ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/1943/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м.Києва Вовк Є.І., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_2 до ПАТ "СК "Україна" про відшкодування шкоди внаслідок ДТП (пені) та моральної шкоди,

Встановив:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з вказаним позовом до відповідача.

Вказану заяву було подано без додержання вимог, викладених у ст.119 ЦПК України, а саме: не вказане повне автентичне найменування відповідача; судовий збір не сплачено у сумі 487 грн. 20 коп.; дата підписання позову містить виправлення, які вчинені невизначеною особою, що унеможливлює ідентифікацію цієї дати; не зазначені докази щодо заподіяння моральної шкоди; відсутнє обгрунтування щодо періоду дії полісу ПАТ "СК "Україна", на наявність якого посилається позивач без зазначення його номеру та дати, а також без посилання на розмір франшизи за таким полісом.

При цьому, ухвалою Дарницького районного суду м. Києва було вирішено залишити без руху позовну заяву з наданням строку для виправлення недоліків - 5 днів - як максимального строку, передбаченого ч.1 ст.121 ЦПК України, яка регламентує надання позивачу строку для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, а отже Законом імперативно встановлено цей максимальний строк, що не враховано позивачем, крім того, позивачем так і не було подано до суду доказів, які б свідчили про наявність поважних причин щодо не усунення вказаних недоліків у визначений строк, а отже він не підлягає продовженню.

Так, копія вказаної ухвали була отримана позивачем 20.01.2016 року (згідно з наявною в матеріалах справи розпискою у рекомендованому листі), проте недоліки позову не були усунуті у вищевказаний строк.

При цьому, судом зокрема враховано, що відповідно до п.12 та п.13 Постанови ПЛЕНУМУ ВИЩОГО СПЕЦІАЛІЗОВАНОГО СУДУ УКРАЇНИ З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ від 17.10.2014 року №10: у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з частиною третьою статті 6 Закону № 3674-VI підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для позовних заяв зі спорів немайнового характеру, наприклад, зняття арешту з майна та визнання права власності на це майно (при цьому судовий збір може бути сплачений окремо за кожною вимогою або загальною сумою за всіма позовними вимогами); якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Таким чином, судом встановлено, що вказану позовну заяву було подано без додержання вимог, викладених у ч.5 ст.119 ЦПК України, а саме позивачем не сплачено судовий збір, який згідно з ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" становить 487 грн. 20 коп. за кожну з вищевказаних двох самостійних позовних вимог - майнового та немайнового характеру.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючі п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв'язку з наведеним, вказані вимоги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому з положень ч.2 ст.121 ЦПК України вбачається: якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями статтями 119 і 120 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду; інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Відповідно до положень ч.5 ст.121 ЦПК України - повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, вважаю, що відповідно до ст.121 ЦПК України заяву належить повернути.

Керуючись ст.121 ЦПК України,

Ухвалив:

Повернути позов ОСОБА_2 до ПАТ "СК "Україна" про відшкодування шкоди внаслідок ДТП (пені) та моральної шкоди.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом 5 днів з дня отримання її копії.

Суддя: