У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Мазур Л.М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, подану представником ОСОБА_3, на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк», Банк) про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми вкладу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на його користь суму вкладу у розмірі 164 000 грн та розірвати договір банківського вкладу «Марафон лояльності максимум доходу ЕПС» № 798972/2014 (в національній валюті України) від 26 травня 2014 року, укладений між ним та ПАТ «ВіЕйБі Банк».

На обґрунтування позовних вимог посилався на те, що між ним та відповідачем 26 травня 2014 року було укладено договір банківського вкладу в сумі 164 000 грн на строк до 26 червня 2015 року.

ОСОБА_2 зазначав, що 25 лютого 2015 року він звернувся до Банку з письмовою вимогою про дострокову видачу суми вкладу, яку останній отримав 10 березня 2015 року; крім того відповідна вимога про дострокове повернення вкладу була також направлена і на адресу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та отримана 10 березня 2015 року.

Посилаючись на відсутність будь-якої відповіді на вищевказані вимоги, а також на неповернення суми вкладу, ОСОБА_2 просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилено, рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року залишено без змін.

У касаційній скарзіпредставник ОСОБА_2 - ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суд касаційної інстанції перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що на момент ухвалення рішення судом першої інстанції (18 березня 2016 року) в ПАТ «ВіЕйБі Банк» вже було введено тимчасову адміністрацію (з 21 листопада 2014 року), що унеможливлює стягнення з Банку коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», норми якого є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 січня 2016 року у справі №6-2001цс15, яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Доводи, наведені в касаційній скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою представником ОСОБА_3, на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 18 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 19 квітня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «ВіЕйБі Банк» про розірвання договору банківського вкладу та стягнення суми вкладу, відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Л.М. Мазур