Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді Марцинкевича В.А.,

при секретарі Іови О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_1 про припинення права на спадщину та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд» про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовною заявою з метою припинення права на спадщину ОСОБА_3 та ОСОБА_2, позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік ОСОБА_6, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 було зроблено відповідний актовий запис за №72, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є : його дружина ОСОБА_1, його мати ОСОБА_7, його сини: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_7 мати спадкодавця відмовилась від спадщини на користь своїх онуків, а саме: ОСОБА_2. ОСОБА_3

На день смерті після ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, що належало спадкодавцю, а саме: Гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК «Березняки», що знаходиться за адресою м.Київ, вул. Березняківська, 25; земельна ділянка площею 0,0621 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_3; садовий будинок АДРЕСА_2; ? частки грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в Лівобережному відділені Печерської філії ПАТ КБ «Приватбанк».

На вище вказане майно державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної державної контори Конончук Т.В. видані спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також до складу спадщину входили майнові права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті за Договором дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938/ВП від 28.04.2015 року та Додатковими угодами №1 від 19.05.2005 року №2 від 23.02.2010 року до вказаного договору укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд».

За умовами вказаного Договору дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938/ВП від 28.04.2015 року та додаткових угод до даного Договору ОСОБА_6 мав майнові права на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке посвідчене держаним нотаріусом Сьомої КДНК Конончук Т.В. від 07.05.2015 року зареєстроване в реєстрі №2-422, спадкоємцями є: ОСОБА_1 - 1/5 частки спадщини, ОСОБА_4 - 1/5 частки спадщини, ОСОБА_2 -3/10 частки спадщини, в тому числі з урахуванням 1/10 частки спадщини, від якої відмовилась мати померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 3/10 частки спадщини, в тому числі з урахуванням 1/10 частки спадщини, від якої відмовилась мати померлого ОСОБА_7

З урахуванням того, що частка з грошової суми у розмірі 203 825,60 грн., що складає вартість загальної площі Обєкта фінансування за адресою: АДРЕСА_3 загальною площею 54,38 кв.м. кожного окремо відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_3 є незначною, і не може бути виділена в натурі, спільне володіння і користування є неможливим , крім того припинення прав на частки не завдасть істотної шкоди інтересам Відповідачів, позивач вважає у відповідності до положень п.1,2,3,4 ч.1 ст. 365 Цивільного КодексуУкраїни право кожного окремо відповідача ОСОБА_2 та ОСОБА_3 може бути припиненим. Позивач вважає, що припинення права не завдасть істотної шкоди відповідачам. На виконання ч.2 ст. 365 ЦК України позивачем попередньо внесено вартість частки кожного окремо відповідача з грошової суми у розмірі - 203 825,60 грн., що становить в розмірі 30 573,84 грн. загальної вартості площі об'єкта фінансування на депозитний рахунок суду.

05.02.2016 року відповідачі по справі звернулися до суду з зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд» про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги мотивують наступним: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів ОСОБА_6, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з гаражного боксу НОМЕР_2 в ІБК «Березняки», земельної ділянки пл..0,0621 га на Русанівських садах, садового будинку, ? частини грошового вкладу в ПАТ КБ «Приватбанк» та майнових прав за договором дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938 / ВТ від 28.04.2015 року. Спадкоємцями за законом є : ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4, крім зазначених осіб спадкоємців, спадкоємцем за законом є ОСОБА_7, яка у встановлений законом спосіб відмовилася від частини майна на користь позивачів.

28.04.2015 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_6 був укладений договір про часткову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку. Згідно з довідкою від 30.05.05 р. ОСОБА_6 свої зобов'язання виконав повністю, оплативши 100 % вартості майна.

Підприємство - забудовник гарантував інвестору передати 1 кімнатну квартиру №118 загальною площею 54,38 кв.м. в буд,.АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до відповідача ТОВ «Укоінвестбуд» з проханням надати довідку про закінчення будівництва. Натомість отримали сертифікати серії НОМЕР_4 від 21.12.12 р. про відповідність закінчен6ого будівництва об'єкта інвестування.

