Справа № 304/551/16-ц
Провадження № 2/304/238/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 червня 2016 рокум. Перечин
Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:
головуючого - судді Чепурнова В. О.,
при секретарі - Гавій Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання за нею права власності в порядку спадкування на 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1. Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько - ОСОБА_3. Заповіту батько не залишив, а вона прийняла спадщину за ним, оскільки на момент смерті разом з відповідачем була зареєстрована у вказаному будинку, користується ним та присадибною ділянкою. Батьки батька померли до нього, інших дітей у нього не було, а наша мати - ОСОБА_4, є колишньою дружиною батька, оскільки розірвала шлюб з ним, та відповідно не є спадкоємицею за законом. Для оформлення спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 вказаного будинку вона звернулася до нотаріуса, однак їй було відмовлено в оформленні такої за відсутністю достатніх правовстановлюючих документів на будинок батька. Тому просить задовольнити позов та визнати за нею право власності на 1/2 частину будинку в порядку спадкування.
Позивачка у судове засідання не з'явилася, однак подала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, а також розглянути справу у її відсутності.
Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але в судове засідання не з'явився, тому, суд зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_3, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1, виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області 14 червня 1994 року (а. с. 5-7).
Також встановлено, що рішенням виконкому Перечинської селищної Ради депутатів трудящих № 30 «Про дозвіл на знесення будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та побудову на цьому місці нового за архітектурними вимогами» від 29 квітня 1970 року, вирішено дозволити ОСОБА_3 знести старий будинок по АДРЕСА_1 і на цьому місці побудувати новий за архітектурними вимогами (а. с. 10-17).
Крім цього встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, та у строк шість місяців була також зареєстрована донька - позивач ОСОБА_1, що стверджується довідкою Перечинської міської ради Закарпатської області № 1056 від 24 березня 2016 року (а. с. 9).
Як роз'яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року (далі - Постанова), відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним для вирішення вказаного позову застосувати норми ЦК УРСР.
Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.
Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.
Відповідно до ст. ст. 524, 525, 529 ч. 1 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.
Разом з цим, як вбачається з повідомлення завідувача Перечинською державною нотаріальною конторою № 64/01-16 від 15 квітня 2016 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки свідоцтво про право власності на житловий будинок не було виготовлено та не було зареєстроване у встановленому законом порядку (а. с. 26).
Як роз'яснено в п. 23 Постанови, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та може прийняти за спадщину за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.
Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.
Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживала з покійним батьком у спадковому будинку на час відкриття спадщини та продовжує там жити і після його смерті, протягом строку, встановленого статтею 549 ЦК Української РСР не відмовилася від неї, а тому вважається такою, що прийняла спадщину.
Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняла спадщину, однак у неї існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 331, 377 ЦК України, ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 10, 11, 57-61, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будовами та спорудами.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Закарпатської області через суд першої інстанції шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: Чепурнов В. О.