РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого судді Слюсарчук Н.Ф.

з участю секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ДП «Житомирський військовий лісгосп»

про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач в листопаді 2015 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому послався на те, що працював в ДП «Житомирський військовий лісгосп» та був звільнений 08.01.2013 року, однак всупереч вимогам законодавства заробітна плата за останній робочий день йому виплачена не була. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 09.01.2013 року та враховуючи уточнені позовні вимоги від 23.02.2016 року в сумі 75048 грн. 45 коп.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з тих же підстав та просив позов задовольнити.

Представник відповідача заперечувала щодо задоволення вимог. При цьому зазначила, що рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 11.03.2016 року, яке набрало законної сили, скасоване рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2015 року, яким було стягнуто на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 113 грн. 71 коп, а тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, керуючись своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає за можливе визнати позов таким, що не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивач як вбачається із рішення Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2014 по справі №295/19171/13-ц, працював у Державному підприємстві «Житомирський військовий лісгосп» на посаді лісничого та був звільнений за угодою сторін 08.01.2013 року на підставі наказу № 1-к від 08.01.2013 року.

Зазначені вище обставини були встановлені рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 05.06.2014 у справі №295/19171/13-ц, та в цій частині не змінені або скасовані судом апеляційної інстанції, а відтак в силу положень ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи, тому що у справі бере участь та сама особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення

Вимогами ч.2 ст. 10, ч.1 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомир від 06.11.2015 року було задоволено позов позивача та стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 113 грн. 71 коп. за 08.01.2013 року./а.с.8/.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 11.03.2016 року, яке набрало законної сили, скасоване зазначене вище рішення Богунського районного суду м. Житомира від 06.11.2015 року, оскільки отримання трудової книжки та підписання акту прийому-передачі матеріальних цінностей від 08.01.2013 року не свідчить про виконання позивачем своїх функціональних обов'язків відповідно до посадової інструкції лісничого.

Відповідно до ст. 61 ч.3 ЦПК України, обставини, визнані судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, на виконання вимог ст. 116 КЗпП України позивачу проведена виплата всіх сум, що належить йому при звільненні, а тому відсутні підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

У звязку з відмовою в задоволенні позовних вимог, відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з позивача на користь держави судовий збір в сумі 750 грн.04 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 215, 218 ЦПК України, ст.ст. 116, 117 КЗпП України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.12.1999 року (зі змінами) «Про застосування судами законодавства про оплату праці» , суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ДП «Житомирський військовий лісгосп» про стягнення з 09.01.2014 року середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 750 грн.04 коп, зарахувавши його до спеціального фонду Державного бюджету України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Н.Ф.Слюсарчук