Справа № 442/1712/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"02" лютого 2016 р.Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі головуючого судді: Дубеля Р.М.

при секретарі: Півала І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить стягнути з відповідача в свою користь грошові кошти у розмірі 79 878,75 грн., що еквівалентно 2975 дол. США як заборгованість по орендній платі за користування нежитловими приміщеннями позначеними на плані циф.7, циф.6, циф.5, циф.4 розташованими на першому поверсі будинку №1 по вул. Шолома Алейхема в м. Дрогобичі, за період з 01.08.2014 року по 19.02.2015 року згідно договору оренди від 01.02.2013 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01.02.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди вищевказаних нежитлових приміщень загальною площею 28 кв. м. (далі Договір). На виконання вимог Договору 01.02.2013 року сторонами було підписано акт приймання-передачі, що підтверджує належне виконання орендодавцем п. 3.2 Договору щодо передачі орендарю вищевказаних нежитлових приміщень в оренду. Орендна плата, передбачена Договором, становить 16,07 доларів США згідно курсу НБУ у співвідношенні до гривні за один квадратний метр площі вказаної нерухомості. Договором встановлено обовязок орендаря сплачувати орендну плату до 5 числа поточного (оплачуваного) місяця. До серпня 2014 року відповідачка належним чином виконувала свої зобовязання, але, починаючи з вказаного часу, припинила сплачувати орендну плату за користування нежитловими приміщеннями.

11.02.2015 року уповноваженою особою позивачки ОСОБА_3 було надіслано рекомендованим листом письмову вимогу про сплату орендної плати по Договору, однак дана вимога відповідачкою не була виконана.

19.02.2015 року між уповноваженою особою позивачки ОСОБА_3 та відповідачкою було складено та підписано акт прийому-передачі вказаних нежитлових приміщень за яким вони були передані уповноваженій особі позивачки. Даний акт свідчить про те, що вказані нежитлові приміщення потребують санітарної побілки, на стінах є дірки від меблів та тримачів.

Оскільки відповідачка відмовляється у добровільному порядку сплатити позивачці заборгованість по орендній платі за користування вищевказаними нежитловими приміщеннями, вона змушена звернутися до суду з вказаним позовом.

Сторони в судове засідання не зявились, свої інтереси доручили представляти уповноваженим представникам.

Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідачки ОСОБА_4 проти позову заперечила з підстав викладених у письмовому запереченні на позовну заяву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 11, 59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із положеннями ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Тому власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а лише конкретно визначеним законом способом захисту свого права. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів передбачений гл. 3 зокрема ст. 16 ЦК України, а інші способи визначаються спеціальними законами, які регулюють конкретні цивільні правовідносини.

Матеріалами справи встановлено та не заперчується сторонами, що 01.02.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір оренди нежитлових приміщень загальною площею 28 кв.м. Відповідно до п.1.1. даного Договору орендодавець передає а орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення площею 28 кв.м., позначеними на плані циф.7, циф.6, циф.5, циф.4 розташованими на першому поверсі будинку №1 по вул. Шолома Алейхема в м. Дрогобичі, яке належить орендодавцю на праві приватної власності. Даний договір укладений строком на один рік та діє до 01.02.2014 року. Так як не було жодних заяв від сторін вказаного правочину про припинення або зміни умов Договору то він продовжив свою дію до 01.01.2015 року (п. 4.2. Договору).

З п.2.1 договору оренди від 01.02.2013 року вбачається, що орендна плата, передбачена Договором, становить 16,07 доларів США згідно курсу НБУ у співвідношенні до гривні за один квадратний метр площі вказаної нерухомості. Договором встановлено обовязок орендаря сплачувати орендну плату до 5 числа поточного (оплачуваного) місяцяю

З серпня 2014 року у відповідачки за вказаним Договором виникла заборгованість по орендній платі за нежитлові приміщення, яка становить 79 878,75 грн., що еквівалентно 2975 доларів США. Позивачка неодноразово повідомляла відповідачку про необхідність сплатити орендну плату, але коштів так і не отримала.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до положень ст.ст. 629, 526 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 785 ЦК України передбачає, що у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ в стані, в якому вона була отримана, з урахуванням нормального зносу, або в стані, обумовленого в договорі.

Відповідачка продовжувала користуватися нежитловими приміщеннями до моменту передачі його уповноваженій особі позивача, тобто до 19.02.2015 року, про що свідчить відповідний акт прийому-передачі підписаний вказаними сторонами.

Безпідставним є твердження представника відповідача про те, що відповідачка не має заборгованості перед позивачкою і свій обов»язок по сплаті орендної плати за період по грудень 2014 року вона виконанла в повному об»ємі.

У відповідності до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідачка не довела належними та допустиими доказами ту обставину, що вона вчасно та в повному об»ємі сплатила позивачці орендну плату згідно договору оренди від 01.02.2013 року, за переод з серпня 2014 року по 19 лютого 2015 року (день, коли відбулася передача орендованого майна згідно акту приймання-передачі у відповідності до п.п.3.4., 6.2 договору оренди).

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості по орендній платі згідно договору оренди, укладеного між сторонами 01.02.2013 року.

Відповідно до ст.88 ЦПК України з Відповідача на користь Позивача підлягають стягненню понесені позивачем при розгляді даної справи витрати по сплаті судового збору у розмірі 798,78 гривень.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 11, 59, 60, 88 ЦПК України, ст.ст. 16, 526, 629, 759, 785 ЦК України, -

вирішив:

Позов задоволити.

Стягнути з суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 79878,75 грн., що еквівалентно 2975 доларів США - заборгованість по орендній платі за користування нежитловими приміщеннями позначеними на плані циф. 7, циф. 6, циф.5, циф. 4 розташованими на першому поверсі будинку №1 по вул. Ш.Алейхема в м. Дрогобичі, за період з 01.08.2014 року по 19.02.2015 року згідно договору оренди від 01.02.2013 року та судові витрати у розмірі 798,78 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі в 10-ти денний строк апеляційної скарги.

Суддя Р.М. Дубель