УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р.

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого: судді: Д.В.Нев»ядомський

при секретарі: А.А.Кузнецовій

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові заяву про затвердження мирової угоди на стадії виконання між стягувачем ОСОБА_1 та боржником ОСОБА_2, Зацікавлені особи: ОСОБА_3, Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області,-

В С Т А Н О В И В :

08.07.2015 року Старший державний виконавець відділу ПВР Управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою в якій просить затвердити мирову угоду на стадії виконання .

16.02.2016 року на адресу Київського районного суду м.Харкова від 16.02.2016 року від стягувача ОСОБА_1 та боржника ОСОБА_2 надійшла мирова угода в новій редакції від 16.02.2016 року

В обґрунтування даної заяви посилається на те, що Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 2 400 000,00 гривень (два-мільйони чотириста тисяч гривень 00 копійок), процентів від суми позики в розмірі 505 019,18 гривень (п'ятсот п'ять тисяч дев'ятнадцять гривень 18 копійок), інфляційних витрат в розмірі 2 400,00 гривень (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок), трьох проценти річних від суми боргу в розмірі 12 821, 92 гривень (дванадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 92 копійки), всього - 2 920 241,10 гривень (два мільйони дев'ятсот двадцять тисяч двісті сорок одна гривня 10 копійок).

Стягувач і Боржник, виходячи з положень частини 1 статті 372 Цивільного процесуального кодексу України, згідно якої, мирова угода, укладена між сторонами, або відмова стягувача від примусового виконання в процесі виконання рішення подається в письмовій формі державному виконавцеві, який не пізніше триденного строку передає її до суду за місцем виконання рішення для визнання та з метою мирного врегулювання існуючого спору, вирішили укласти цю мирову угоду на стадії виконання рішення суду, про таке:

1.Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року усправі № 638/9533/13-ц вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користьГалечко ОСОБА_5 2 920 241,10 гривень (два мільйони дев'ятсот двадцять тисяч двістісорок одна гривня 10 копійок).

2.Боржник визнає свою заборгованість перед Стягувачем у повному обсязі, у розмірі

3 920 241,10 гривень (два мільйони дев'ятсот двадцять тисяч двісті сорок одна гривня 10 копійок) встановлену рішенням Дзержинського .районного суду м. Харкова від 09 липня 2013року у справі № 638/9533/13-ц.

4. Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу, Боржник передає Стягувачуправа та обов'язки на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частинунежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

5. Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу, Боржник передає Стягувачуправо власності на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частину нежитловоїбудівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

6.З моменту затвердження мирової угоди, ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 права та обовязки на ? частину нежитлової будівлі в літ. «А-2» загальною площею 585 кв. м., що розташована за адресою: м, Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

7З моменту затвердження даної мирової угоди, за ОСОБА_1 визначається право власності на ? частину ОСОБА_2 нежитлової будівлі в літ. «А-2» загальною площею 585 кв.м , що розташована за адресою : м.Харків, вул.. Академіка Павлова , 317.

8З моменту затвердження цієї мирової угоди заборгованість за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року у справі № 638/9533/13-ц вважатиметься погашеною, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року у справі № 638/9533/13-ц вважатиметься повністю виконаним, стягувач не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

9Стягувач і Боржник заявляють, що ні в процесі укладання цієї мирової угоди, ні впроцесі виконання її умов не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, втому числі держави.

10Стягувач і Боржник підтверджують, що дана мирова угода укладена добровільно,без будь-якого примусу та є власним волевиявленням кожного.

11Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою вінвідмовляється від примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9533/13-ц від 09 липня 2013 року, після чого виконавче провадження №19312133, що було об'єднано у зведене виконавче провадження № 44786478, що знаходиться на примусовому виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6, підлягає закінченню.

12Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавчепровадження» є закінчення виконавчого провадження, у відповідності до якої виконавче провадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

13Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієїмирової угоди.

14Дана Мирова угода складена у чотирьох примірниках, українською мовою, якімають однакову юридичну силу.

В судовому засідання сторони проти задоволення даної угоди не заперечували та просили суд задовольнити на підставі наданих пояснень та закону.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , який діє на підставі угоди ОСОБА_7 надав заперечення про укладення мирової угоди у виконавчому проваджені, а самє 02.07.2014 р. для примусового виконання рішення Київського районного суду м.

Харкова від 18.04.2014 р., яке набрало чинності 22.05.2014 р., винесено постанову про

відкриття виконавчого провадження ВП № 43915406 на підставі виконавчого листа

640/11609/13-ц виданого Київським районним судом м. Харкова 16.06.2014 р стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрат на відшкодування вартості поліпшення майна у розмірі 2600220,00 грн. та відсотків у розмірі 1560132,00 грн. Згідно даної постанови боржнику надано строк для самостійного виконання виконавчого документу до 09.07.2014 р.

Виконавче провадження по стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 2920241,10 грн. боргу та 3441,00 грн. судового збору на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 р. по справі № 638/9533/13-ц, об'єднано в одне зведене виконавче провадження.

