Справа № 569/3753/16-ц
24 червня 2016 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі головуючої судді - Панас О.В.
при секретарі - Корнійчук А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та дозволу на оформлення документів, -
ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду з позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд дитини за кордон та дозволу на оформлення документів.
Дитина ОСОБА_3 займається в профільній Школі народного танцю, є учасницею середнього складу Народного художнього колективу ансамблю народного танцю «Дружба» Палацу дітей та молоді, який активно представляє свою творчість у конкурсно-фестивальній діяльності як в Україні так і за кордоном.. Ірина є учасницею хореографічних постановок, які заявлені для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва «Берегиня», республіка Білорусь та Міжнародному конкурсі «Краков'як - 2016» (ОСОБА_4).
У період літніх канікул має намір разом з дитиною тимчасово виїжджати за кордон до її батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які проживають у м.Нижньовартовську Російської Федерації. Однак, Відповідач ОСОБА_2 відмовляється надати у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за кордон для зустрічі з дідусем та бабусею, та для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва у Білорусі та Міжнародному конкурсі у ОСОБА_4.
Вона гарантує повернення дитини ОСОБА_3 до України до постійного місця проживання. Просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2 на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя. Дозволити ОСОБА_1 без згоди батька ОСОБА_2 оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за межі України на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя.
Позивач в судове засідання подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обємі, просила позов задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Згідно повідомлення сектору АД роботи Управління ДМС в Рівненській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , 10.02.2015 року знятий з реєстрації в м.Рівне.
Згідно з ч.9 ст.74 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання(перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається через суд через оголошення у пресі, яке має бути поміщене з таким розрахунком, щоб особа, яка викликається, мала достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі у справі, але не пізніше ніж за три дні до судового засідання.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився повторно, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином через оголошення в газеті Вісті Рівненщини № 20 від 20.05.2016 р. Заперечення проти позову не подав. Повідомлення про причини неявки до суду від відповідача не надійшло. З письмової згоди позивача суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з постановленням заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК України.
Дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 липня 1997 року по 01 листопада 2011 року. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, актовий запис № 1948, зареєстрований відділом РАГС м.Рівне.
Рішенням Рівненського міського суду від 01.11.2011 року по справі №2-5288/11 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Рішенням Рівненського міського суду від 07.03.2014 року по справі №569/20327/13-ц (2/569/4228/13) стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, в твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. щомісячно до досягнення повноліття дитиною.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між сторонами дитина проживає з матірю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі у вихованні та догляді за дитиною.

З довідки вих.№.22 від 23.02.2016 р. виданої Рівненським міським Палацом дітей та молоді, вбачається, що ОСОБА_3, 2003 р. н. , з 2010 року займається в профільній Школі народного танцю, є учасницею середнього складу "Народного художнього колективу" ансамблю народного танцю «Дружба» ПДМ, який активно представляє свою творчість у конкурсно-фестивальній діяльності як в Україні, так і за кордоном.. Ірина бере участь у хореографічних постановках, які здобули перемогу у Всеукраїнському конкурсі "Веселкова терпсіхора"(2015р.), та заявлені для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва «Берегиня» ( ОСОБА_4 Білорусь) та Міжнародному конкурсі «Краков'як - 2016» (ОСОБА_4).

Встановлено, що батьками позивачки є ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які зареєстровані та проживають у Російській Федерації, м.Нижньовартовськ, вул. Мира, буд. 70,корп.А,кв.72, що підтверджується довідкою №8 виданою 13.02.2016 р. ЖЕУ 12 м.Нижньовартовськ.

Позивачка має намір разом з дитиною тимчасово виїжджати за кордон до своїх батьків. Однак, відповідач ОСОБА_2 не надає у передбачений законодавством України порядок дозвіл на виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за кордон для зустрічі з дідусем та бабусею, та для участі у Міжнародному фестивалі хореографічного мистецтва у Білорусі та Міжнародному конкурсі у ОСОБА_4.

Згідно зі ст. 64 ч.1 Конституції України конституційні права і свободи людини не можуть бути обмежені.

Згідно ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, встановлених Конституцією України, Конвенцією прав дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обовязковість надана Верховною радою України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 27 Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р., за якою, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Нормами ст. 150 Сімейного кодексу України передбачено що, батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 2 ст. 155 Сімейного кодексу України, за якою батьківські права неможуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків та у їхньому супроводі, або у супроводі осіб, які ними уповноважені з позивачами.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.

Згідно п. п. 17, 18 затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 24.03.2004 року № 380 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини проїзний документ дитини, за наявності заперечень одного з батьків, може бути оформлений на підставі рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. 27 Європейської Конвенції про права дитини, ст. 4 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзд в Україну громадян України", Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документу дитини, Правилами перетинання державного кордону громадянами України, ст. ст.7, 141, 150, 155 Сімейного кодексу України, ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 3, 32, 35, 38, 119, 120 Цивільно-процесуального кодексу України.

Зважаючи на вищевказані обставини та норми законодавства, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги щодо надання позивачці дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини за межі України до ближнього та дальнього зарубіжжя без згоди та супроводу батька та оформлення документів для тимчасового виїзду дитини без згоди батька підлягає до задоволення.

На підставі викладеного та ст. ст. 7, 141, 150, 180,182. 192 СК України, Європейської Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованої 27.02.1991 р, керуючись ст.ст.10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 224-228, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_4, за межі України без дозволу (згоди) та супроводу батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя.

Дозволити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6., оформлювати документи для тимчасового виїзду неповнолітньої дитини ОСОБА_3 за межі України на період з 01.04.2016р. по 17.09.2019 р. до ближнього та дальнього зарубіжжя.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: О.В.Панас