Справа №591/9934/14-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1074/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Бойка В. Б.,

суддів - Гагіна М. В. , Шевченка В. А.

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Сумської області справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра » на заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2015 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра » про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з даним позовом, в якому, остаточно уточнивши свої вимоги ( т. 1, а.с. 155-159 ), просив стягнути з Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк « Надра » ( далі ПАТ ) 108 113 грн. 57 коп. заборгованості та 52 337 грн. 88 коп. пені. Свої вимоги мотивував невиконанням ПАТ взятих на себе зобовязань за договорами про комплексне банківське обслуговування та банківського вкладу, строки яких закінчились.

Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2015 року позовні вимоги, ОСОБА_3 задоволено. Стягнуто з ПАТ на його користь 108 113 грн. 57 коп. заборгованості та 52 337 грн. 88 коп. пені. Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухваливши нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що на момент ухвалення оскаржуваного рішення була введена тимчасова адміністрація, що унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб ». Вказує, що 06 травня 2015 року позивачем через уповноваженого банк-агент було отримано 200 000 грн., що еквівалентно 11 111,26 доларів США, так як вклади в іноземній валюті перераховується в національній валюті України за офіційним курсом гривні, який діяв на день запровадження тимчасової адміністрації.

Окрім того зазначає, що оскільки з 06 лютого 2015 року була введена тимчасова адміністрація, а з 05 червня 2015 року розпочалась ліквідаційна процедура, тому припинено нарахування та стягнення неустойки ( штрафу, пені ) та будь-яких інших санкцій, відсотків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, заперечення позивача проти задоволення скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення місцевого суду відповідає не у повному обсязі.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ не виконав взятих на себе зобовязань за договорами, тому позивача порушені і підлягають захисту шляхом стягнення на його користь 108 113 грн. 57 коп. заборгованості за договорами та 52 337 грн. 88 коп. пені.

З таким висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитись з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 30 жовтня 2013 року між ПАТ та ОСОБА_3 укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ, згідно умов якого позивачу відкрито поточний рахунок №81622957 ( т. 1, а.с. 4 ). Станом 01 грудня 2014 року залишок коштів на вказаному рахунку становило 1290 доларів США ( т. 1, а.с. 5 ).

29 грудня 2014 року ОСОБА_3 звернувся до ПАТ з заявою про отримання коштів, що знаходяться з поточному рахунку №81622957 ( т. 1, а.с. 6 ).

Згідно договору №2058623 строкового банківського вкладу ( депозиту ) без поповнення, оформленого в рамках Пакету послуг « ПУ « Перший » від 31 жовтня 2014 року, укладеного між сторонами, ОСОБА_3 вніс 5415,03 доларів США строком на 3 місяці від дати фактичного надходження вкладу ( т. 1, а.с. 8485 ).

12 листопада 2014 року між ПАТ та ОСОБА_3 укладено договір №2065930 строкового банківського вкладу, відповідно до якого останнім було внесено 3000 доларів США строком на 3 місяці від дати фактичного надходження вкладу ( т. 1, а.с. 97-98 ).

Окрім того, 05 грудня 2014 року на виконання умов договору №2081014 строкового банківського вкладу, ОСОБА_3 внесено 4352,58 доларів США строком на 3 місяці ( т. 1, а.с. 109-110 ).

Після закінчення строків вказаних договорів ОСОБА_3 до ПАТ подав заяви про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін ( т. 1, а.с. 86, 101 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

У відповідності до приписів п. 4) ч. 1 ст. 4, ч.ч. 1, 5 ст. 26 Закону України « Про систему гарантування вкладів фізичних осіб », Фонд здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Відшкодування коштів за вкладом в іноземній валюті відбувається в національній валюті України після перерахування суми вкладу за офіційним курсом гривні до іноземних валют, встановленим Національним банком України на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до статті 36 цього Закону.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого 2015 року розпочато з 06 лютого 2015 року процедуру виведення ПАТ з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці до 06 травня 2015 року включно ( т. 1, а.с. 191 ).

23 квітня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації по 05 червня 2015 року включно ( т. 1, а.с. 192 ).

04 червня 2015 Правлінням Національного банку України винесено постанову про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ ( т.1, а.с. 168 ).

Згідно меморіальних ордерів від 23 квітня 2015 року №355627, від 05 травня 2015 року №367381, №367832 ОСОБА_3 через відділення №1 ПУМБ в м. Суми отримано 122 988 грн. 42 коп., 21 817 грн. 29 коп. та 55 194 грн. 29 коп. відповідно, як відшкодування коштів за вищевказаними договорами банківського вкладу ( т. 1, а.с. 161 ).

Згідно з пунктом 16 статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 6 статті 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства. Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з підпунктами 1, 2 частини пятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до частини другої статті 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшений ліквідаційної маси.

Якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Такі ж висновки зроблено Верховним Судом України у постановах від 20 січня 2016 року, за наслідками розгляду справи №6-2001цс15 та від 13 червня 2016 року, за наслідками розгляду справи №6-1123цс16.

Статтею 360-7 ЦПК України передбачено, що висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Окрім того, колегією суддів встановлено, що у відповідності до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за №113 від 05.06.2015 року ( тобто ще до ухвалення оскаржуваного рішення ) припинено здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ та розпочато процедуру його ліквідації, а іншим рішенням виконавчої дирекції за №616 від 28.04.2016 року продовжено строки здійснення ліквідації ПАТ та повноваження ліквідатора до 04.06.2018 року включно ( т. 1, а.с. 169 ).

Таким чином, при задоволенні позовних вимог та стягненні позивачу коштів за договорами, судом першої інстанції не враховано, що, станом на день ухвалення оскаржуваного рішення, в ПАТ вже було введено тимчасову адміністрацію, що, в свою чергу, унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено вищевказаним Законом.

Колегія суддів не може погодитися з позицією позивача в суді апеляційної інстанції в тій частині, що відповідач не оскаржив ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 14 квітня 2016 року ( про залишення без задоволення заяви ПАТ про перегляд заочного рішення ), та ним пропущено і строки на апеляційне оскарження рішення суду, відтак апеляційну скаргу належить залишити без розгляду.

ПАТ оскаржує рішення суду, визначене судом першої інстанції як заочне, отже відповідач позбавлений можливості оскаржити зазначене рішення в обхід процедур, передбачених ст.ст. 231-232 ЦПК України

За змістом вказаних норм, а також ст. 293 ЦПК України, ухвала, постановлена за наслідками розгляду заяви про перегляд заочного рішення, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає. Окрім того, ч. 4 ст. 231 ЦПК України передбачено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Представник відповідача 14 квітня 2016 року не був присутнім при проголошенні ухвали суду, отримав її 18 квітня 2016 року ( т. 1, а.с. 230 ) та своєчасно 27 квітня 2016 року направив поштою апеляційну скаргу ( т. 2, а.с. 13 ).

З урахуванням викладеного, у відповідності до п. 1) та 4) ч. 1 ст. 309 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги ПАТ, скасування заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2015 року в даній справі та ухвалення нового рішення про відмову у задоволені позовних вимог ОСОБА_3

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства « Комерційний банк «Надра» задовольнити.

Заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 15 червня 2015 року в даній справі скасувати та ухвалити нове рішення.

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовити.

Рішення апеляційного суду набрало законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий

Судді