Справа № 369/9848/16-ц
Провадження № 2/369/4227/16
17.11.2016 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі головуючої судді Ковальчук Л.М., при секретарі Завойській В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,
У жовтні 2016 року позивач ОСОБА_2 акціонерне товариство «Страхова компанія «Рідна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 11 листопада 2015 року між ОСОБА_3 «СК «Рідна» та ОСОБА_4 було укладено договір № АТ 323/15 добровільного страхування наземного транспорту, згідно умов якого предметом договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству України, повязані з користуванням і розпорядженням транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1.
20 липня 2016 року у м. Києві на бульв. Т. Шевченка сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідно до п. 3.1. Договору страхування пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить до страхових випадків.
Відповідно до замовлення наряду фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 № 000000075 від 08 вересня 2016 року вартість відновлювального ремонту автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1 склала 12 250 грн..
У зв'язку з цим, відповідно до умов Договору страхування страховик визнав зазначену подію страховим випадком, провів розрахунок розміру страхового відшкодування та здійснив страхову виплату в розмірі 9 271 грн. 70 коп., що підтверджується платіжним дорученням.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило дорожньо-транспортну пригоду та призвело до пошкодження автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Таким чином, до страховика після виплати страхового відшкодування в межах фактичних витрат перейшло право на отримання від ОСОБА_1 компенсації виплаченого страхового відшкодування.
Враховуючи викладене, позивач ОСОБА_3 «Страхова компанія «Рідна» просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 «Страхова компанія «Рідна» компенсацію завданих збитків у розмірі 9 271 грн. 70 коп. та витрати по сплаті судового збору.
В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 «СК «Рідна» не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.
Оскільки представник позивача у поданій суду заяві не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 11 листопада 2015 року між ОСОБА_3 «СК «Рідна» та ОСОБА_4 було укладено договір № АТ 323/15 добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого страховик взяв на себе зобовязання при настанні страхового випадку відшкодувати заподіяний матеріальний збиток (виплатити страхове відшкодування) у межах страхової суми.
Згідно умов п. 1 договору страхування застрахованим є транспортний засіб Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1.
Відповідно до умов п. 3.1. Договору страхування пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди належить до страхових випадків.
За правилами п. 14.4.3 Договору страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в строки передбачений договором.
22 липня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 «СК «Рідна» із заявою-повідомленням про факт пошкодження автомобіля Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1, в дорожньо-транспортній пригоді, яка відбулася 20 липня 2016 року за адресою бульв. Т. Шевченка в м. Києві, внаслідок чого водій ОСОБА_1 не дотримався безпечного інтервалу та скоїв наїзд на автомобіль марки «Opel», у звязку з чим було пошкоджено переднє 2 крило, передній бампер, передні ліві двері.
Вказаний факт дорожньо-транспортної пригоди підтверджується довідкою № 96537959 про дорожньо-транспортну пригоду, яка видана інспектором з дізнання ОСОБА_6, 11 рота 4 батальйону УПП НП у м. Києві.
Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. 00 коп. в дохід держави.
20 вересня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до ОСОБА_3 «СК «Рідна» із заявою про виплату страхового відшкодування у звязку із страховим випадком, який стався 20 липня 2016 року з транспортним засобом Renault Clio, реєстраційний номер НОМЕР_1, договір страхування № 323/15 від 11 листопада 2015 року. У вказаній заяві ОСОБА_4 просив страхову компанію виплатити страхове відшкодування в розмірі 9 271 грн. 70 коп..
Згідно замовлення-накладної № 000000075 від 08 вересня 2016 року ФОП «ОСОБА_5В.» вартість ремонту становить 12 250 грн..
20 вересня 2016 року був складений страховий акт № 4224, відповідно до якого ОСОБА_3 «СК «Рідна» визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та вирішив виплатити страхове відшкодування у розмірі 9 271 грн. 70 коп., що підтверджується розрахунком суми страхового відшкодування, який є додатком до страхового акту.
У зв'язку з виплатою страхового відшкодування та набуттям права зворотної вимоги до винної особи ОСОБА_3 «СК «Рідна» звернувся до ОСОБА_1 з вимогою про відшкодування завданих збитків у розмірі 9 271 грн. 70 коп. протягом 5 календарних днів з дати отримання вказаної вимоги
Відповідно до вимог ст. 6 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.
Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобовязується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобовязується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до вимог п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до ст.ст. 440, 450 ЦК України шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.
Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, повязані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди також додаються витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок настання страхового випадку ОСОБА_3 «СК «Рідна» сплатила страхове відшкодування у розмірі 9 271 грн. 70 коп. на користь ОСОБА_4, оскільки в результаті дорожньо-транспортної пригоди було завдано шкоди застрахованому автомобілю.
За правилами ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до вимог ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
За правилами ст. 38 Закону України Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлене право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду.
Відповідно до вимог п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» оскільки в силу ст. 452 ЦК України особа, яка відповідає за шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, не буде суперечити закону предявлення за вибором потерпілого вимог про відшкодування шкоди безпосередньо до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої і особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується сума майнових витрат, понесених на виконання зобовязання по відшкодуванню шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то з неї витрати стягуються в цих межах. Регресна вимога може бути предявлена протягом трьох років, з дня виконання зобовязання про відшкодування шкоди (відшкодування в натурі, виплати суми періодичних платежів тощо).
У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхова компанія набула прав кредитора за вимогою про відшкодування збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, щодо ОСОБА_1, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, у розмірі виплаченого страхового відшкодування.
Оскільки в судовому порядку було встановлено вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження застрахованого транспортного засобу, а також чинним законодавством України передбачене право страховика звернутися до винної особи про стягнення шкоди в порядку регресу, суд дійшов висновку, що вимога позивача ОСОБА_3 «СК «Рідна» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, є законною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.
За правилами ст. 88 ЦПК України судові витрати по справі слід стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача ОСОБА_3 «СК «Рідна».
Керуючись п.п. 2, 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 6, 22, 29, 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 979, 993, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 88, 213, 215, 218, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Рідна» 9 271 грн. 70 коп. у рахунок відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (в порядку регресу), та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. понесених витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду або шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення в разі відсутності в судовому засіданні осіб, які брали участь у справі, під час проголошення судового рішення.

Суддя Ковальчук Л.М.