Ухвала

іменем україни

14 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням робіт за договором підряду, за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просив стягнути з відповідача на свою користь 48 593 грн на відшкодування збитків, завданих неналежним виконанням відповідачем ремонтних робіт. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 17 жовтня 2011 року між ним та відповідачем було укладено контракт на виконання оздоблювальних робіт, а саме: влаштування керамічної підлоги в житловому будинку по АДРЕСА_1. Згідно з цим контрактом відповідач отримав від позивача 21 103 грн 84 коп. за виконані роботи і взяв на себе відповідальність за кваліфіковане виконання робіт, які повинні були бути виконані ним відповідно до Державних будівельних норм і правил, із гарантією - 1 рік з дня підписання акта виконаних робіт. Термін закінчення робіт установлено до 30 листопада 2011 року, проте фактично роботи виконано 30 грудня 2011 року, але у зв'язку зі значним зниженням температури повітря прийняти їх за якістю було неможливо, тому сторони домовилися про здійснення приймання - передачі робіт у травні 2012 року. Позивач зазначив, що у липні 2013 року виявилися недоліки виконаних відповідачем робіт, що не давало можливості використовувати підлогу, вимоги про усунення вказаних недоліків у добровільному порядку відповідач проігнорував, позивач усував їх власними зусиллями, на що було витрачено 48 593 грн, які він просив суд стягнути з відповідача на свою користь на відшкодування понесених ним витрат.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким його позов задовольнити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. ч. 1-3 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл.

Відповідно до вимог ч. ч. 3, 4 ст. 853 ЦК України, якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника.

У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Відмовляючи у задоволенні указаного позову, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також врахувавши обставини справи, правильно виходив із недоведеності та необґрунтованості вказаних позовних вимог, оскільки, як зазначив суд, позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження якості виконаних відповідачем робіт, встановлення наявності вини відповідача у недоліках виконаних ним робіт та причин їх виникнення.

При цьому суд правильно врахував, що для з'ясування вказаних обставин позивачем не заявлялося клопотання про призначення у справі відповідної експертизи.

Разом із тим наданий позивачем акт виявлення дефектів виконаних робіт від 31 липня 2013 року суд обґрунтовано визнав неналежним доказом у справі, виходячи із положень ч. 2 ст. 59 ЦПК України.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи про те, що висновки судів не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 21 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 03 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова