Справа № 367/887/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючої судді Оладько С.І.,

при секретарі Костяк В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ірпені цивільну справу за позовом ОСОБА_1,ОСОБА_2 до ОСОБА_3,3-я особа ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні житлом

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду із позовом та уточнюючою позовною заявою,відповідно до яких зазначили,що вони є співвласниками АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2015 року, виданого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області. Кожному із нас належить по 37/200 частин вказаного будинку. Право власності зареєстроване, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про право на спадщину за законом.

Іншими співвласниками будинку є відповідач ОСОБА_3, якому належить 37/100 частин будинку та ОСОБА_4, якому належить 26/100 частин будинку, правовстановлюючі документи на їх частини будинку знаходяться у цих сторін.

У користуванні третьої особи ОСОБА_4 знаходяться приміщення квартири АДРЕСА_1, а саме: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7. Відповідач користується приміщеннями квартири №2 вказаного будинку, а саме: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, яка складає 74/100 частин, які є спадковими для відповідача ОСОБА_3 та нас.

ОСОБА_3 тривалий час не визнавав за ними право на спадкування після смерті їхнього діда ОСОБА_5, зараз не визнає за ними законного права власності на частину будинку. Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 21.11.2014 року ОСОБА_3 було відмовлено в його позові про встановлення факту проживання його однією сім'єю із спадкодавцем. Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 22.01.2015 року вказане рішення суду залишене без змін і набрало законної сили. Також ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_3 було відмовлено в задоволенні його касаційної скарги.

Вони зверталися до відповідача щодо надання їм можливості війти в АДРЕСА_1 та користуватися ним за призначенням, як співвласники будинку. Але їм було відмовлено. На хвіртці садиби АДРЕСА_1 та на вхідних дверях будинку відповідач встановив замки, ключів від яких вони не мають. Цими незаконними діями відповідач ОСОБА_3 чинить їм перешкоди в користуванні їхньою власністю.Вони зверталися до Ірпінського відділу поліції із заявою щодо протиправних дій ОСОБА_3, отримали висновок про відсутність кримінального правопорушення від 29 грудня 2015 року. Із вказаного документу вбачається, що опитаний працівниками поліції ОСОБА_3 дав неправдиві пояснення, що на даний час тривають судові процеси щодо розподілу будинку і лише після розподілу будинку в натурі він допустить їх в будинок. У разі винесення законних рішень судів зобов'язується їх виконувати.

Позивачі зазначають,що вони є такими ж співвласниками будинку, як і відповідач ОСОБА_3, їхня спільна частка у власності на будинок такого ж розміру, як і у відповідача, ніякого переважного права перед ниами у користуванні частиною будинку, він не має. І та обставина, що між ними не розподілена спадкова частина будинку в натурі ніяким чином не дає йому

Позивачі просять усунути ним перешкоди в користуванні власністю 37/100 частиною будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення їх в приміщення будинку №2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6 та зобов»язати відповідача надати їм ключі від хвіртки та вхідних дверей цього будинку.

Представник позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_6 у судовому засіданні позовні вимоги не визнали,просили у позові відмовити,поскільки позивачам та відповідачу частина спірного будинку належить на праві спільної часткової власності.Позивачі свою частину будинку не виділили у натурі,а тому відсутні підстави для їх вселення у будинок.Частина будинку,яка перебуває у користуванні відповідача складається із двох житлових кімнат,одна із яких прохідна,а тому і з даних причин позивачі не можуть заселитись у будинок.Крім того,спільне проживання позивачів та відповідача у будинку не можливе,на даний час відповідач звернувся до суду із позовом про припинення частки позивачів у спільній частковій власності.

3-я особа ОСОБА_4 у судовому засіданні проти позову не заперечував,пояснив,що він має відокремлену частину будинку,яка належить йому по праву власності.

Суд,заслухавши пояснення сторін,покази свідка,дослідивши письмові докази по справі,вважає позов таким,що підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.3 ЦПК України «Кожна особа має право у порядку,встановленому цим Кодексом,звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав,свобод чи інтересів.У випадках,встановлених законом,до суду можуть звертатися органи та особи,яким надано право захищати права,свободи та інтереси інших осіб,або державні чи суспільні інтереси».

Відповідно до ст..11 ч 1 ЦПК України «Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб,поданим відповідно до цього Кодексу,в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі».

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України»Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставі своїх вимог і заперечень,крім випадків,встановлених ст.. 61 цього Кодексу».

