У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Карпенко С.О., Мостової Г.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до Державного підприємства «Київпассервіс» про визнання незаконними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду з указаним позовом, із урахуванням уточнених позовних вимог просив поновити йому строк звернення до суду з позовом, визнати незаконними: наказ від 16 липня 2014 року № 05-ДОС про притягнення його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани; наказ від 25 липня 2014 року № 303-ОС про його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України; поновити його на посаді заступника начальника автовокзалу «Київ» Державного підприємства «Київпассервіс»; стягнути з Державного підприємства «Київпассервіс» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 26 липня 2014 року у розмірі 23 766 грн 40 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн.

На обґрунтування вимог позивач посилався на те, що 12 лютого 2013 року його було прийнято на посаду заступника начальника автостанції «Дарниця», з якої 04 квітня 2014 року переведено на посаду заступника начальника автовокзалу «Київ».

У червні 2014 року у зв'язку з підвищеним пасажиропотоком на маршруті «Київ - Одеса» він на виконання своїх посадових обов'язків звернувся 23 червня 2014 року із листами до перевізників: Приватного підприємства «Посполіта-Сервіс» (далі - ПП «Посполіта-Сервіс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Гюнсел» (далі - ТОВ «Гюнсел»), ПІК «ААЗ Трейдінг Ко ПІК» із пропозицією забезпечити додаткові автобуси за цим маршрутом на 26 червня 2014 року, але останні не могли гарантувати подачу рейсових автобусів у зв'язку з відсутністю вільних автобусів. За таких обставин він залучив перевізника приватне підприємство «Твад» (далі - ПП «Твад»), рухомий склад якого відповідав умовам перевезень, на додатковий маршрут № 325Т сполученням «Київ - Одеса».

16 липня 2014 року на підставі доповідної записки начальника автовокзалу «Київ» від 27 червня 2014 року за організацію додаткового рейсу № 325Т позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани. Проте із результатами службового розслідування зазначеного трудового проступку його не ознайомили, згоди профспілки не отримано, копії відповідних документів на вимогу не надано.

25 липня 2014 року начальник автовокзалу «Київ» запросив його до себе для виправлення помилок у табелі робочого часу, зданого ним до відділу кадрів 01 липня 2014 року, але натомість він не очікувано потрапив на засідання профспілкового комітету, де вирішувалось питання про надання згоди на його звільнення за п. 3 ст. 40 КЗпП України, а саме: у зв'язку з призначенням додаткового маршруту № 325Т та неправильним заповненням табеля обліку робочого часу за червень 2014 року. Після формально проведеного засідання профспілкового комітету того ж дня йому було вручено копію наказу про звільнення, а також перераховано заробітну плату.

Вважає, що накази про догани є незаконними, а справжньою причиною звільнення є упереджене ставлення до нього, як до працівника, з боку керівництва автовокзалу «Київ».

Вказані дії відповідача призвели також до завдання йому моральної шкоди, розмір якої ним оцінено у 10 000 грн.

Крім того, позивач зазначав, що пропустив строк звернення до суду із цим позовом з поважних причин, а саме: копії наказів про притягнення до дисциплінарної відповідальності йому надано не було; 26 серпня 2014 року звернувся з позовом до Суворовського районного суду м. Херсона, який було повернуто ухвалою від 27 жовтня 2014 року.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 наказом від 12 лютого 2013 року № 67-ОС прийнятий на посаду заступника начальника АС «Дарниця», 04 квітня 2014 року наказом № 109-ОС переведений за його згодою на посаду заступника начальника вокзалу АВ «Київ».

Наказом від 16 липня 2014 року № 05-ДОС ОСОБА_6 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани за порушення абз. 2 п. 126 Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 1997 року, та п. п. 1.5, 3.4, 6.1 посадової інструкції заступника начальника вокзалу за самовільну організацію додаткового рейсу № 325 Т за маршрутом Київ-Одеса на 26 червня 2014 року з часом відправлення о 22 год. 30 хв. за виконанням автомобільного перевізника ПП «Твад» за відсутності в останнього дозволу на право перевезення пасажирів у міжміському міжобласному маршруті загального користування Київ-Одеса.

