Справа №654/2921/16-ц
Провадження№ 2/654/1109/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

21.10.2016 року м. Гола Пристань

Голопристанський районний суд Херсонської області

у складі: головуючої судді Ширінської О.Х.,

за участю секретаря - Слюсар О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Гола Пристань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття особи з реєстрації, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він є спадкоємцем житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. З 2003 року він проживав та проживає в даному будинку, що раніше належав його бабусі - ОСОБА_4. В даному будинку з 2003 року зареєстрований ОСОБА_3, але після реєстрації в ньому не проживає, особистих речей в будинку не має, комунальні послуги не сплачує, добровільно знятись з місця реєстрації не бажає. Відповідачем був взятий кредит у «ПриватБанку», в договорі вказав адресу свого місця реєстрації. На його адресу постійно надходять дзвінки та листи від «ПриватБанку» відносно відповідача з погрозами про погашення заборгованості у розмірі 6202,33 грн. Він є інвалідом третьої групи, лікарями йому забороно хвилюватись, а такі листи та дзвінки не дають йому спокою. Крім того, він бажає оформити субсидію, але йому постійно відмовляють, оскільки в будинку прописані інші особи. У зв'язку з тим, що відповідач не бажає у добровільному порядку знятись з реєстрації, просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зняти його з реєстрації місця проживання.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги уточнила та просила визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: Херсонська область, Голопристанський район, АДРЕСА_1. Оскільки з моменту реєстрації до теперішнього часу ОСОБА_3 в даному будинку не проживав, особистих речей не мав, його реєстрація перешкоджає позивачу як власнику будинку, вільно користуватись та розпоряджатися майном.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з'явився, причини своєї неявки суду не повідомив про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд вважає можливим розглянути позов за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, застосувавши заочний порядок розгляду справи.

Згідно інформації, наданої завідуючим Голопристанської державної нотаріальної контори № 471/02-14 від 31.08.2016 року, після смерті ОСОБА_4, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року, яка на день смерті постійно проживала в с. Чулаківка, Голопристанського району Херсонської області, 08.11.2013 року до нотаріальної контори звернувся з заявою про прийняття спадщини за заповітом її онук - ОСОБА_1. 24.06.2016 року до Голопристанської ДНК із заявою про прийняття спадщини за законом звернулась донька померлої - ОСОБА_2. Заведено спадкову справу №304/2013.

24.06.2016 року в Голопристанській ДНК за № 468 було складено договір про розподіл спадкового майна.

Єдиними спадкоємцями на теперішній час після смерті ОСОБА_4 на житловий будинок, що розташований за адресою: Херсонська область, АДРЕСА_1 - є її онук, ОСОБА_1, на земельні ділянки - її донька ОСОБА_2. Відомості про інших спадкоємців у Голопристанської ДНК відсутні.

Відповідно до довідки № 02-29/990 від 02.09.2016 року, виданої Чулаківською сільською радою Голопристанського району Херсонської області, згідно даних сільської ради ОСОБА_1,1968 р.н., дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 з 2003 року, але за місцем проживання не зареєстрований.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають частковому задоволенню.

Ухвалення рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням відповідача - є підставою для зняття його з реєстрації у зазначеному будинку, відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» при відповідному зверненні до служби у справах громадян, еміграції та реєстрації фізичних осіб ВГІРФО Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується і розпоряджається належним йому майном на свій розсуд.

Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, провадиться в судовому порядку внаслідок відсутності цієї особи понад шість місяців без поважних причин.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник має право на захист права власності від порушень, не пов'язаних із позбавленням володіння, а саме, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим будинком обґрунтована та підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає, що вимога про зобов'язання ВГІРФО Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області про зняття з реєстрації ОСОБА_3 задоволенню не підлягає, оскільки згідно ст. 7 Закону України " Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні ", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть, а тому дана дія буде вчинена компетентним органом і без зазначення про це в рішенні суду.

Так, ст. 11 вищезазначеного Закону передбачено, що реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрацції, а тому вирішення даного питання не відноситься до компетенції суду. Тому в цій частині позовні вимоги є безпідставними, які задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 60, 179, 209, 212, 213, 215, 217, 224-226, 228, 233 ЦПК України, ст.ст. 321, 150, 16, 386, 391 ЦК України, ст. 156 ЖК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги

Суддя О. Х. Ширінська