АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2778/16 Головуючий 1 інст. Помазан В.А.
Справа № 629/3887/15-ц Доповідач - Пономаренко Ю.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді : Пономаренко Ю.А.,

суддів колегії : ОСОБА_1,

ОСОБА_2,

за участю секретаря: Каплоух Н.Б.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: територіальна громада Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області, Головного управління Держземагенства у Харківській області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом Лозівської районної державної адміністрації Харківської області, треті особи: територіальна громада Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області, Головного управління Держземагенства у Харківській області про визнання права на отримання земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що 20 листопада 2000 року померла його мати: ОСОБА_4. Після її смерті залишилося спадкове майно.

Спадщину він прийняв та частково оформив, отримавши на своє ім'я свідоцтво про право на спадщину за законом за реєстровим № 1-1297, видане Лозівською державною нотаріальною конторою Харківської області 07.10.2002 року.

До складу спадщини також входить право на отримання земельної частки (паю) в КСП Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, яке його мати ОСОБА_4 після померлого чоловіка ОСОБА_5 прийняла, але за життя не оформила.

Позивач вважає, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4, в тому числі і право на отримання земельної частки (паю) в КСП «Україна» села Артільне Лозівського району Харківської області, тому, що померлий 06.09.1995 року ОСОБА_5 сертифікат на право на земельну частку (пай) за життя не отримав.У зв'язку з відсутністю документа (сертифіката), який підтверджує право ОСОБА_5 на утримання земельної частки (паю), він не може оформити своє право на спадщину, тому просив суд визнати за ним право на отримання в порядку спадкування за законом земельної частки (паю) в КСП «Україна» на території Артільської сільської ради Лозівського району Харківської області.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням суду 1 інстанції, ОСОБА_3 звернувся з апеляційною скаргою, посилаючись на те, що рішення є незаконним, необґрунтованим та постановленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. В своїй апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та постановити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду 1 інстанції у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6, суд 1 інстанції обґрунтовано виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог у відповідності до ст. 60 ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що такий висновок суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам діючого законодавства.

Матеріали справи містять дані про те, що позивач є сином ОСОБА_5, який помер 06.09.1995 року та ОСОБА_4, яка померла 20.11.2000 року.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України від 08.08.1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Судом правильно встановлено, що за життя ОСОБА_5 був включений до Списку громадян-членів сільськогосподарського підприємства, с/г кооперативу або товариства під № 366, про що свідчить Державний акт на право колективної власності на землю від 01.03.1995 року № ХР-20-00-000252, виданого Лозівською районною Радою народних депутатів Лозівського району Харківської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю № 2, проте, в списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства КСП «Україна», що додається до справи по паюванню земель колективної власності КСП «Україна», яка розроблена Харківським філіалом Інституту землеустрою Української академії аграрних наук у 1996 році, прізвище гр. ОСОБА_5 відсутнє. Окрім того, сертифікат на право власності на земельну частку (пай) з земель реформованого КСП «Україна» на території Артільської сільської ради, розміром 8,85 га в умовних кадастрових гектарах, на ім'я ОСОБА_5 в «Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Лозівською райдержадміністрацією» не зареєстровано. Відповідно до державної статистичної звітності по формі 6-зем станом на 01.07.2015 року земельні ділянки (рілля), які ненадані у власність та користування, на території Артільської сільської ради Лозівського району не обліковуються, викладене підтверджується листом Управління Держгеокадастру у Лозівському районі Харківської області від 29.10.2015р. № 22-20.04- 0.4-455/2-15.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що за життя ОСОБА_5 не скористався своїм правом на отримання сертифікату на право власності на земельну частку (пай), хоча Державний акт на право колективної власності на землю був виданий 01.03.1995 року, ще до його смерті. Також цим правом не скористалася і мати позивача - ОСОБА_4 в порядку спадкування.

Відповідно правових позицій Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16.04.2004 року, член КСП, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права власності на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами Цивільного одексу України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до правових позицій пункту 11 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, визначено, що при визначені спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай), або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, даного державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підпртиємства, товариства тощо, то при вирішенні спору про спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року.

Судова колегія погоджується з висновком суду 1 інстанції, що позивачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 60 ЦПК України на підтвердження своїх позовних вимог, оскільки за життя ОСОБА_5 не скористався своїм правом на отримання сертифікату про право на земельну частку (пай), хоча Державний акт на право колективної власності на землю виданий 01.03.1995 року, ще до його смерті. Також цим правом не скористалася і мати позивача - ОСОБА_4, як спадкоємець першої черги, не оформила своїх спадкових прав за нормами ЦК України, які діяли на той час, у тому числі і не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) після смерті ОСОБА_5 в порядку спадкування і тому це право на отримання земельної частки (паю) після смерті чоловіка не увійшло до спадкової маси, яка залишилася після її смерті.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст.308 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відхиляє апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

При такому положенні, судова колегія вважає, що суд повно та всебічно дослідив усі обставини по справі, дав їм належну оцінку і постановив законне та обґрунтоване рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального закону.

Інші доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, п.1ч.1ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з моменту проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий - Ю.А. Пономаренко

Судді А.П. Івах

ОСОБА_1