Справа №442/6390/15-ц
Провадження №2/442/182/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 березня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубель Р.М. .

при секретарі - Півала І.М..,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені та відсотку за користування коштами, витрат повязаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася з позовом до суду до відповідача, в якому просить стягнути з такого на його користь суму страхового відшкодування розмірі 50000 грн.; 5868,48 грн. - пені; 304,1 грн. - процентів за користування кошами, витрат, повязаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП 700 грн., а всього 56872,58 грн. та судовий збір. В обґрунтування позову покликається на те, що 16.04.2014 року приблизно о 15 год. 30 хв. На 96 км.+934 м. автодороги Турка - Пісочне у Львівській області, водій ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки ЗАЗ-1102, р.н. 095-65РТ, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не надав дорогу транспортному засобу - автомобілю НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3, який рухався позаду на смузі зустрічного руху у попутному напрямку та розпочав обгін, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів, а їх власникам матеріальний збиток. Після ДПТ водії автомобілів та позивачка звернулись в страхову компанію з повідомленням про ДТП, надавши всі необхідні документи. В свою чергу страховиком розглянуто страховий випадок та повідомлено про необхідність подати пакет документів, серед яких, зокрема - постанову суду про притягнення винної особи до відповідальності.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 20.03.2015 року, який вступив у законну силу після перегляду в апеляційному порядку на підставі ухвали Апеляційного суду Львівської області, встановлено, що вказана ДТП сталася з вини ОСОБА_2, якого засуджено за ч.1 ст. 286 КК України до 5000 грн. штрафу. Таким чином, з цього моменту у ОСОБА_2 наступила відповідальність по відшкодуванню заподіяної шкоди. Враховуючи, що відповідальність винуватця ДТП була застрахована у ВАТ НАСК Оранта відповідно до полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів №АС/1275918 з терміном дії до 25.06.2014 року, то вона як власник пошкодженого автомобіля звернулась із заявою від 10.07.2015 року про страхове відшкодування та прохання визначити його суму. Однак листом за №09-02-09/10704 від 22.07.2015 року відповідачем було повідомлено про відмову у здійсненні виплати страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль у звязку з тим, що прострочено термін подання заяви про страхове відшкодування. Вважає таку відмову безпідставною, оскільки право на подання заяви про здійснення страхових виплат, виникло після набрання вироком, яким встановлено вину ОСОБА_2, законної сили.

Таким чином, відповідач повинен виплатити їй 50000 грн. страхового відшкодування з огляду на те, що товарознавчою експертизою №3573/14 від 21.05.2014 року, проведеною на вимогу НАСК Оранта визнано відновлення її автомобіля економічно необґрунтованим.

Разом з тим, враховуючи, що страхові виплати у разі настання страхового випадку є грошовим зобовязанням, і такі не виплачені, слід стягнути пеню за період з 26.06.2015 року по 22.09.2015 року виходячи із суми 50000 грн., що становить 1923,28 грн.; проценти за користування чужими коштами в розмірі 304,10 грн. за період з 10.07.2015 року по 22.09.2015 року та 700 грн. витрат, понесених на евакуацію транспортного засобу.

Позивачка та її представник - адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті, змісту відповідають, викладеному у позовній заяві. Додатково наголосили, що так як лише вироком суду було встановлено винуватця ДТП, і такий вирок вимагав відповідач, саме з цього часу настали юридичні підстави для подання заяви про виплату страхового відшкодування, що було здійснено. Таким чином вважає, що строк в один рік для подання такої заяви не пропущено. Більше того, такий строк переривається розглядом справи в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства, про що зазначено в ст. 36 Закону України «Про загально обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Просили позов задоволити.

Представник відповідача на розгляд справи не зявився, однак надіслав на адресу суду письмове заперечення, в якому в позові просив відмовити з тих підстав, що позивачкою пропущено річний строк для звернення з заявою про виплату страхового відшкодування, не зважаючи, що про необхідність подання такої їй було повідомлено. Законодавство не передбачено відтермінування подання даної заяви, такий строк не переривається розглядом справи в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства. Він стосується лише прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Вироком Дрогобицького міськрайонного суду від 20.03.2015 року у справі №442-8612-14-к, ОСОБА_2 визнано винним в чиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 5000 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки, у звязку з тим, що 16 квітня 2014 року приблизно о 15 год 30 хв. на 66км+934м автодороги Турка-Пісочне між м. Трускавець та м. Дрогобич Львівської області, він керуючи автомобілем НОМЕР_2, рухаючись в напрямку с.Пісочна, всупереч вимогам ПДР, проявив неуважність до дорожньої обстановки та не надав дорогу транспортному засобу - автомобілю НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_3, який рухався позаду по смузі зустрічного руху у попутному напрямку та розпочав обгін, в результаті чого відбулось зіткнення вказаних транспортних засобів (а.с.14-17).

Даний вирок залишений в силі ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 23.06.2015 року (а.с.18-19).

