overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-н/753/755/16
СУДОВИЙ НАКАЗ
"08" грудня 2016 р. . місто Київ
Суддя Дарницького районного суду м.Києва Комаревцева Л.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Київенерго" про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за центральне опалення та за постачання гарячої води,
керуючись вимогами ст.ст.525-526, 901-903 ЦК України, ст. ст. 96, 99, 102, 103, 105, 106 ЦПК України, -
2. Судовий наказ після набрання ним законної сили видати стягувачу.
3. Строк пред'явлення до виконання один рік.
Суддя Дарницького районного
суду м. Києва Л.В. Комаревцева
Згідно зі ст.105 ЦПК України боржник має право в разі заперечення проти вимог стягувача протягом десяти днів з дня отримання судового наказу подати заяву про його скасування.
Відповідно до ст.106 ЦПК України у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу, судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред'явлення до виконання.
Заява боржника про скасування судового наказу розглядається судом протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття такої заяви до розгляду у відкритому судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви, про що постановлюється ухвала, якою скасовується судовий наказ, як зазначає ст.105-1 ЦПК України.
Судовий наказ набрав чинності „_______" ____________________ 20____ року.
Суддя Дарницького районного
суду м. Києва Л.В. Комаревцева
Відмітки про виконання судового наказу
Дата надходження судового наказу на виконання Повне найменування установи, підприємства, організації, в якому знаходиться судовий наказ на виконанніЗагальна сума, відрахована за судовим наказомДата повернення судового наказу до відділу державної виконавчої служби чи стягувача Підстави повернення судового наказуПідпис керівника установи. підприємства, організації (з прикладанням печатки) Примітки
Інші відмітки ________________________________________________________________________
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Суддя Бабенко Ю. П.
Справа № 644/3363/16-ц
Провадження № 2/644/1486/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова в складі: головуючого - судді Бабенко Ю.П., за участю секретаря Онюшкіної О. В., за участю сторін, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

В своїй позовній заяві позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. При цьому посилається на те, що відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Син проживає разом із нею.

Відповідач проти позову заперечував частково. Просить суд стягувати аліменти у мінімальному розмірі, та стягувати їх лише із його пенсії. Не оспорює ту обставину, що син фактично проживає з матірю і знаходиться на її утриманні.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син ОСОБА_4 проживає з позивачкою, а відповідач у справі належної матеріальної допомоги на утримання сина не надає.

У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, у відповідності до ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до вимог ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня предявлення позову, тобто з 13.04.2016 року.

Посилання відповідача на те, що аліменти слід стягувати лише з його пенсії та в мінімальному розмірі не обґрунтовані належними доказами і не беруться судом до уваги. Відповідач не надав суду докази розміру його доходів. При цьому суд враховує пояснення відповідача про те, що аліменти на інших осіб він не сплачує.

У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551 грн.20 коп.

Керуючись ст.ст. ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 215, 367 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.04.2016 року й до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за 1 місяць в сумі 460 грн. (30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана в апеляційний суд Харківської області через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова протягом 10 днів з дня його проголошення.

СУДДЯ:
Справа № 681/453/16-ц
УХВАЛА

"17" червня 2016 р.

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі головуючого судді - Горщар А.Г.

при секретарі Калінка А.А.

з участю відповідача, його представника ОСОБА_1, позивачки

розглянувши у судовому засіданні в м. Полонне заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення суду

встановив:

Відповідач звернувся до суду із вказаною заявою де просив скасувати заочне рішення цього ж суду від 22.04.2016 року яким з нього стягнуто на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 800 грн. щомісячно.

В обґрунтування заяви зазначав, що він не зявився в судове засідання, оскільки судова повістка була вручена для матері, котра не повідомила його про час і місце судового розгляду, на якому він бажав бути присутнім. Також вказував, що присуджений розмір аліментів має бути зменшений, оскільки він є безробітним, заробіток має лише від виконання тимчасових робіт, середньомісячний розмір якого становить 1700 грн. Крім цього у нього є батьки пенсіонери, які потребують його допомоги.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримав.

