Провадження № 22-ц/773/1466/16 Категорія: 20 Доповідач: Грушицький А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів Свистун О.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря Галицької І.П.,

представника позивачів ОСОБА_1,

представника відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Бохонковича В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», ОСОБА_5 про визнання недійсним договору та скасування державної реєстрації права власності за апеляційною скаргою відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 вересня 2016 року позов задоволено.

Постановлено визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, загальною площею 66,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, укладений 19 листопада 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ОСОБА_5, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Красневичем О.А. за № 2258.

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_5 на квартиру загальною площею 66,7 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_2.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з даним рішенням відповідач ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» подав апеляційну скаргу, в якій покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 вересня 2016 року.

В судовому засіданні представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» - Бохонкович В.Є. апеляційну скаргу підтримав з підстав в ній зазначених.

Представник позивачів ОСОБА_1 заперечив апеляційну скаргу.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін з наступних підстав.

Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що нотаріус посвідчив оспорюваний договір купівлі-продажу в період наявності спору про звернення стягнення в суді, наявності постанови про скасування рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», відсутності дозволу органу опіки та піклування, укладення договору шляхом обману без належного на це права та з порушенням публічного порядку відчуження нерухомого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як передбачено ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Серед способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання правочину недійсним. Суд може захистити цивільне право або інтерес також іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 11 травня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 201/0506/88-044, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит в розмірі 30000 дол. США на строк по 11 травня 2011 року, а останній зобов'язався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, сплачувати відсотки за користування кредитом, комісію та інші платежі у сумі та на умовах, що передбачені графіком погашення кредиту (а.с. 162, 164).

З метою забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 травня 2006 року між АКБ «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Ариванюк Н.А. та зареєстрований в реєстрі за № 1605, за умовами якого в іпотеку банку передано квартиру АДРЕСА_1, яка складається з трьох кімнат загальною площею 66,7 кв.м., житловою площею 38,8 кв.м. та належить іпотекодавцям на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом по приватизації житлового фонду виконавчого комітету Луцької міської ради 9 серпня 2001 року.

Пунктом 12.3 іпотечного договору визначено, що задоволення вимог іпотекодержателя здійснюється шляхом застереження, які викладені в п.п.12.3.1 та 12.3.2 цього договору.

Відповідно до абз. 3 п.п. 12.3.1 іпотечного договору сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України «Про іпотеку» свідчать, що право іпотекодержателя зареєструвати право власності на предмет іпотеки на підставі положень цього пункту договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на предмет іпотеки може бути оскаржене іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що повністю виконав основне зобов'язання (а.с. 159-161).

Крім того, встановлено, що 28 листопада 2012 року відповідно до договору факторингу № 15 та договору про відступлення прав за іпотечними договорами банк відступив ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» свої права вимоги за зобов'язаннями по вищевказаних кредитному та іпотечному договорах.

4 вересня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. прийнято рішення № 24160349 про державну реєстрацію за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» права власності на квартиру АДРЕСА_2. Одночасно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відповідний запис за № 11043074 про державну реєстрацію права власності. Крім того, на підставі вказаного рішення до Державного реєстру з відкриттям нового розділу 4 вересня 2015 року внесено записи про обтяження № 11043295 від 8 вересня 2014 року, № 11043315 від 8 вересня 2014 року, № 11043269 від 31 серпня 2011 року та № 11043217 від 11 травня 2006 року (а.с. 16-18).

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2015 року, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2016 року постановлено визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 24160349 від 4 вересня 2015 року про державну реєстрацію права власності на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер об'єкта 01 за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (а.с. 11-13, 83, 84).

19 листопада 2015 року між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3, посвідчений приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Красневичем О.А. та зареєстрований в реєстрі за № 2258 (а.с. 106, 107).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України права володіння, користування та розпоряджання майном належать його власникові.

Рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію права власності на спірну квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є протиправним із дня його вчинення.

Набрання судовим рішення законної сили, яким цей факт встановлено, після вчинення оскаржуваного договору не свідчить про законність такого рішення нотаріуса в період з його постановлення до набрання законної сили постанови адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Покликання в рішенні суду першої інстанції на інші, передбачені цивільним законодавством підстави недійсності правочину, зокрема відсутність дозволу органу опіки та піклування, укладення договору шляхом обману та з порушенням публічного порядку відчуження нерухомого майна не впливають на правильність зробленого по суті справи висновку, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 308 ЦПК України не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Даючи відповідь на доводи апеляційної скарги слід зазначити, що оспорюваний правочин є недійсним не лише в силу набрання законної сили постановою адміністративного суду, якою визнано протиправним та скасовано рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію права власності на квартиру за ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс», а безпосередньо у зв'язку із протиправністю вказаного рішення нотаріуса.

Доводи апеляційної скарги щодо наявності арешту на нерухоме майно позивачів, а не на спірну квартиру, а також відсутності порушень прав дітей позивачів за наявності іншої підстави для визнання оспорюваного правочину недійсним не можуть бути підставою для скасування правильного по суті і справедливого рішення суду.

На підставі наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 2 вересня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді