У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Гримич М.К., Кафідової О.В., Умнової О.В., Фаловської І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року публічне акціонерне товариство «Банк Форум» (далі ПАТ «Банк Форум», банк) звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 73300,50 доларів США та 5000 грн штрафу.

Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору від 9 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_5 та акціонерним комерційним банком «Форум», правонаступником якого є ПАТ «Банк Форум», відповідач отримав кредит в сумі 149 000 доларів США. Згідно з пунктом 2.3 кредитного договору позичальник здійснює погашення кредиту щомісячно, починаючи з місяця наступного за місяцем користування кредитними коштами. Повернення позичальником коштів здійснюється на відкритий йому позичковий рахунок. Сплату процентів за користування кредитними коштами відповідач зобов'язався проводити щомісячно згідно з п.2.7 Кредитного договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені п.2.7 кредитного договору є підставою для вимоги дострокового повернення кредитних коштів, процентів за їх користування та сплати неустойки (п.2.5 кредитного договору). Позичальник зобов'язався у разі несвоєчасного повного чи часткового неповернення кредитних коштів та несплати процентів, сплатити на вимогу банку штрафні санкції, передбачені розділом 4 кредитного договору.

Банк свої зобов'язання за договором виконав: відкрив необхідні рахунки обліку на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності здійснив видачу кредитних коштів. У зв'язку з порушення позичальником умов кредитного договору, банк пред'явив вимогу про усунення порушення умов договору, однак ніяких коштів та пропозицій по погашенню заборгованості від відповідача не отримав. Станом на 29 липня 2015 року загальна заборгованість позичальника по кредитному договору становить 73300,50 доларів США , що еквівалентно 1 620 513,13 грн та 5000 грн штраф за порушення п. 3.3.7, п.4.4 кредитного договору. Вказана заборгованість складається з: 16 073,63 доларів США прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 45914,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів: 9182,30 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 650,87 доларів США - поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1479,70 доларів США - сума пені; 5000 грн штраф за порушення п.3.3.7 кредитного договору.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 9 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року рішення місцевого суду скасовано з ухваленням нового рішення, яким позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором від 9 липня 2008 року у розмірі 71 820,80 доларів США, що еквівалентно 1 784 337,50 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволені позову в іншій частині вимог відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись з рішенням суду апеляційної інстанції подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права просить його скасувати із залишенням в силі рішення місцевого суду.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцевих та перехідних положень» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши доповідь судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, дослідивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову виходив з того, що в даному випадку має місце прострочення кредитора. Тому вина боржника у невиконанні ним зобов'язання відсутня, що унеможливлює нарахування неустойки, а виконання зобов'язання відстрочується на час прострочення.

Скасовуючи рішення місцевого суду з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову апеляційний суд виходив з того, що відповідач в період з 19 березня 2014 року по 24 липня 2014 року не виконував свої зобов'язання за кредитним договором. 25 червня 2014 року ним було внесено на відповідні розрахункові рахунки для погашення кредиту суми 730,70 доларів США, 697,82 доларів США, 721,08 доларів США, всього 2149,60 доларів США.Тобто з 26 червня 2014 року відповідач не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором. Оскільки відповідач свої грошові зобов'язання за кредитним договором добровільно не виконує, банк, відповідно до статті 1050 ЦК України, правомірно вимагає дострокового повернення кредиту.

Згідно висновків апеляційного суду, штрафні санкції щодо відповідача банком нараховані під час дії мораторію на нарахування пені та штрафів на основну суму заборгованості за кредитними зобов'язаннями. Тому у задоволені вказаної частини позовних вимог банку необхідно відмовити.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції відповідають фактичним обставинам справи та узгоджуються з нормами матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 9 липня 2008 року між акціонерним комерційним банком «Форум» (ПАТ «Банк Форум») та ОСОБА_5 укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на споживчі потреби в сумі 149 000 доларів США строком до 6 липня 2018 року, зі сплатою процентів в розмірі 13,5% річних.

Відповідно до п.2.3 договору, позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 1242 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок НОМЕР_1 у Краматорському відділенні Донецької філії АКБ «Форум», МФО 394631.