Позивачка заперечила проти задоволення заяви.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази суд зазначає про таке.

Встановлено, що 22.04.2016 року цим же судом було постановлено заочне рішення за яким позов ОСОБА_3 задоволено частково і ухвалено стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 800 грн. щомісячно.

ОСОБА_2 подав заяву про перегляд цього рішення та його скасування із вказаних вище підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення спору.

Із матеріалів справи вбачається, що судову повістку отримала за адресою зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 його мати 18.04.2016 року.

Такий порядок вручення судової повістки відповідає положенням ст. 76 ЦПК України, зокрема викладених в частині 3, а відтак відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, а отже його посилання на те, що мати не передала для нього судову повістку, не можуть визнаватись поважними причинами неявки до суду.

Також, у заяві про перегляд заочного рішення відсутні посилання на конкретні докази, які би мали істотне значення для правильного вирішення спору, зокрема неможливість відповідача сплачувати аліменти на утримання сина у присудженому судом розмірі.

Таким чином суд не знаходить підстав для скасування заочного рішення.

Керуючись наведеним ст. 231 ЦПК України суд,-

постановив:

Заяву ОСОБА_2 про скасування заочного рішення суду - залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Хмельницької області шляхом подачі до суду першої інстанції апеляційної скарги протягом десяти днів з дати постановлення цієї ухвали.

Головуючий:
У Х В А Л А

Іменем України

08 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Журавської О.В.

з участю секретаря Лісовської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про скасування судового наказу, -

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2016 року Деснянським районним судом м. Києва за заявою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по сплаті послуг на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 3441 грн. 37 коп. та судовий збір у сумі 689 грн.

28 листопада 2016 року заявники звернулися до суду з заявою про скасування вказаного судового наказу, посилаючись на те, що всупереч вимогам пункту 13 Постанови Пленуму ВССУ від 23.12.2011 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», стягувач не надав суду договір про надання комунальних послуг, бо станом на червень 2016 року такого Договору не існувало. Окрім вказаного, заявники зазначають, що 28.10.2016 року між Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» в особі ОСОБА_4 та ОСОБА_2 було укладено Договір №6112 про надання розстрочення по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги. Таким чином, боржниками було укладено з Комунальним підприємством Договір про надання послуг з утримання будинків від 28.10.2016 року та Договір №6112, згідно яких боржники виконують усі обов'язки сторін, та сплачують комунальні послуги, що підтверджується квитанціями, долученими до заяви. Посилаючись на викладені обставини, заявники просять скасувати судовий наказ, виданий 21 листопада 2016 року Деснянським районним судом м. Києва.

В судове засідання сторони не з'явились, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України, неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви.

При таких обставинах, суд вважає можливим розглядати заяву у відсутності заявника та представника КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява містить достатні підстави для скасування судового наказу, а тому, підлягає задоволенню. Одночасно, суд роз'яснює, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104, 106 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Судовий наказ, виданий 21 листопада 2016 року Деснянським районним судом м. Києва за заявою КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» про видачу судового наказу про стягнення ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості по сплаті послуг на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій у розмірі 3441 грн. 37 коп. та судовий збір у сумі 689 грн. - скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/7099/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" вересня 2016 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Кириченко Н.О., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про захист прав споживачів та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до відповідача про захист прав споживачів та стягнення коштів.

Ознайомившись з вказаним позовом, встановлено наступне.

Частиною 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року (1378 грн.), в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно до ч. 2 цієї статті ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати ( 551,20 грн.) та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати (6890 грн.).

Відповідно до вимог ст. 119 ч. 2 п. 5 ЦПК України, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Позивач не додав квитанції про сплату судового збору, керуючись ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». При цьому з 01.09.2015 р. відсутні положення визначені Законом України "Про судовий збір", які звільняють позивачів які звернулись до суду за захистом права споживача від сплати судового збору або надають пільги при звернення цим особам. Посилання позивача на Закон України «Про захист прав споживачів» є безпідставним.

Враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ч.5 ст.119 ЦПК України, оскільки позивачем не надано до суду квитанції про сплату судового збору, що не дає змоги призначити позовну заяву до розгляду, тому позивачу необхідно надати строк для усунення недоліків позову, роз'яснивши, що у випадку невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

За правилами ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання передбачених вимог, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху та надається строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 119, 121, ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приват Банк" про захист прав споживачів та стягнення коштів - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків протягом п"яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Номер провадження 2/754/4921/16
Справа №754/9987/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Ярошенка С.В.,

при секретарі - Малинці А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Мотивував свої вимоги тим, що 24.12.14 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вказував, що спільне життя з відповідачем не склалося, сторони мають різні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство та спільний сімейний бюджет не ведуть, шлюб існує формально.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надіслала заяву, в якій не заперечувала проти задоволення позову.

Суд враховуючи вимоги ст. ст. 77, 124 ЦПК України визнав за можливе розглянути справу у відсутності відповідача по справі та ухвалити заочне рішення.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.12.14 року у Відділі ДРАЦС РС Білоцерківського МУЮ у Київській області, актовий запис № 1916.

Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Аналізуючи та оцінюючи всі вищевикладені обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб підлягає розірванню, так як сторони однією сім'єю не проживають, спільне господарство не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно-шлюбні стосунки сторін розпались і поновлені бути не можуть, тому шлюб повинен бути розірваний.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 88, 212-215, 224 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 24.12.14 року у Відділі ДРАЦС РС Білоцерківського МУЮ у Київській області, актовий запис № 1916, розірвати.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Головуючий
Номер провадження 2/754/4980/16
РІШЕННЯ

Іменем України

08 грудня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Панченко О.М.

при секретарі - Полярній М.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що її з відповідачем подружнє життя не склалось, через те, що вони різні люди за характерами, у них різні погляди на проблеми сім'ї та побуту, ведення господарства.

Сімейно-шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, понад рік проживають окремо.

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги своєї довірительки підтримав в повному обсязі з підстав наведених в позовній заяві.

В судовому засіданні відповідач позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вислухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, подружжя перебуває в шлюбі зареєстрованому 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1265 (а.с. 3).

Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

Шлюбні відносини між подружжям не склались, через несумісність характерів, різні погляди на шлюб та сім'ю, ведення господарства, на момент розгляду справи в суді спільного господарства не ведуть, не підтримують сімейно-шлюбні відносини, проживають окремо.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому є всі наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 15, 60, 62, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 22 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис № 1265 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 551 грн. 21 коп..

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання апеляційної скарги через Деснянський районний суд м. Києва протягом 10 днів, з дня проголошення рішення.

Суддя:
Справа № 683/978/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Андрощука Є.

при секретарі Шкіндюк В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 15 квітня 2016 року звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що з відповідачем має спільну дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, а відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає.

Позивач звернулась до суду з письмовою заявою, про те, що позов підтримує повністю, просить його задовольнити, з вищенаведених підстав, справу розглянути у її відсутності.

Відповідач у телефонограмі, повідомив, що він проходить військову службу у зоні АТО, не заперечує проти задоволення позову, просить справу розглянути у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, з наступних підстав.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст.181 ч.3 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Судом встановлено, що сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, однак батько відповідач по справі, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Данні обставини підтверджуються даними свідоцтва про народження дитини та визнаються відповідачем.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та стягувати з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 на утримання спільної дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду 15.04.2016р. та до досягнення дитиною повноліття.

Також, відповідно до положень ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню 551,2 грн. судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212 215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 183, 191, СК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи 15.04.2016р., щомісячно та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 551,2 грн. судового збору на користь держави.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів після проголошення рішення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні - з дня отримання копії рішення, через Старокостянтинівський райсуд.

Суддя