Справа № 2-5292/11
Провадження № 2-п/638/219/16
У Х В А Л А

30.11.2016 р. Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Шестака О.І.,

за участю секретаря Вільховик С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 04.07.2011 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, -

встановив:

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 р. позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво задоволені. Визнано за ОСОБА_2 право власності на самочинно побудований житловий будинок літ. «Д-2» житловою площею 117,5 кв.м загальною площею 348,7 кв.м з прибудовами літ. «д» та літ. «д1» по вул. Заліська, 26 у м. Харкові.

02.08.2016 р. заступник керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради звернувся до суду з заявою, в якій просив скасувати заочне рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.07.2011 р. по справі №2-5292/11 i призначити справу до розгляду в загальному порядку.

В обґрунтування вказаної заяви прокурор зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_1 міської ради про призначення справи до розгляду, а отже умови, необхідні для ухвалення заочного рішення судом першої інстанції не дотримані.

Посилаючись на ст. 15 ЦК України, ст.ст. 13, 60 ЦПК України, заявник вказує, що звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинне будівництво має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право. Однак позивачем не надано доказів виникнення спору між ним та ОСОБА_1 міською радою.

Посилаючись на ч.ч. 3, 5 ст. 376 ЦК України, прокурор вказує, що матеріали справи не містять доказів отримання позивачем містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, містобудівного обґрунтування, розроблення проектної документації, отримання дозволів на виконання підготовчих та будівельних робіт.

Також, вказує заявник, посилаючись на ч. 2 ст. 331 ЦК України, ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», в матеріалах справи відсутні докази прийняття до експлуатації спірного об'єкту нерухомості. А отже, відсутні підстави для визнання права власності на спірні будівлі на підставі ст. 376 ЦК України.

Прокурор вважає, що в порушення ст.ст. 59, 143, 212 ЦПК України судом прийнято до уваги технічний висновок ТОВ «ТАМ «Арди-Кондур» про відповідність спірного об'єкту будівельним нормам, який не є висновком експерта та не може бути належним доказом відповідності конструкції спірної будівлі будівельним нормам.

Крім того, вказує прокурор, під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000106 було встановлено факт нецільового використання земельної ділянки, зайнятої об'єктом самочинного будівництва. Зокрема в межах земельної ділянки, що передана для розміщення житлового будинку, зафіксовано розташування місць зберігання товарно-матеріальних цінностей та офісних приміщень, що використовуються ТОВ «Атлант Пак» для здійснення господарської діяльності, пов'язаної з оптовою торгівлею канцелярськими виробами.

Заявник вважає, що зазначені обставини є підставою для скасування заочного рішення від 04.07.2011.

Обгрунтовуючи своє звернення до суду з заявою про скасування заочного рішення прокурор посилається на ст. 121 Конституції України, ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру». Він зазначає, що заява подається прокурором в інтересах ОСОБА_1 міської ради; порушення інтересів держави пов'язане з нецільовим використанням вказаної земельної ділянки. Органи прокуратури участі в розгляді справи не приймали. Про існування вказаного рішення стало відомо під час досудового розслідування за кримінальним провадженням №0000106. Зокрема, копія рішення надійшла до місцевої прокуратури 02.08.2016 р., тому строк на подання заяви про перегляд заочного рішення не пропущено.

Представник ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в судове засідання не зявився, до суду подав заяву, в якій просив розглянути заяву про перегляд заочного рішення без його участі, заяву просив задовольнити.

ОСОБА_2, а також її представник в судове засідання не зявились, причину неявки суду не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вiдмовити заступнику керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в задоволеннi його заяви про скасування заочного рішення з наступних пiдстав.

Відповідно до вимог ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 міська рада про слухання справи, призначене на 04.07.2011 р., був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом уповноваженої особи в повідомленні про вручення поштового відправлення від 14.06.2011 р.

Крім того, 04.07.2011 р. представником ОСОБА_1 міської ради до суду було подано заперечення на позовну заяву про визнання права власності, в якій він, зокрема, просив суд розглядати зазначену справу за відсутності представника ХМР за наявними матеріалами справи.

Вказане побажання представника відповідача було враховано судом при винесенні заочного рішення, що відображено в тексті вказаного рішення.

Враховуючи, що відповідно до ст. 232 ЦПК Ураїни перегляд заочного рішення можливий лише за умови поважності причини неявки в судове засідання в сукупності з істотним значенням доказів, на які посилається заявник, для правильного вирішення справи, суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 77, 209, 229, 231, 232 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Відмовити в задоволенні заяви заступника керівника ОСОБА_1 місцевої прокуратури №1 в інтересах держави в особі ОСОБА_1 міської ради про перегляд заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова вiд 04.07.2011 р. по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 міської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з моменту постановлення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий