Справа № 212/134/16-ц
У Х В А Л А

про повернення заяви про забезпечення позову

14 квітня 2016 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

12 січня 2016 року до Жовтневого районного суду міста ОСОБА_2 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

13 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на транспортний засіб марки TOYOTA Camry реєстраційний номер НОМЕР_1, номер кузова НОМЕР_2, 2013 року випуску, зареєстрований на ОСОБА_4, заборонивши даний автомобіль продавати, дарувати та проводити будь-які дії по його відчудженню; на час розгляду даної справи застосувати судовий секвестр, шляхом вилучення спірного автомобіля (з комплектами ключів від нього, свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу) у ОСОБА_4,з передачею їх на відповідальне зберігання ОСОБА_1. Оскільки, вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв'язку з який потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, та обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Стаття 152 ЦПК України, встановлює, що позов забезпечується шляхом: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; забороною провадити певні дії; забороною іншим особам провадити платежі або передавати майно відповідачеві; зупиненням продажу описаного майна, якщо подано позов про право власності на дане майно або про виключення його з опису; зупиненням стягнення на підставі виконавчого напису нотаріального органу, коли боржник оспорює цей напис у позовному порядку.

Суд, дослідивши заяву, дійшов висновку про неможливість задоволення заяви позивача про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони на відчуження транспортного засобу, оскільки, відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9, ухвала про забезпечення позову поставляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК України, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановлені ухвали.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження свої вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно абз.3 п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Проте, на момент постановлення ухвали про накладення арешту та заборони відчуження транспортного засобу, позивачем не надано документів на підтвердження, що транспортний засіб належить на праві власності ОСОБА_4 (яка на час розгляду заяви не є стороною у справі), та не встановлено в чому полягає реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову і чим це підтверджується.

Також, позивачем не доведено те, що вид забезпечення позову не порушуватиме права інших осіб.

Відповідно до ч.8 ст.153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 ЦПК України, повертає її заявнику.

Заявник не позбавлений можливості, усунувши вказані недоліки заяви про забезпечення позову, повторно звернутися до суду із такою заявою

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, 210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 - повернути представнику позивача.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О. В. Колочко