Провадження № 2-о/311/60/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2016 року Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Сидоренко Ю.В.

при секретарі Осінцевій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василівка заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя,

В С Т А Н О В И В:

22.06.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Василівського районного суду Запорізької області із заявою в окремому провадженні про розірвання шлюбу за заявою подружжя. В обґрунтування заявлених вимог заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зазначають, що 06.08.2005 року між ними було укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №59. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Через певний час після реєстрації шлюбу сімейне життя між ними не склалось. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться та за таких обставин вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 досягли письмової угоди про те, що спільна дитина ОСОБА_3 залишається проживати з батьком. Також, між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні спільної дитини, про що складено відповідний письмовий договір. Будь-які спори по утриманню дитини відсутні. Витрати по утриманню дитини бере на себе батько. Мати, за власним бажанням, має право надавати кошти на витрати, повязані з утриманням сина. Шляхом спільної волі сторони домовились про забезпечення рівного та вільного доступу до виховання дитини, можливості безперешкодного спілкування з ним, а також не перешкоджати одне одному у здійсненні прав та обовязків стосовно виховання та спілкування з дитиною та забезпечення його належного розвитку. Майнові відносини між сторонами врегульовані в добровільному порядку, спори стосовно майна або інших питань між сторонами відсутні. Заявники вважають подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливим та недоцільним, а тому просять суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований 06.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №59 та після розірвання шлюбу заявниці ОСОБА_2 змінити прізвище «Мігунова» на дошлюбне прізвище «Михайленко».

В судове засіданні заявник ОСОБА_1 не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, проте надав суду заяву з проханням розглянути справу за заявою подружжя про розірвання шлюбу у його відсутність, заявлені вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у заяві.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_2 не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, але надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за заявою подружжя про розірвання шлюбу за її відсутності, викладені у заяві вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити за підставами, викладеними у заяві.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку в сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заява подружжя про розірвання шлюбу обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що заявники - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який зареєстрований 06.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №59, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Від подружнього життя сторони мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.10).

Шлюбні відносини між заявниками припинені з причин відсутності взаєморозуміння, втрати почуття любові, різних поглядів на життя. Відомості щодо наявності майнового спору між заявниками в матеріалах справи відсутні, до примирення заявники не прагнуть, відповідно до наданої заяви обидва наполягають на розірванні шлюбу. З вказаних підстав суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і не може бути збережена.

Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння. Сім'я фактично розпалася та існує формально. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам заявників, шлюб підлягає розірванню.

02 червня 2016 року заявники ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали Договір про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її виховання, копія якого містяться в матеріалах справи (а.с.11-12), та за умовами якого неповнолітній син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишається проживати разом з батьком, при цьому мати має право тричі на місяць проводити з сином вихідні дні (суботу та неділю) за місцем свого проживання. Сторони можуть, за взаємною згодою, визначити додаткові дні для побачення з дитиною матері, але обовязково з урахуванням інтересів дитини та без відриву її від навчального процесу, спортивних секцій чи інших заходів виховного характеру. Між сторонами досягнуто згоди стосовно участі у вихованні спільної дитини, про що складено відповідний письмовий договір. Будь-які спори по утриманню дитини відсутні. Всі витрати по утриманню дитини бере на себе батько. Мати, за власним бажанням, має право надавати кошти на витрати, повязані з утриманням сина. Шляхом спільної волі сторони домовились про забезпечення рівного та вільного доступу до виховання дитини, можливості безперешкодного спілкування з ним, а також не перешкоджати одне одному у здійсненні прав та обовязків стосовно виховання та спілкування з дитиною та забезпечення його належного розвитку.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимог, приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, тому суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 7, 10, 11, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218, 234 ЦПК України, ст.ст.105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 06 серпня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції Запорізької області за актовим записом №59.

Після розірвання шлюбу заявниці ОСОБА_2 - змінити прізвище «Мігунова» на дошлюбне прізвище «Михайленко».

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Василівський районний суд Запорізької області протягом 10 днів з дати проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області ОСОБА_5