Ухвала

іменем україни

8 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Колодійчука В.М.,

суддів: Висоцької В.С., Карпенко С.О.,

КафідовоїО.В., Кузнєцова В.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом кредитної спілки «Співдружність» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за касаційною скаргою кредитної спілки «Співдружність» на рішення Дарницького районного суду м. Києва

від 3 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва

від 4 листопада 2015 року,

встановила:

15 грудня 2014 року кредитна спілка «Співдружність» (далі -

КС «Співдружність») звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 вересня 2011 року з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 солідарно на користь

КС «Співдружність» стягнуто заборгованість за кредитним договором у розмірі 899 551,17 грн. Рішення суду набрало законної сили. Проте відповідачі вчасно не виконали грошового зобов'язання, чим порушили права позивача.

Ураховуючи наведене, з метою захисту своїх майнових прав, позивач, посилаючись на положення ст. 625 ЦК України, просив стягнути солідарно з відповідачів на свою користь інфляційні втрати в розмірі 173 594,79 грн та три проценти річних у розмірі 36 337,88 грн за період з липня 2013 року по

2 грудня 2014 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 3 квітня

2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

4 листопада 2015 року, в задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі КС «Співдружність» просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, виходив із того, що відповідно до умов виконаної додаткової угоди, майнові права та інтереси позивача були задоволені, будь-яких майнових претензій щодо стягнення грошових коштів, пов'язаних з неналежним виконанням умов кредитного договору, у кредитної спілки до позичальника ОСОБА_4 немає, що свідчить про те, що сторони добровільно дійшли згоди щодо мирного позасудового врегулювання спору, а тому відсутні підстави для стягнення боргу з відповідача ОСОБА_4 Оскільки інші відповідачі у справі, як поручителі, є солідарними боржниками, а позичальник виконав свої зобов'язання в повному обсязі, то порушення майнових прав позивача з боку інших відповідачів також не вбачається.

Даний висновок відповідає вимогам закону та матеріалам справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного судочинства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Тобто належним виконанням зобов'язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, які визначені кредитним договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК Україниборжник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Установлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 7 вересня 2011 року стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 на користь КС «Співдружність» заборгованість за кредитним договором від 11 лютого 2008 року в розмірі 897 243,51 грн та судовий збір у розмірі 2 307,66 грн.

27 листопада 2014 року ОСОБА_4 звернулася до позивача із заявою про можливість реструктуризації суми боргу.

У відповідь на вказану заяву, 24 грудня 2014 року

КС «Співдружність» повідомила про залишок боргу за виконавчим листом, виданого 27 лютого 2012 року Солом'янським районним судом міста Києва, в розмірі 847 454,41 грн та за виконавчим листом від 6 вересня

2013 року - в розмірі 17 485,14 грн. Крім того, запропонувала заплатити до кінця року 50% суми боргу або реструктуризувати вказану суму боргу на

24 місяці, за умови сплати до кінця року 25 % суми боргу та сплати за виконавчим листом від 6 вересня 2019 року в повному обсязі.

30 грудня 2014 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_4 був укладений додатковий договір до кредитного договору від 11 лютого

2008 року, у п. 1.1.2 якого сторони домовилися про те, що ОСОБА_4 до

30 грудня 2016 року зобов'язується погасити частину боргових зобов'язань, які виникли згідно кредитного договору від 11 лютого 2008 року, в розмірі 423 727,20 грн.

При цьому, сторони погодили, що за умови належного виконання умов п. 1.1.2 додаткового договору, інша частина боргових зобов'язань вважається такою, що анульована (прощена) спілкою в день підписання даного додаткового договору, і позичальник вважається таким, що виконав свої боргові зобов'язання, що виникли згідно умов кредитного договору перед спілкою в повному обсязі; всі зобов'язання, передбачені кредитним договором, є припиненими з моменту сплати суми коштів, передбачених

п. 1.1.2 цього договору. Також спілка зобов'язується протягом 10 календарних днів з моменту набрання чинності даного додаткового договору відмовитись від всіх ініційованих нею судових спорів, які на момент підписання цього договору знаходяться в провадженні в судах та предметом яких є стягнення грошових коштів з позичальника за неналежне виконання кредитного договору від 11 лютого 2008 року, а також звернутися із заявою до ДВС Дарницького РУЮ про закінчення виконавчого документа по виконавчому провадженню № 31511620 (п. 1.1.3 додаткового договору).

Судами встановлено, що ОСОБА_4 достроково виконала умови зазначеного додаткового договору від 30 грудня 2014 року та сплатила повну суму частини боргових зобов'язань, визначеної цим договором.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд прийшов до правильного висновку, що зобов'язання ОСОБА_4 перед кредитором

КС «Співдружність», які виникали з кредитного договору від 11 лютого

2008 року, є виконаними, оскільки борг погашений повністю, а даний спір стосується невиконання позивачем умов додаткового договору, укладеного 30 грудня 2014 року між КС «Співдружність» та ОСОБА_4, який передбачає недопущення в подальшому будь-яких вимог майнового характеру, відмову від вимог про стягнення з позичальника за неналежне виконання кредитного договору від 11 лютого 2008 року.

Доводи касаційної скарги висновок суду не спростовують.

Згідно з вимогами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи судом не були порушені норми матеріального йпроцесуального права, а наведені в скарзі доводи висновок суду не спростовують, тому суд касаційної інстанції не знаходить підстав для задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу кредитної спілки «Співдружність» відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 3 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 4 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ.М. Колодійчук

Судді:В.С. Висоцька С.О. Карпенко О.В. Кафідова В.О. Кузнєцов