Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №310/322/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Полянчук Б.І.
Провадження №22-ц/778/692/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Бєлки В.Ю.

Суддів Онищенка Е.А.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року у справі за позовом Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства в Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта, зобовязання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

У січня 2015 року Бердянський міжрайонний прокурор Запорізької області в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства в Запорізькій області звернувся до суду з позовом до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта, зобовязання вчинити певні дії.

В обґрунтування позову зазначено, що прокурорською перевіркою встановлено, що розпорядженням голови Бердянської РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0254га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №070474.

Зазначено, що проект відведення земельної ділянки погоджено та затверджено з порушення водного та земельного законодавства.

Так, земельна ділянка знаходиться в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря.

Проте, у затвердженому оскаржуваним розпорядженням голови Бердянського РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року проекті землеустрою розміри та межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки.

Враховуючи викладене прокурор просив суд визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року «Про передачу гр.. левчук Т.В. у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради»; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0254га серії ЯЖ №070474, виданий на імя ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району; зобовязати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,0254га, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії ЯЖ №070474, який видано на імя ОСОБА_3, Головному управлінню Держемагенства у Запорізькій області; судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду заступник прокурора Запорізької області подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просять рішення суду скасувати, ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувшись в січні 2015 року про визнати незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року пропустив трирічний строк звернення до суду, що є підставою для відмови у позові, як то передбачено статтею 257, ч. 4 статті 267 ЦК України.

Проте з такими висновками суду погодитись не можна.

Так встановлено, що прокурорською перевіркою виявлено, що розпорядженням голови Бердянської РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року «Про передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради» затверджено проект відведення земельної ділянки та передано у власність ОСОБА_3 земельну ділянку площею 0,0254га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району для індивідуального дачного будівництва. На підставі зазначеного розпорядження ОСОБА_3 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЖ №070474.

Зазначено, що проект відведення земельної ділянки погоджено та затверджено з порушення водного та земельного законодавства.

Так, земельна ділянка знаходиться в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря.

Проте, у затвердженому оскаржуваним розпорядженням голови Бердянського РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року проекті землеустрою розміри та межі прибережної захисної смуги Азовського моря не враховано, що унеможливлює відведення такої земельної ділянки.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 14 Конституції Україниземля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 2 Закону України Про охорону земельвизначено, що об'єктом особливої охорони держави є всі землі в межах території України.

Відповідно до ст. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ст. 84 ЗК Україниу державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності.

До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, крім інших, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень статей 19, 20 ЗК України землі України за основним цільовим призначенням поділяються на відповідні категорії, у тому числі: землі житлової та громадської забудови й землі водного фонду; віднесення їх до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для визнання відповідно до статті 21 ЗК України недійсними рішень про надання земель, угод щодо земельних ділянок, відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною тощо.

Стаття 4 ВК України, пункт б частини першої статті 58 ЗК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) визначають, що до земель водного фонду належать, зокрема, землі, зайняті прибережними захисними смугами вздовж морів.

Крім того, до земель водного фонду України відносяться землі, на яких хоч і не розташований водний фонд, але за своїм призначенням вони сприяють функціонуванню водного фонду.

За положеннями статті 60 ЗК України та статті 88 ВК України (у редакціях, які були чинними на час виникнення правовідносин) уздовж морів та інших водойм з метою охорони поверхневих водних обєктів від забруднення і засмічення та збереження їх водності у межах водоохоронних зон виділяються земельні ділянки під прибережні захисні смуги.

Уздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюється прибережна захисна смуга шириною не менше двох кілометрів від урізу води.

Розмір та межі прибережної захисної смуги вздовж морів та навколо морських заток і лиманів установлюються за проектами землеустрою, а в межах населених пунктів з урахуванням містобудівної документації.

Крім того, за положеннями частини четвертої статті 88 ВК України (у редакції, яка була чинною на час виникнення правовідносин) у межах існуючих населених пунктів прибережна захисна смуга встановлюється з урахуванням конкретних умов, що склалися.

Згідно з пунктом 2.9 Порядку погодження природоохоронними органами матеріалів щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок, затвердженого наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 5 листопада 2004 року № 434, у разі відсутності землевпорядної документації та встановлених у натурі (на місцевості) меж щодо прибережних захисних смуг водних обєктів, природоохоронний орган забезпечує їх збереження шляхом урахування при розгляді матеріалів щодо надання цих земельних ділянок нормативних розмірів прибережних захисних смуг, установлених статтею 88 Водного кодексу України, та орієнтовних розмірів і меж водоохоронних зон, що визначаються відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.96 № 486 "Про затвердження Порядку визначення розмірів і меж водоохоронних зон та режиму ведення господарської діяльності в них", з урахуванням конкретної ситуації.

Таким чином, землі прибережних захисних смуг є землями водного фонду України, на які розповсюджується окремий порядок надання та використання.

Згідно з пунктом ґ частини третьої статті 83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема, землі водного фонду, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до положень частини четвертої статті 59 ЗК України (у редакції, яка була чинною на час прийняття рішення про надання земельної ділянки у власність) лише на умовах оренди громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися земельні ділянки прибережних захисних смуг для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Отже, за змістом вищенаведених норм права землі в межах двох кілометрів прибережних захисних смуг уздовж морів не могли передаватись у власність громадян, оскільки є землями водного фонду України.

Спірна земельна ділянка розташована в межах двокілометрової зони прибережної захисної смуги Азовського моря.

За приписами ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави, зобов'язана його повернути. Особа зобов'язана повернути майно й тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Спірна земельна ділянка розташована в адміністративних межах м. Бердянська Запорізької області.

Відповідно до положень Закону України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» з 1 січня 2013 року землі державної та комунальної власності в Україні вважаються розмежованими.

При цьому землями комунальної власності відповідних територіальних громад вважаються землі, розташовані в межах відповідних населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності (ст. 83 ЗК України).

Таким чином спірна земельна ділянка підлягає поверненню територіальній громаді м. Бердянська.

Суд першої інстанції, встановивши вищенаведені обставини не вірно застосував норми матеріального право щодо застосування строків позовної давності.

Так згідно ч. 1 статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається з дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Суд не звернув уваги, що позивач про незаконність надання земельної ділянки дізнався в грудні 2014 року, після проведення геодезичного дослідження розташування спірної ділянки в межах кримінального провадження ( а.с.16, 17 ).

Звернувшись в суд в січні 2015 року позивач строк позовної давності не порушив.

Судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову.

Судові витрати у порядку ст. 88 ЦПК України за подачу апеляційної скарги в сумі 803 грн. 88 коп. підлягають розподілу з відповідачів по 401 грн. 94 коп. на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Запорізької області задовольнити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 16 листопада 2015 року по цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов Бердянського міжрайонного прокурора Запорізької області в інтересах держави в особі головного управління Держземагенства в Запорізькій області до Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, ОСОБА_3, про визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта, зобовязання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської РДА Запорізької області №522 від 25.09.2009 року «Про передачу гр.. левчук Т.В. у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,0254 га., серії ЯЖ №070474, виданий на імя ОСОБА_3 для ведення індивідуального дачного будівництва на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району.

Зобовязати ОСОБА_3 повернути земельну ділянку площею 0,0254га, кадастровий номер :02:007:0120, яка знаходиться на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, межі якої визначені в державному акті на право власності на землю серії ЯЖ №070474, виданому ОСОБА_3, Головному управлінню Держемагенства у Запорізькій області ( ).

Стягнути судові витрати з Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області в сумі 401 грн. 94 коп., з ОСОБА_3 в сумі 401 грн. 94 коп. на користь Прокуратури Запорізької області.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: