Справа № 465/3361/13 Головуючий у 1 інстанції: Дзеньдзюра С.М.
Провадження № 22-ц/783/2565/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шумська Н. Л.
У Х В А Л А

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючий суддя: Шумська Н.Л.

судді: Тропак О.В., Шандра М.М.

секретар: Бадівська О.О.

особи, які беруть участь у справі: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року за скаргою ОСОБА_2 на дії Франківського ВДВС ЛМУЮ, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року у задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії Франківського ВДВС ЛМУЮ відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2. В апеляційній скарзі зазначає, що станом на 23.11.2015 року стягнута частина боргу, згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 09.10.2013 року залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2014 року, становить 14387, 40 грн., що еквівалентно 780,07 дол. США. Відповідно не стягнута частина боргу становить 1019, 93 дол. США. Вважає, неправомірною постанову Франківського ВДВС ЛМУЮ про закінчення виконавчого провадження. Вказує, що з моменту виконання постановлення рішення та до його виконання гривневий еквівалент втричі знецінився, а тому формулювання «що еквівалентно 14 387, 40 грн.» не у повній мірі відображає її позовні вимоги, значно звужуючи та обмежуючи їх. Просить ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, з»ясувавши обставини справи, доводи скарги та докази по справі, колегія суддів вважає скаргу частково обґрунтованою та знаходить підстави для скасування ухвали суду.

Встановлено, що у Франківському ВДВС ЛМУЮ на примусовому виконанні перебуває виконавче провадження боржника ОСОБА_3

Відповідно до рішення Франківського районного суду м.Львова від 09.10.2013 року позов ОСОБА_2 задоволено, стягнено на її користь з ОСОБА_3 кошти в сумі 1800 дол. США, що за офіційним курсом НБУ еквівалентно 14 387 грн. 40 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 12.03.2014 року рішення суду залишено без змін.

Постановою про відкриття виконавчого провадження від 05.05.2014 року державним виконавцем Вітинським Т.М. відкрито виконавче провадження (ВП №43171367) про виконання рішення Франківського районного суду.

Державним виконавцем Вітинським Т.М. 27.11.2015 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. У мотивах постанови зазначено про повне виконання виконавчого листа Франківського районного суду м.Львова №2/46/2104/13 від 30.04.2014 року.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції прийшов до висновку, що сплативши гривневий еквівалент у розмірі 14387,40 грн. та 229,40 грн. судового збору відповідач ОСОБА_3 повністю виконав рішення суду.

Однак погодитись з такими висновками колегія суддів не може.

Як вбачається з описової та мотивувальної частини рішення Франківського районного суду від 09.10.2013 року, зміст позовних вимог ОСОБА_2 полягав у стягненні з ОСОБА_3 1800 дол. США за договором.

Рішення ухвалено про стягнення на користь позивача 1800 дол. США, зазначивши еквівалент відповідно до курсу валют Національного Банку України станом на час розгляду справи судом.

Застосовуючи норму матеріального права, яка регулює спірні правовідносини, а саме ст.533 ЦК України, суд першої інстанції провів її помилкове тлумачення. Оскільки рішення суду ухвалювалось у 2013 році, а день платежу по боргу - 23.11.2015 року, для визначення повноти виконання рішення суду державному виконавцю належало застосувати курс Національного Банку України саме станом на 23.11.2015 року, тобто на день платежу.

Інше тлумачення правової норми державним виконавцем порушує конструкцію рішення про задоволення позову, принцип справедливості рішення суду, фактично змінює його, що є недопустимим.

Така позиція відповідатиме також правовій позиції Верховного Суду України у справі за № 6-145цс1.

Відповідно до ст.387 ЦПК за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця, у разі встановлення обґрунтованості скарги, суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов»язує державного виконавця задовольнити вимогу заявника, усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки до порушення прав ОСОБА_2 призвело винесення державним виконавцем постанови про закриття виконавчого провадження, суду належить поновити порушене право шляхом скасування постанови та зобов»язати державного виконавця продовжити виконання рішення суду.

Керуючись ст.303, п.2ч.2ст.307, п.2ч.1ст.312, п.6ч.1ст.314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Франківського районного суду м.Львова від 15 лютого 2016 року скасувати.

Визнати постанову Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ від 27.11.2015року про закінчення виконавчого провадження ВП № 43171367 незаконною та скасувати. Зобов»язати продовжити виконання рішення Франківського районного суду м.Львова від 09.10.2013року, згідно виконавчого листа №2/465/2104/3.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення й може бути оскаржена протягом 20-ти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя Н.Л. Шумська

Судді: О.В. Тропак

М.М. Шандра