участю секретаря Бабака О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом, у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року трикімнатну квартиру загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 в рахунок погашення заборгованості у розмірі 704 533,97 грн. за договором кредиту № 839/3/27/38/8-256, укладеним 04 квітня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року позов ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено.

Звернуто стягнення за іпотечний договір № 839/3/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року на предмет іпотеки трикімнатну квартиру загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 лютого 2008 року; Договору про визнання ідеальних часток у спільній власності на квартиру від 28 березня 2008 року; договору дарування частини квартири 01 квітня 2008 року; Договору дарування частини квартири від 01 квітня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості у розмірі 704 533,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 361 573,59 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 250 540,74 грн.; пеня у розмірі 68 440,64 грн.; штраф у розмірі 23 979 грн., за договором кредиту № 839/3/27/38/8-256, укладеним 04 квітня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» суму сплаченого судового збору у розмірі 3 441 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 посилається на те, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги вказують на те, що ОСОБА_5 не було придбано зазначену у кредитному договорі квартиру, а ні у 2008 році, а ні у 2013 році, а тому виходячи з положень кредитного договору п. 4.5 кредитнй договір припинив свою дію 23 червня 2008 року.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які зявились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки зобовязання за кредитним договором виконується неналежним чином, мається заборгованість, виконання кредитного договору забезпечено іпотекою, а тому є підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки вони повністю відповідають обставинам справи, яким суд дав вірну оцінку, але змінює судове рішення, оскільки судом першої інстанції не була визначена ціна предмету іпотеки на час ухвалення судового рішення

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмету іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_6 має заборгованість за кредитним договором № 839/3/27/38/8-256 від 04 квітня 2008 року сумі 704533грн.97 коп.

Виконання зобовязання за кредитним договором забезпечено іпотечним договором № 839/4/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року, укладеним між позивачем та відповідачем. Предметом іпотеки є трикімнатну квартиру загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про наявність підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки.

В п.1.2 іпотечного договору сторони зазначили, що вартість предмету іпотеки становить 378750 грн.

Представник відповідача не погоджується з вказаною вартістю предмету іпотеку, вважає, що на даний час ця вартість є іншою.

Позивач надав звіт про оцінку майна від 30 березня 2016 року, в якому встановлено, що .ліквідаційна вартість квартири становить 727900грн.

Вирішуючи питання щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, суд першої інстанції не з ясував питання чи погоджуються сторони з вартістю предмету іпотеку вказаною в договорі і не зазначив у резолютивній частині судового рішення вартість предмету іпотеки,а тому судова колегія змінює судове рішення доповнюючи резолютивну частину рішення суду першої інстанції щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, зазначаючи вартість предмету іпотеки згідно зі звітом про в оцінку майна.

Щодо доводу апеляційної скарги відносно не застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин наслідків пропуску строку позовної давності, то суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність підстав для застосування строку позовної давності, оскільки строк не пропущено.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на те, що оскільки ОСОБА_6В не придбав квартиру, на отримання якої він брав кредит, то договір кредиту є припиненим, не ґрунтується на законодавстві і не приймається судовою колегіє.

Посилання в апеляційній скарзі на рішення судів щодо правовідносин між ОСОБА_3І та Банком, між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 не спростовують висновки суду першої інстанції про наявність підстав про звернення стягнення на предмет іпотеки.

ОСОБА_3 звертався до суду з позовом про визнання іпотечного договору недійсним, рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.07.2015 року, залишеного без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 10 вересня 2015 року, які є чинними, у задоволені позову ОСОБА_3 відмовлено.

Згідно зі ст. ст.. 10 і 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а ст. 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що позивач довів свій позов.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 307, п1.ч.1 ст.309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України судова колегія судової палати,-

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2016 року змінити.

Звернути стягнення за іпотечний договір № 839/3/27/38/8-292 від 04 квітня 2008 року на предмет іпотеки трикімнатну квартиру загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 лютого 2008 року; Договору про визнання ідеальних часток у спільній власності на квартиру від 28 березня 2008 року; договору дарування частини квартири 01 квітня 2008 року; Договору дарування частини квартири від 01 квітня 2008 року, в рахунок погашення заборгованості у розмірі 704 533,97 грн., з яких: заборгованість за кредитом у розмірі 361 573,59 грн.; заборгованість за відсотками у розмірі 250 540,74 грн.; пеня у розмірі 68 440,64 грн.; штраф у розмірі 23 979 грн., за договором кредиту № 839/3/27/38/8-256, укладеним 04 квітня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та ОСОБА_5, шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах з урахуванням ціни предмету іпотеки визначеною згідно звіту про оцінку майна, яка становить 727900 грн..

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ протягом 20 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя

Судді колегії