Згідно положень ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Боржник мав можливість виконати вказані судові рішення у добровільному порядку, йому державним виконавцем надавався строк для добровільного погашення боргу як ОСОБА_3, так і ОСОБА_8, боржник мав грошові кошти від здавання своєї власної нерухомості в оренду підприємцям, працював найманим працівником, отримував заробітну плату.

Тож ніяких виняткових обставин на даний час у боржника не існує, які' б перешкоджали йому виконати рішення судів по зведеному виконавчому провадженню.

Згідно ст. 5, ст. 11, ч. 6, ч. 7 ст. 12 Закону України «Про виконавче, провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі -виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження крім іншого, має право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать

боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей. Боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Згідно ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог^ стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем. Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09.07.2013 р. було встановлено, що між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір позики грошової суми, на підтвердження чого ОСОБА_2 видав розписку, та стягнуто на користь позивача грошові кошти - борг за договором позики. Забезпечення виконання кошового зобов'язання на користь ОСОБА_9 не було встановлено сторонами.

Таким чином, у разі реалізації нерухомості, належної боржнику, гроші, виручені від продажу майна ідуть на погашення боргу за виконавчим листом та оплату витрат по примусовому виконанню рішення суду.

Оскільки у зведеному виконавчому провадженні приймають участь два стягувача: ОСОБА_8 та ОСОБА_3, то передання частини нежитлової будівлі № 317 по вул. Ак. Павлова в м. Харкові, яка належить боржнику на праві власності, стягувану ОСОБА_8, буде порушенням прав стягувача ОСОБА_3, який також має право на погашення боргу та виконання рішення суду про стягнення грошових коштів з ОСОБА_2 за рахунок продажу майна боржника.

Виходячи з аналізу діючих норм законодавства України, звернення стягнення на майно та передання його кредитору у власність допускається у разі забезпечення грошового зобов'язання майновим та укладенням договору іпотеки з відповідним застереженням у договорі (ст. 33, ст. 37 Закону України «Про іпотеку»).

Тож ОСОБА_1 просить суд не замінити один захід примусового виконання іншим для здійснення виконавчих дій по примусовому виконанню рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 боргу, а фактично змінити саме рішення суду від 09.07.2013 р., яким вирішено стягнути з боржника грошові кошти, що є грубим порушення Закону.

Тож на даний час не існує правових підстав для затвердження мирової угоди та передання належного боржнику на праві власності нерухомого майна у власність ОСОБА_8 в рахунок погашення боргу, стягнутого за рішенням суду.

Також слід зазначити, що на даний час в апеляційному суді Харківської області розглядається апеляційна скарга ОСОБА_3 на рішення Київського .районного суду м. Харкова від 14.09.2015 р. (суддя Зуб Г.А.), яким частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - встановлено факт проживання однією сім'єю позивачки та відповідача як чоловіка та жінки без шлюбу в період з 01 січня 2004 року по )7.05.2015 р. , визнано їх спільною сумісною власністю 1/2 частину нежитлової будівлі, по знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Ак. Павлова, 317, визнано за ОСОБА_1 право власності на % частину вказаної нежитлової будівлі, з ОСОБА_2 стягнуто судовий збір у розмірі 3654,00 грн. Тож ОСОБА_3 вважає, що на даний час неможливо розглянути дану справу до вирішення справи в суді апеляційної інстанції.

На підставі викладеного, ОСОБА_3 просить суд відмовити ОСОБА_1 у затвердженні мирової угоди з ОСОБА_2

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву про затвердження мирової угоди такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму основного боргу в розмірі 2 400 000,00 гривень (два-мільйони чотириста тисяч гривень 00 копійок), процентів від суми позики в розмірі 505 019,18 гривень (п'ятсот п'ять тисяч дев'ятнадцять гривень 18 копійок), інфляційних витрат в розмірі 2 400,00 гривень (дві тисячі чотириста гривень 00 копійок), трьох проценти річних від суми боргу в розмірі 12 821, 92 гривень (дванадцять тисяч вісімсот двадцять одна гривня 92 копійки), всього - 2 920 241,10 гривень (два мільйони дев'ятсот двадцять тисяч двісті сорок одна гривня 10 копійок).

державною виконавчою службою Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6., відкритого на підставі виконавчого листа № 638/9533/13-ц, 2/638/4099/13 від 24.07.2013, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 2920241,10 грн., що було об'єднане у зведене виконавче провадження № 44786478.

16.02.2016 року між стягувачем : ОСОБА_1 та Боржником ОСОБА_2 укладено мирову угоду, відповідно до якої ОСОБА_2 фактично зобовязувався виконати рішення суду на викладених в угоді умовах.

Відповідно до ч.1 ст.175 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обовязків сторін та предмету позову.

Статтею 12 Закону Про виконавче провадження передбачено права й обовязки сторін у виконавчому провадженні, у тому числі право стягувача подати заяву про відмову від стягнення та право сторін укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, стосуються всіх виконавчих документів, що підлягають виконанню державною виконавчою службою, правила ст.372 ЦПК про мирову угоду й відмову від примусового виконання рішення мають застосовуватися загальним судом у виконавчому провадженні як за судовими рішеннями, так і за іншими виконавчими документами.