Цивільно правова-відповідальність автомобіля ЗАЗ-1102, р.н. 095-65РТ, застрахована у Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» ( надалі НАСК Оранта) за полісом №АС/1275918 обовязково страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів засобів з терміном дії від 24.06.2013 року по 25.06.2014 року включно, страхувальник ОСОБА_5 (а.с.9).

Так, 08.05.2014 року ОСОБА_5 було повідомлено НАСК Оранта про вищевказану дорожньо-транспортну пригоду. Зазначено учасників пригоди та власника пошкодженого транспортного засобу марки "PEUGEOT PARTNER", р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_1 (10-11).

Після чого, листом від 18.06.2014 року за вих. №09-02-09/11019, НАСК Оранта повідомлено як ОСОБА_2 так і ОСОБА_1 про те, що відновлення автомобіля визнано економічно необґрунтованим. Для прийняття рішення просять прибути до Львівського ЦКП, а також надати : заяву на виплату страхового відшкодування власника транспортного засобу завірену підписом, постанову суду щодо притягнення до адміністративної відповідальності винної особи, розширену довідку ДАІ про обставини та причини ДТП (форма-2) (а.с.12).

В подальшому, листом від 22.07.2015 року №09-09-09/10704 НАСК Оранта повідомлено ОСОБА_1, що розглянувши її повідомлення від 08.05.2015 року про дорожньо-транспортну пригоду, враховуючи ст. 37.1. та 37.1.4. Закону України « Про загально обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відмовлено у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) через неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоровю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо транспортної пригоди. Таким чином, не має правових підстав для здійснення страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль, адже ДТП сталась 16.04.2014 року, а з письмовою заявою звернулись 10.07.2015 року (а.с.13).

Закон України від 1 липня 2004 р. № 1961-IV «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV) регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Зазначеним Законом № 1961-IV передбачено, що для отримання відшкодування, насамперед повинно бути звернення до страховика. Саме ст. 35.1. Закону № 1961-IV роз'яснює порядок звернення потерпілої особи до страховика, зокрема зазначено, що для отримання відшкодування особа, яка має право на відшкодування протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригодуподає страховику заяву про страхове відшкодування.

Страховик приймає рішення щодо виплати відшкодування після з'ясування обставин даної ДТП на підставі документів зазначених у п. 35.2. ст. 35 Закону № 1961-IV у строк передбачений ст. 37 Закону № 1961-IV. Право на отримання відшкодування за рахунок МТСБУ, настає у потерпілого з моменту звернення до страховика у встановленому Законом порядку.

В Законі № 1961-IV на момент звернення позивача до страховика передбачено право страховика відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Вказане закріплене в приписах п. 31.1. ст. 37.1.4. Закону № 1961-IV визначено, що неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування.

Дана норма закону є імперативною і прямо закріплює відмову страховика у виплаті страхового відшкодування без можливості продовження, в даному випадку річного строку, оскільки даний строк не є процесуальним строком та не може поновлюватися.

З матеріалів справи обєктивно вбачається, що позивачка повинна була подати заяву про страхове відшкодування, була обізнана в такій необхідності (зокрема з листа НАСК «Оранта») і головне мала таку можливість, при цьому не обмежуючись судовим слідством у кримінальній справі.

Так, суд критично ставиться до позиції сторони позивачки про те, що вона чекала вироку суду, який би набрав законної сили стосовно винної особи, адже заяву про страхову виплату можливо було подати і без вироку суду (вирок суду згідно ст.35 Закону не є обовязковим документом для прийняття рішення про виплату страхового відшкодування). Всі інші документи були на той час у розпорядженні позивачки.

Більше того, НАСК «Оранта» не вимагало вироку суду, в листі було зазначено про надання постанови суду про стягнення винної особи до відповідальності.

Поряд з цим, в матеріалах справи відсутні докази письмового подання НАСК «Оранта» заяви про страхове відшкодування у встановлені законом строки або документального підтвердження поважності причин, що позивачка не мала змоги виконати зазначений обов'язок.

Також суд, вважає, твердження сторони позивача про те, що, строк для подання заяви про страхове відшкодування переривається розглядом справи в порядку цивільного, господарського чи кримінального судочинства, про що зазначено в ст. 36 Закону № 1961-IV, таким, що не ґрунтується на нормах закону, адже така норма стосується виключно прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування страховиком по факту вже поданої заяви про страхове відшкодування.

На підставі наведеного, оцінюючи дослідженні судом докази в їх сукупності, їх належність, допустимість та достатність, та норми чинного законодавства, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі, враховуючи що вимоги є взаємоповязаними.

Разом з тим, за змістом ст. 88 ЦПК України судовий збір не підлягає відшкодуванню позивачу.

Керуючись ст. ст. 10-11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_1 до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення суми страхового відшкодування, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пені та відсотку за користування коштами, витрат повязаних з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення з дня отримання такого.

Суддя Дубель Р.М.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.03.2016 року.