УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді САВЛУК Т.В.

при секретарі Івашко О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва питання про прийняття заяви про уточнення позовних вимог, яка подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступника ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступника ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до предмет позову, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, позивач ОСОБА_1 просить суд зобов'язати спадкоємицю за заповітом ОСОБА_4 ОСОБА_2 повернути позивачу 250 000,00 грн. (вартість 10000,00 доларів США за курсом НБУ на сьогоднішній день) та компенсувати 50% від суми виплаченого кредиту ТОВ «БМ Банк» - 100 000,00 грн. (відповідно до ч.2 ст.61 Сімейного кодексу України); зобов'язати спадкоємицю за заповітом ОСОБА_4 ОСОБА_2 компенсувати позивачу 50% вартості проданої квартири - 662500,00 грн.; зобов'язати спадкоємицю ОСОБА_4 ОСОБА_2 компенсувати позивачу вартість особистих речей у сумі 16905,00 грн. та компенсувати позивачу 50% вартість об'єктів (відповідно до ч.2 ст.61 Сімейного кодексу України), що є спільною власністю колишнього подружжя, та компенсувати 50% від вартості поліпшення нерухомого майна домоволодіння в АДРЕСА_2, і кооперативної квартири АДРЕСА_1, відповідно на суму 103569,00 грн.

14 грудня 2016 року представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні подана заява про уточнення позовних вимог, відповідно до змісту поданої заяви позивач ОСОБА_1 просить суд: «Визнати факт спільного проживання однією сім'єю ОСОБА_1 із ОСОБА_4 з 17 травня 2006 року по 09 серпня 2006 року. Визнати право спільної сумісної власності на автомобіль Шеврове Лачетті (реєстраційний номер НОМЕР_1) придбаного за час спільного проживання однією сім'єю. Стягнути з спадкоємців за заповітом ОСОБА_4, ОСОБА_2 144 555, 56 грн. (5/9 частини вартості автомобіля Шеврове Лачетті за курсом НБУ на 08.12.2016 року). Стягнути з спадкоємців за заповітом ОСОБА_4. ОСОБА_2 вартість моїх особистих речей у сумі 16905,00 грн. Стягнути 50% від вартості об'єктів, що є спільною сумісною власністю колишнього подружжя та вартості поліпшення нерухомого майна домоволодіння в АДРЕСА_2, і кооперативної квартири АДРЕСА_1, відповідно на суму 103 569,00 грн.».

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні просив прийняти заяву про уточнення позовних вимог.

Відповідач та представника відповідача ОСОБА_6 судовому засіданні заперечували що прийняття заяви про уточнення позовних вимог.

Вивчивши матеріали уточненої позовної заяви та наведені представником позивача ОСОБА_5 підстави для прийняття уточненої заяви, суд приходить до наступного.

Як передбачено ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову, а також до початку розгляду судом справи по суті позивач має право шляхом подання письмової заяви змінити предмет або підставу позову.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Якщо в заяві позивача йдеться про збільшення розміру немайнових вимог, то фактично також йдеться про подання іншого позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Позивач має право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Однорідними можуть вважатися позовні заяви, які, пов'язані з однорідними позовними вимогами і водночас подані одним і тим же позивачем до одного й того самого відповідача (чи відповідачів) або хоча й різними позивачами, але до одного й того ж відповідача.

Однорідними ж позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Виходячи з предмету позову та суб'єктивного складу сторін, суд відмовляє у прийнятті уточненої позовної заяви, яка подана представником позивача ОСОБА_5, оскільки подання позивачем заяви про уточнення позовних вимог не відповідає положенням ч.2 ст.31 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено право позивача до початку розгляду справи по суті, подати заяви про зміну підстав або предмету позову, в той же час за змістом позовних вимог, які викладено у заяві про уточнення позовних вимог позивачем об'єднано декілька вимог як майнового, так і немайнового характеру, які не є однорідними, тому фактично мова йдеться про подання нової позовної заяви, якою позивач змінює як підстави, так і предмету позову, що є недопустимим та не кореспондується з нормами цивільного процесуального законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 27, 31, 209-210 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Відмовити у прийнятті заяви про уточнення позовних вимог, яка подана представником позивача ОСОБА_5, в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, правонаступника ОСОБА_3, про поділ спільного майна подружжя.

Відповідно до положень ч.2 ст.293 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд першої інстанції повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу, яка не підлягає оскарженню.

Су д д я :