Підставою для прийняття рішення про накладення дисциплінарного стягнення були матеріали службового розслідування, а саме: доповідна записка начальника вокзалу АВ «Київ» ОСОБА_7 від 27 червня 2014 року; акт комісії від 27 червня 2014 року», квитково-касова відомість від 26 червня 2014 року перевізника ПП «Твад», лист представника ПІК «ААЗ Трейдінг Ко» від 25 червня 2014 року»; заява представника компанії ТОВ «Гюнсел» від 25 червня 2014 року.

25 липня 2014 року наказом № 303-ос ОСОБА_6 звільнено з посади начальника вокзалу АВ «Київ» за систематичне невиконання працівником без поважних причин посадових обов'язків на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для прийняття даного наказу було вчинення позивачем дисциплінарного проступку, який підтверджується наступним: актом від 01 липня 2014 року, наказом від 23 січня 2012 року № 06, табелем обліку робочого часу працівників АВ «Київ» за червень 2014 року, складеним ОСОБА_6, табелем обліку робочого часу працівників АВ «Київ» за червень 2014 року, складеним ОСОБА_7, пояснювальною запискою ОСОБА_6 від 09 липня 2014 року, актом від 11 липня 2014 року, доповідною запискою ОСОБА_8 від 11 липня 2014 року, службовою запискою ОСОБА_7 від 23 липня 2014 року, довідками бухгалтерії, якими встановлено, що 02 липня 2014 року заступником начальника АВ «Київ» ОСОБА_6 подано табель обліку робочого часу працівників АВ «Київ» за червень 2014 року із запізненням і численними помилками.

На неодноразові вимоги виправити помилки ОСОБА_6 не реагував, а в поясненнях зазначав, що табель відповідає дійсності. З результатів уточнень працівників вокзалу АВ «Київ», бухгалтерією виявлено, що 49 працівникам вокзалу АВ «Київ», було неправильно нараховано заробітну плату, що потягло утриманню з одних працівників заробітної плати на загальну суму 4 974 грн 40 коп., а іншим працівникам донарахування заробітної плати на загальну суму 3 728 грн 25 коп.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що при вирішенні питання про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани роботодавцем були дотримані вимоги, передбачені ст. ст. 148, 149 КЗпП України, зокрема отримано письмове пояснення від працівника за фактом порушення, проведено службову перевірку, враховано ступінь тяжкості вчиненого проступку і з урахуванням висновків службового розслідування винесено правомірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, з яким його ознайомили під підпис. Оскільки розпорядженням на ОСОБА_6 покладено обов'язок з організації обліку робочого часу працівників підприємства, ним складено табель обліку робочого часу працівників АВ «Київ» за червень 2014 року з численними помилками, які в подальшому усунені ним не були, що потягло за собою неправильне нарахування та виплату заробітної плати працівникам підприємства. При цьому суд першої інстанції вказав, що позивачем пропущено строк звернення до суду з указаним позовом і відсутні поважні підстави для його поновлення.

Проте повністю з такими висновками судів попередніх інстанцій погодитися не можна.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов'язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України до юридичних фактів, які підлягали встановленню судом відповідно до вимог ст. 214 ЦПК Українипри вирішенні спору про законність звільнення ОСОБА_6 з цих підстав, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог ст. ст. 147-149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

Згідно з пп. 2.1 п. 2, пп. 3.1 п. 3 наказу ДП «Київпассервіс» від 23 січня 2012 року, з яким ОСОБА_6 ознайомлений 27 червня 2014 року, наказано керівникам здоровпункту, оперативно-диспетчерської служби, виробничо-технічного відділу і відділу матеріально-господарського забезпечення, автовокзалу «Київ», автостанцій міста Києва та Київської області готувати та до 10 числа місяця, який передує звітному, подавати для перевірки та погодження до відділу кадрів підприємства графіки виходу на роботу працівників. Керівникам структурних підрозділів оформляти та за два-три дні до завершення звітного місяця подавати до відділу кадрів табель обліку робочого часу, який повинен відповідати формі П-5, затвердженій наказом Держкомстату України від 05 грудня 2008 року № 489, та графіку виходу на роботу працівників (а. с. 109).