Оскільки сторони успадкували майнові права спадкодавця, згідно з чинним законодавством просять визнати за сторонами право власності на нерухоме майно, а саме об'єкт інвестування і поділити все спадкове майно між спадкоємцями.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно свідоцтвом про право власності належить по 3/10 частини від ? частки суми за інвестиційним договором, що складає загалом 6/20 частки про інвестованого майна.

На підставі вище викладеного позивачі за зустрічним позовом просять ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 6/20 частки кв.АДРЕСА_3. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на 14/20 частки кв.АДРЕСА_3

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги первісного позову в повному обсязі, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини, зустрічний позов не визнавали просили відмовити в задоволені.

Відповідач ОСОБА_2, який діє в власних інтересах та представляє інтереси відповідача ОСОБА_9 в судовому засіданні підтримав зустрічний позов, просив його задовольнити, в первісному позові просив відмовити.

Представник відповідача ТзОВ «Укоінвестбуд» в судове зсідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер спадкодавець ОСОБА_6, про що ІНФОРМАЦІЯ_1 було зроблено відповідний актовий запис за №72, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є : його дружина ОСОБА_1, його мати ОСОБА_7, його сини: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

ОСОБА_7 мати спадкодавця відмовилась від спадщини на користь своїх онуків, а саме: ОСОБА_2. ОСОБА_3

На день смерті після ОСОБА_6 залишилось спадкове майно, що належало спадкодавцю, а саме: Гаражний бокс НОМЕР_2 в ГБК «Березняки», що знаходиться за адресою м.Київ, вул. Березняківська, 25; земельна ділянка площею 0,0621 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_3; садовий будинок АДРЕСА_2; ? частки грошових вкладів з відповідними відсотками, що знаходяться в Лівобережному відділені Печерської філії ПАТ КБ «Приватбанк».

На вище вказане майно державним нотаріусом Сьомої київської нотаріальної державної контори Конончук Т.В. видані спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом.

Також до складу спадщину входили майнові права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті за Договором дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938/ВП від 28.04.2015 року та Додатковими угодами №1 від 19.05.2005 року №2 від 23.02.2010 року до вказаного договору укладеного між ОСОБА_6 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд».

За умовами вказаного Договору дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938/ВП від 28.04.2015 року та додаткових угод до даного Договору ОСОБА_6 мав майнові права на об'єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, яке посвідчене держаним нотаріусом Сьомої КДНК Конончук Т.В. від 07.05.2015 року зареєстроване в реєстрі №2-422, спадкоємцями є: ОСОБА_1 - 1/5 частки спадщини, ОСОБА_4 - 1/5 частки спадщини, ОСОБА_2 -3/10 частки спадщини, в тому числі з урахуванням 1/10 частки спадщини, від якої відмовилась мати померлого ОСОБА_7 ОСОБА_3 3/10 частки спадщини, в тому числі з урахуванням 1/10 частки спадщини, від якої відмовилась мати померлого ОСОБА_7

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкування за законом) (ч. 2 ст. 1223 ЦК України).

Згідно ч.1 ст. 355 Цивільного кодексу України, майно що є у власності двох або більше осіб( співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

ч.1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

ч.1 ст. 365 Цивільного кодексу України передбачено право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо частка є незначною і не може бути виділена в натурі, річ є неподільною, спільне володіння і користування майном є неможливим, таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласників та членам його сім'ї.

За вимогами ч.4 ст. 365 ЦК України припинення права власності не повинно завдавати істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї. За відповідними роз'ясненнями, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"(N 20, 22.12.1995, Постанова, Верховний Суд України) де зокрема зазначено, що «оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним." Виходячи з таких обставин, позивач зазначає, що припинення права власності на частку в квартирі не завдасть істотної шкоди інтересам співвласникам Відповідачам по справі.

Проаналізувавши норми чинного цивільного законодавства, суд бере до уваги те, що нормативне визначення «незначної частки» в законодавстві Україні відсутнє.

Відповідачі мають 3/10 частки спадкового майна, що не можливо вважати не значною часткою, та такою , при виділенні якої не буде завдана шкода інтересам співвласників.