Відповідно до ст.. 61 ч 3 ЦПК України «Обставини,встановлені судовим рішенням у цивільній,господарській або адміністративній справі,що набрало законної сили,не доказуються при розгляді інших справ,у яких беруть участь ті самі особи або особа,щодо якої встановлено ці обставини».

У судовому засіданні було встановлено,що позивачі по справі є співвласниками АДРЕСА_1 відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 06.08.2015 року, виданого Ірпінською міською державною нотаріальною конторою Київської області. Кожному із них належить по 37/200 частин вказаного будинку. Право власності зареєстроване, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна НОМЕР_1. Вказані обставини підтверджуються копіями свідоцтв про право на спадщину за законом.(а.с.12-13)

Іншими співвласниками будинку є відповідач ОСОБА_3, якому належить 37/100 частин будинку (а.с.59-62) та ОСОБА_4, якому належить 26/100 частин будинку (а.с.78-81).

Також, у судовому засіданні було встановлено,що У користуванні третьої особи ОСОБА_4 знаходяться приміщення квартири АДРЕСА_1, а саме: 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-5, 1-6, 1-7. Відповідач користується приміщеннями квартири №2 вказаного будинку, а саме: 2-1, 2-2, 2-3, 2-4, 2-5, 2-6, яка складає 74/100 частин, які є спадковими для відповідача ОСОБА_3 та позивачів по справі.

Також,у судовому засіданні встановлено,що відповідач по справі ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачам по справі у користуванні належними їм та відповідачу по праву спільної часткової власності 74/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1.Дані обставини справи стверджуються у судовому засіданні показами свідка ОСОБА_7,яка показала,що відповідач не пускає позивачів до будинку,хоча у частині будинку ,яку успадкували позивачі та відповідач є дві житлові кімнати .Також,дані обставини вбачаються із висновку про відсутність кримінального правопорушення (а.с. 5-6).Крім того сам відповідач у судовому засіданні підтвердив даний факт вказавши,що він не впустить позивачів до будинку.У судовому засіданні було встановлено,що позивачі по справі не мають ключів ні від вхідних дверей будинку,ні від хвіртки,у зв»язку з чим позивачі позбавлені можливості безперешкодно потрапити до будинку та користуватись належною їм по праву власності частиною вказаного будинку.

Щодо посилань відповідача та його представника на ті обставини,що позивачі не виділили у натурі належну їм частину будинку,у зв»язку з чим не можуть бути вселеними у спірну частину будинку,то суд не приймає дані заперечення до уваги при вирішенні спору по суті,поскільки дані обґрунтування суперечать чинному законодавству,а саме:

Згідно положень ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Відповідно до статей 317, 319, 321 ЦК України право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Власник майна володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна вправі вимагати усунення будь-яких порушень його права, в т.ч. порушення прав користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володінням.

За змістом ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У судовому засіданні встановлено,що частки позивачів та частка відповідача у праві власності на спірний будинок є рівними. Позивачі та відповідач , як власники майна,мають рівні права на використання помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім»ї, інших осіб.У судовому засіданні встановлено,що спірна частина будинку(74/100 частин) складається із приміщень 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6,дана частина будинку має дві житлові кімнати, у зв»язку з чим суд вважає безпідставним посилання відповідача на ті обставини,що відсутня технічна можливість для вселення та проживання позивачів у спірній частині житлового будинку.

У судовому засіданні встановлено,що позивачі зареєстровані та проживають у с.Музичі,Києво-Святошинського р-ну(а.с.64-65).Однак дана обставина не позбавляє права позивачів користуватись іншим житлом ,належним їм по праву власності.

Враховуючи викладені обставини справи,суд вважає позов обґрунтованим та таким,що підлягає до задоволення,у зв»язку з чим суд вважає за необхідне зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні 74/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1,ОСОБА_2 у приміщення № 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6 будинку АДРЕСА_1 та зобов»язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ключі від хвіртки та вхідних дверей вказаного будинку.

На підставі ст. 317,319,321,358,391 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1,ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов»язати ОСОБА_3 не чинити перешкод ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у користуванні 74/100 частинами житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1,ОСОБА_2 у приміщення № 2-1,2-2,2-3,2-4,2-5,2-6 будинку АДРЕСА_1.Зобов»язати ОСОБА_3 надати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ключі від хвіртки та вхідних дверей вказаного будинку.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги на протязі 10 днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

З мотивованим рішенням суду сторони зможуть ознайомитись 09.07.2016 р.

Суддя: С. І. Оладько