Обов'язки заступника начальника вокзалу визначені розділом ІІІ посадової інструкції заступника начальника вокзалу (далі - Інструкція) (а. с. 126-128).

Відповідно до п. 3.21 Інструкції заступник начальника зобов'язаний виконувати розпорядження, накази, завдання, доручення, плани роботи генерального директора підприємства, заступників генерального директора підприємства, головного інженера та безпосереднього керівника.

Згідно із ст. 31 КЗпП України власник або уповноважений ним орган не має права вимагати від працівника виконання роботи, не обумовленої трудовим договором.

З огляду на те що вказаним наказом саме на керівника АВ «Київ» покладено обов'язок із ведення табеля обліку робочого часу працівників АВ «Київ», до безпосередніх обов'язків заступника начальника вокзалу такі обов'язки не входили, а доказів про те, що керівником АВ «Київ» ОСОБА_7 видавалися відповідні розпорядження, накази, які б вказували про те, що саме на позивача покладено обов'язок з їх ведення, у матеріалах справи відсутні, висновки судів попередніх інстанцій про те, що у такому випадку позивача можна притягувати до відповідальності за вказане порушення, є неправильними.

У справі, що переглядається, суди попередніх інстанцій, установивши, що позивач вчинив перший проступок - 26 червня 2014 року, другий - 02 липня 2014 року, дисциплінарне стягнення у вигляді догани за перший проступок було застосовано до нього 16 липня 2014 року, а звільнено з роботи за другий проступок - 25 липня 2014 року, не врахували, що позивача звільнили 25 липня 2014 року за другий проступок, який був вчинений ним - 02 липня 2014 року - до застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани - 16 липня 2014 року, та помилково вважали, що наявні підстави для звільнення працівника з роботи на підставі п. 3 ч. 1 ст. 40 КЗпП України за систематичне порушення трудової дисципліни.

Разом з тим встановлені ст. ст. 228, 223 КЗпПУкраїни строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов'язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст. 233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Суд першої інстанції, вважаючи позовні вимоги необґрунтованими, а поважні підстави для поновлення позивачу строку звернення з позовом до суду, - відсутніми, послався на те, що такі причини, як відсутність коштів на оформлення позову та отримання кваліфікаційної консультації, а також звернення до Суворовського районного суду м. Херсона, яким повернуто позивачу позов з підстав непідсудності справи цьому суду, є не поважними.

Однак, вирішуючи питання про поважність причин пропуску строку, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач, крім вказаного, посилався на його неодноразове звернення до адміністрації підприємства з проханням надати документи (накази, протоколи), але відповідь отримав лише 19 серпня 2014 року за № 1/06-32/1160, якою йому повідомлено, що надання звільненому працівнику інших документів, крім наказу про звільнення та трудової книжки із проведеним розрахунком ст. 47 КЗпП України, не передбачено, таких обставин не перевірив, належних висновків з приводу поважності причин пропуску строку на звернення з позовом до суду не зробив.

При цьому, встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього.

У справі, яка переглядається, суд першої інстанції не врахував, що відмовити у позові через сплив строку звернення до суду можливо лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим, а у разі безпідставності позовних вимог у позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог, однак дійшов висновків і про недоведеність позову, і про пропуск строків звернення з позовом до суду, у зв'язку із чим допустив порушення положень ст. ст. 212, 213 ЦПК України.

Апеляційний суд вказані порушення процесуального закону залишив без уваги.

Допущені судами порушення норм матеріального та процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, тому рішення судів підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ч. 3 ст. 335, ст. ст. 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Генічеського районного суду Херсонської області від 18 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 04 серпня 2015 року скасувати, передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова С.О. Карпенко Г.І. Мостова