Враховуючи, що у співвідношенні до загальної площі квартири частка Відповідачів не може бути визначена судом, як незначна.

Згідно з розясненням п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» оскільки за чинним законодавством суд вирішує спори учасників спільної власності щодо розпорядження чи користування майном, то не слід розглядати як неправомірне позбавлення права власності присудження грошової компенсації за частку у спільній власності, якщо її неможливо виділити або поділити майно в натурі чи спільно користуватися ним.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність всіх умов, передбачених ст. 365 ЦК України, за яких припинення права власності на частку у спільному майні за рішенням суду є не можливим.

Оскільки відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 первісний позов не визнавали та звернулися з зустрічним позовом про визнання права власності на спадкове майно, який був прийнятий судом до спільного розгляду з первісним позовом.

Зустрічний позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідачів ОСОБА_6, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з гаражного боксу НОМЕР_2 в ІБК «Березняки», земельної ділянки пл..0,0621 га на Русанівських садах, садового будинку, ? частини грошового вкладу в ПАТ КБ «Приватбанк» та майнових прав за договором дольової участі в фінансуванні будівництва житлового будинку №938 / ВТ від 28.04.2015 року. Спадкоємцями за законом є : ОСОБА_2, ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_4, крім зазначених осіб спадкоємців, спадкоємцем за законом є ОСОБА_7, яка у встановлений законом спосіб відмовилася від частини майна на користь позивачів.

28.04.2015 року між ТОВ «Укоінвестбуд» та ОСОБА_6 був укладений договір про часткову участь у фінансуванні будівництва житлового будинку. Згідно з довідкою від 30.05.05 р. ОСОБА_6 свої зобов'язання виконав повністю, оплативши 100 % вартості майна.

Підприємство - забудовник гарантував інвестору передати 1 кімнатну квартиру №118 загальною площею 54,38 кв.м. в буд,.АДРЕСА_3.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до відповідача ТОВ «Укоінвестбуд» з проханням надати довідку про закінчення будівництва. Натомість отримали сертифікати серії НОМЕР_4 від 21.12.12 р. про відповідність закінчен6ого будівництва об'єкта інвестування.

Оскільки сторони успадкували майнові права спадкодавця, згідно з чинним законодавством просять визнати за сторонами право власності на нерухоме майно, а саме об'єкт інвестування і поділити все спадкове майно між спадкоємцями.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 згідно свідоцтвом про право власності належить по 3/10 частини від ? частки суми за інвестиційним договором, що складає загалом 6/20 частки про інвестованого майна.

На підставі вище викладеного позивачі за зустрічним позовом просять ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 6/20 частки кв.АДРЕСА_3. Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_4 право власності на 14/20 частки кв.АДРЕСА_3

У пункті 3.3 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13, зазначено, що відповідачами у справах про визнання права власності в порядку спадкування на будинки та садиби, щодо яких відсутні правовстановлюючі документи у зв'язку з їх втратою, є спадкоємці, які прийняли спадщину, а також органи, які уповноважені видавати правовстановлюючі документи на нерухоме майно, або ж органи, до яких перейшли такі повноваження, та органи, що здійснюють державну реєстрацію прав на нерухоме майно.

За таких обставин, враховуючи наведені вище роз'яснення, для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємці повинні здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

У ст. 331 ЦК України міститься загальне правило, відповідно до якого право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації прав на нерухоме майно після завершення будівництва та прийняття його в експлуатацію. За правилами ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред'явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

В даних правовідносинах право позивачів не оспорюється відповідачем і документ, який засвідчує право власності позивачі не втрачали, оскільки такого не існувало взагалі, а тому вони не мають підстав для звернення до суду на підставі ст. 392 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 10,15, 30, 57, 60,79,80,88, 208,209, 212-215,218,223,294 ЦПК України, ст. ст. 15, 182, 331,355,356,365, 392, 1217, 1218 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа: ОСОБА_4 в інтересах якого діє ОСОБА_1 про припинення права на спадщину та зустрічним позовом ОСОБА_5, ОСОБА_3 до ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4, Товаритсва з обмеженою відповідальністю «Укоінвестбуд» про визнання права власності на спадкове майно,- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С у д д я :