Згідно з п.2 ч. 1 ст. 49 цього Закону визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання тягне за собою закінчення виконавчого провадження. Мирова угода є результатом правового компромісу між сторонами виконавчого провадження.

16лютого 2016 року у процесі виконання виконавчого листа сторони уклали дану мирову угоду, в якій досягли спільних домовленостей, щодо її виконання.

Відповідно до ч.3 ст. 12 Закону України Про виконавче провадження сторони мають право укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження, яка затверджується судом. У разі подання відповідної заяви суд повинен розяснити сторонам наслідки укладення мирової угоди про закінчення виконавчого провадження. Така мирова угода не може виходити за межі спірних правовідносин, стосуватися прав та обовязків осіб, які не є сторонами у спорі, створювати права та обовязки для них тощо. Мирова угода, що розглядається, покликана сприяти закінченню виконавчого провадження, зокрема шляхом визначення конкретних заходів, дій, рішень тощо, що сторони беруться вчинити.

Враховуючи, що мирова угода, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, вчинена в інтересах обох сторін, суд у відповідності до ст. 175, наслідки, передбачені ст.206 ЦПК України, сторонам зрозумілі, а тому підстав у відмові її затвердження немає.

Керуючись ст.ст. 12, 49 Закону України Про виконавче провадження, ст.ст. 175, 210,293,372 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити мирову угоду, укладену 16.02.2016 року між Стягувачем: ОСОБА_1, що мешкає за адресою: 61204, АДРЕСА_1, ІПН: НОМЕР_1 та

Боржником: ОСОБА_2, що мешкає за адресою: 61202, АДРЕСА_2, ІПН НОМЕР_2,

що є сторонами виконавчого провадження № 39312133, що перебуває на примусовому виконанні у державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6., відкритого на підставі виконавчого листа № 638/9533/13-ц, 2/638/4099/13 від 24.07.2013, виданого на виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова по справі № 638/9533/13-ц від 9 липня 2013 року за позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_2 про стягнення боргу у розмірі 2920241,10 грн., що було об'єднане у зведене виконавче провадження № 44786478, домовились про укладення мирової угоди на стадії виконання рішення суду, закінчення виконавчого провадження нанаступних умовах:

1Боржник визнає свою заборгованість перед Стягувачем у повному обсязі, у розмірі2 920 241,10 гривень (два мільйони дев'ятсот двадцять тисяч двісті сорок одна гривня 10 копійок) встановлену рішенням Дзержинського .районного суду м. Харкова від 09 липня 2013року у справі № 638/9533/13-ц.

2 . Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу, Боржник передає Стягувачу права та обов'язки на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частинунежитлової будівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

3. Сторони домовились, що у рахунок погашення боргу, Боржник передає Стягувачу право власності на належну йому на праві спільної сумісної власності 1/2 частину нежитловоїбудівлі, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

4З моменту затвердження мирової угоди, ОСОБА_2 передає ОСОБА_1 права та обовязки на ? частину нежитлової будівлі в літ. «А-2» загальною площею 585 кв. м., що розташована за адресою: м, Харків, вул. Академіка Павлова, 317.

5З моменту затвердження даної мирової угоди, за ОСОБА_1 визначається право власності на ? частину ОСОБА_2 нежитлової будівлі в літ. «А-2» загальною площею 585 кв.м , що розташована за адресою : м.Харків, вул.. Академіка Павлова , 317.

6 моменту затвердження цієї мирової угоди заборгованість за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року у справі № 638/9533/13-ц вважатиметься погашеною, а рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 09 липня 2013 року у справі № 638/9533/13-ц вважатиметься повністю виконаним, стягувач не матиме жодних майнових претензій до Боржника з приводу заборгованості, погашення якої є предметом цієї мирової угоди. Сторони погоджуються з тим, що відповідно до умов цієї мирової угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь-яких зустрічних претензій.

7Стягувач і Боржник заявляють, що ні в процесі укладання цієї мирової угоди, ні впроцесі виконання її умов не будуть і не можуть бути порушені права будь-яких третіх осіб, в тому числі держави.

8Стягувач і Боржник підтверджують, що дана мирова угода укладена добровільно,без будь-якого примусу та є власним волевиявленням кожного.

9Стягувач стверджує, що з моменту набрання чинності цією мировою угодою вінвідмовляється від примусового виконання рішення Дзержинського районного суду м. Харкова у справі № 638/9533/13-ц від 09 липня 2013 року, після чого виконавче провадження № 19312133, що було об'єднано у зведене виконавче провадження № 44786478, що знаходиться напримусовому виконанні державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_6, підлягає закінченню.

10Стягувач та Боржник також домовляються, що наслідком набуття чинності цією мировою угодою відповідно до пункту 2 частини 1 статті 49 Закону України «Про виконавчепровадження» є закінчення виконавчого провадження, у відповідності до якої виконавчепровадження підлягає закінченню у разі визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

11Сторони даної Мирової угоди повністю усвідомлюють умови, мету та сутність цієїмирової угоди.

12Дана Мирова угода складена у чотирьох примірниках, українською мовою, якімають однакову юридичну силу.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд міста Харкова протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Д.В.Невядомський