Відповідно до п.п. 7.5, 7.6 договору, усі зміни та доповнення до цього договору, окрім випадків, передбачених п.5.1,5.2,5.3 вносяться шляхом письмового укладання додаткових угод, які стають невід'ємною частиною цього договору. Усі повідомлення сторін цього договору здійснюються в письмовій формі шляхом направлення листів, телеграм чи факс-повідомлень з подальшим направленням оригіналів таких повідомлень рекомендованим листом. Повідомлення є обов'язковим і здійсненим належним чином при направленні його рекомендованим листом за адресами сторін, вказаними у цьому договорі.

11 жовтня 2010 року між сторонами укладено додатковий договір №1 до кредитного договору, відповідно до якого пункт 2.3 кредитного договору викладено в наступній редакції: «2.3. Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 1242, 00 доларів США на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів НОМЕР_2 в відділенні 31505 ПАТ «Банк Форум», код банку 322948 щомісячно, не раніше 1-го та не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором, загальна заборгованість станом на 29 липня 2015 року становить 73300,50 доларів США, з яких: 16 073,63 доларів США - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів; 45 914,00 доларів США - поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів; 9 182,30 грн - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; 650,87 доларів США поточна заборгованість за нарахованими процентами; 1479,70 доларів США - сума пені; 5000 грн - штраф за порушення п.3.3.7 кредитного договору.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що ОСОБА_5 з моменту укладення кредитного договору до березня 2014 року включно належним чином виконував кредитні зобов'язання, останній платіж здійснено 23 червня 2014 року.

Заперечуючи проти задоволення позову відповідач вважав, що у задоволенні позову необхідно відмовити повністю на підставі ст.613 ЦК України у зв'язку з тим, що в даному випадку має місце прострочення кредитора.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Кредитор також вважається таким, що прострочив, у випадках, встановлених частиною четвертою статті 545 цього Кодексу.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора.

Боржник не має права на відшкодування збитків, завданих простроченням кредитора, якщо кредитор доведе, що прострочення не є наслідком його вини або осіб, на яких за законом чи дорученням кредитора було покладено прийняття виконання.

Боржник за грошовим зобов'язанням не сплачує проценти за час прострочення кредитора.

Постановою Правління Національного Банку України від 13 червня 2014 року №355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцію Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 16 червня 2014 року №49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію.

У період з квітня 2014 року по 5 липня 2014 року місто Краматорськ було зайнято незаконними збройними формуваннями. В подальшому місто було звільнено і з того часу перебуває під юрисдикцією державної влади України.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, відповідач у період з 19 березня 2014 року по 24 липня 2014 року не виконував свої зобов'язання за вказаним кредитним договором.

25 червня 2014 року ним було внесено на відповідні розрахункові рахунки для погашення кредиту суми 730,70 доларів США, 697,82 доларів США, 721,08 доларів США, всього 2149,60 доларів США.

Тобто з 26 червня 2014 року відповідач не виконував своїх зобов'язань за кредитним договором.

Відповідач не довів належними і допустимими доказами тих обставин, що протягом 2014-2015 років він намагався виконати свої зобов'язання за кредитним договором і не мав такої можливості з вини банку.

13 липня 2015 року ОСОБА_5 отримав від банку банківські реквізити для подальшої сплати заборгованості за кредитним договором. Одночасно він отримав від уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних та юридичних осіб вимогу про усунення порушень і дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором. Разом з тим, будь-яких дій для виконання своїх зобов'язань по поверненню кредиту не вчинив.

Відповідно до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня. коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вирішуючи даний спір суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банк, відповідно до статті 1050 ЦК України правомірно вимагає дострокового повернення кредиту, оскільки відповідач свої грошові зобов'язання за кредитним договором добровільно не виконує.

Згідно розрахунку банку заборгованість по кредитному договору складає 71820,80 доларів США, розмір якої відповідач не оспорював та яка підлягає стягненню на користь банку.

Повно встановивши обставини справи з урахуванням об'єктивно оцінених зібраних у справі доказів, суд апеляційної інстанції, правильно застосував вищевказані норми матеріального права до спірних правовідносин та дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

В ході розгляду даної справи апеляційним судом дотримано вимог ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, перевірено усі обставин, на які посилалися сторони в обґрунтування своїх вимог і заперечень та надано мотивування усім доводам сторін у справі, що є обов'язковим елементом справедливого судового розгляду (ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення. При вирішенні даної справи судом апеляційної інстанції правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

За таких обставин, відповідно до ст. 337 ЦПК України касаційну скаргу слід відхилити і залишити оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 344 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.C. Висоцька
суддіМ.К. Гримич
О.В. Кафідова
О.В. Умнова
І.М. Фаловська