УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

при секретарі Заліській Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: Національна телекомпанія України, про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у зв'язку з затриманням виконання рішення суду щодо негайного поновлення на роботі у справі за позовом ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди за апеляційною скаргою Національної телекомпанії України на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року та на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2014 ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді фінансового директора фінансової дирекції Національної телекомпанії України з 31.03.2014. Стягнуто з Національної телекомпанії України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 129895,05 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку в розмірі 16747,53 грн. підлягало негайному виконанню. Стягнуто з Національної телекомпанії України на користь держави судовий збір в розмірі 1542,55 грн.Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення.

Справа № 761/12692/14-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/10696/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Притула Н.Г. .
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
Посилаючись на те, що відповідачем не було прийнято міри по негайному виконанню рішення суду щодо поновлення на роботі, наказ про поновлення на роботі було видано лише 17.01.2015, однак з даним наказом її було ознайомлено лише 16.03.2015, ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 236 КЗпП України, просила стягнути з Національної телекомпанії України на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затриманням виконання судового рішення щодо негайного поновлення її на роботі за період часу з 19.11.2014 по 13.03.2015 в сумі 65 356, 00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнутоз Національної телекомпанії України на користь ОСОБА_4середній заробіток за час вимушеного прогулу у зв'язку з затриманням виконання рішення суду щодо негайного поновлення на роботі в сумі 33 494, 95 грн.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку у зв'язку з затриманням виконання рішення суду з Національної телекомпанії України у дохід держави стягнуто судовий збір в сумі 334, 95 грн.

Не погоджуючись із вказаними ухвалою та додатковим рішенням суду, представник Національної телекомпанії України подав апеляційну скаргу, мотивуючи її тим, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права.

Зазначав, що постанову Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві про відкриття виконавчого провадження від 27.11.2014 з виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2014 про поновлення ОСОБА_1 на роботі, Національна телекомпанія України отримала лише 20.04.2015, а відтак до вказаної дати відповідачу не було відомо про існування такої постанови.

Вказував, що позивач лише 14.01.2015 звернулася до відповідача із заявою, в якій просила вважати її такою, що приступила до роботи на посаді фінансового директора, а відтак поновлення позивача на роботі і період з 30.04.2014 по 12.01.2015 було б порушенням вимог постанови КМУ «Про роботу за сумісництвом працівників державних підприємств, установ і організацій», оскільки з 30.04.2014 позивач була прийнята на роботу до Міністерства екології та природних ресурсів України.

Враховуючи наведене, представник Національної телекомпанії України просив ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви позивача, а також, відповідно, просив скасувати додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року.

В судовому засіданні представник відповідача просила апеляційну скаргу задовольнити з наведених у ній підстав.

Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечувала, просила скаргу відхилити з огляду на її безпідставність.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали та ухваленого додаткового рішення в цій частині, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2014 позовні вимоги ОСОБА_1 до Національної телекомпанії України про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено частково. Поновлено на роботі ОСОБА_1 на посаді директора фінансового фінансової дирекції Національної телекомпанії України з 31.03.2014, стягнуто з Національної телекомпанії України середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 129 895, 05 грн., моральну шкоду в розмірі 5 000, 00 грн. Рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку в розмірі 16 747, 53 грн. підлягало негайному виконанню, стягнуто з Національної телекомпанії України на користь держави судовий збір в розмірі 1 542, 55 грн. Іншу частину позовних вимог залишено без задоволення (а.с. 135-140, т.2).

18.11.2014 Шевченківвьким районним судом м. Києва виданий виконавчий лист № 761/12692/14-ц про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора фінансового фінансової дирекції Національної телекомпанії України з 31.03.2014.

24.11.2014 старшим державним виконавцем ВДВС Шевченківського РУЮ у м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом № 761/12692/14-ц, виданому 18.11.2014 Шевченківським районним судом м. Києва про поновлення на роботі ОСОБА_1 на посаді директора фінансового фінансової дирекції Національної телекомпанії України з 31.03.2014. (а.с. 156, т.2).

Наказом Національної телекомпанії України від 17.01.2015 № 32-к ОСОБА_1 поновлено на роботі з 31.03.2014 на посаді директора фінансового фінансової дирекції. (а.с. 98, т.4).

Встановивши, що виконання рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2014 в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі в період з 19.11.2014 по 16.01.2015 було затримано з вини відповідача, на підставі ст. 236 КЗпП України суд першої інстанції стягнув з останнього на користь ОСОБА_1 середній заробіток на суму 33 494 грн.

Колегія суддів погоджується з висновками першої інстанції та вважає, що при вирішенні заяви ОСОБА_1, суд правильно застосував ст. 236 КЗпП України.

Заперечуючи підстави для стягнення на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення її на роботі, Національна телекомпанія України посилалася на неможливість видання відповідного наказу через ненадання ОСОБА_1 оригіналу трудової книжки.

Суд першої інстанції правильно відхилив такі заперечення щодо наявності підстав для затримки у поновленні позивача на роботі, оскільки відповідно до положень КМУ «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 № 301 та Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення № 110 від 17.08.1993, працівники зобов'язані надати трудову книжку при влаштуванні на роботу. Оскільки, підставою для видання наказу про поновлення ОСОБА_1 на посаді було рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 18.11.2014, відсутність трудової книжки ОСОБА_1 на підприємстві не перешкоджало поновленню її на роботі.

Колегія суддів погоджується з додатковим рішення суду першої інстанції про стягнення з відповідача в дохід держави судового збору, оскільки питання розподілу судових витрат вирішено судом у відповідності до положень ст.88, 220 ЦПК України.

Керуючись ст. 218, 303, 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Національної телекомпанії України відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 27 липня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: