Справа № 477/692/16-ц
Провадження № 2/477/526/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 вересня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області у складі:

головуючої - судді Саукової А.А.,

при секретарі Сірюк С.В..

за участі позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати та повернення земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

31 березня 2016 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив розірвати договір оренди земельної ділянки від 20 грудня 2012 року, укладений між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN», та стягнути з відповідача заборгованість по виплаті орендної плати в сумі 4061 грн. 82 коп., компенсацію збитків від інфляції за несвоєчасне внесення орендної плати в сумі 2542 грн. 70 коп. та 3% річних від простроченої суми в розмірі 121 грн. 86 коп. А також зобов'язати відповідача повернути йому вказану земельну ділянку.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Суду пояснив, що має у власності земельну ділянку площею 5,47 га, яку він надавав в оренду ОСОБА_4, який обробляв його земельну ділянку і до 2012 року. Йому необхідні були гроші в сумі 30000 грн., які він отримав відповідно до власноруч написаної розписки. Також він погодився укласти договір оренди земельної ділянки строком на 30 років. Згодом, він пропонував ОСОБА_4 розірвати договір оренди від 2012 року та повернути гроші.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, зазначивши, що позивач, дійсно, отримав гроші але не від товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN», а від ОСОБА_4

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала. Суду пояснила, що між товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» та позивачем був укладений договір оренди земельної ділянки, площею 5, 47 га, розташованої на території Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області та зареєстрований у державному реєстрі земель 09 грудня 2010 року за № 71, а не у 2012 року як це вказує позивач. В 2012 році договір був переукладений між тими ж сторонами стосовно того ж предмету та збільшений строк оренди з 15 років до 30 років та необхідністю вказати в договорі присвоєний кадастровий номер. Після підписання договору 10 липня 2010 року ОСОБА_1 звернувся до керівника товариства з проханням виплатити орендну плату за користування земельною ділянкою за весь період на який було укладено договір, а саме на 15 років, для лікування. В зв'язку з чим ОСОБА_1 були видані кошти в сумі 30000 грн., що підтверджується власноруч написаною ним розпискою від 26 липня 2010 року. Отже, підстави для дострокового розірвання договору оренди у зв'язку з невиплатою орендної плати, відсутні. Претензій від позивача з 2010 року, не надходило.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю, виданого 08 вересня 2004 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 411, ОСОБА_1 передано у приватну власність земельну ділянку площею 5,47 гектарів, розташовану на території Зеленогайської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області, на підставі розпорядження Жовтневої райдержадміністрації від 30 березня 2004 року № 134-р для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ( а.с. 12).

Згідно договору оренди землі, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Жовтневому районі за №04063 від 29 грудня 2012 року, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» в особі директора ОСОБА_4, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку розміром 5,47 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору становить 30 років з правом його продовження ( а.с. 6-8).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки № 208 від 10 липня 2010 року, зареєстрованого за № 71, укладеного між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» в особі директора ОСОБА_4, орендодавець передав, а орендар прийняв в оренду земельну ділянку розміром 5,47 гектарів для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Строк дії договору становить 15 років з правом його продовження ( а.с. 39-41).

Згідно наказу № 7 від 14 липня 2010 року виданого директором Товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» ОСОБА_4, було дозволено виплатити орендну плату за користування земельною ділянкою за період з грудня 2010 року по грудень 2025 року ОСОБА_1 в сумі 30000 грн., на підставі його звернення. Бухгалтеру товариства було доручено підготувати розписку та інші документи по факту виплати (а.с.42).

Як вбачається з копії розписки від 26 липня 2010 року, написаної власноручно ОСОБА_1, він отримав кошти в сумі 30000 грн., в рахунок орендної плати за користування земельною ділянкою за 15 років. В розписці ОСОБА_1 також зазначив, що з умовами договору він він ознайомлений та претензій до орендатора не має (а.с.43).

Відповідно до довідки товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN», ОСОБА_1 нараховувалася орендна плата з 2011 по 2015 роки, зі сплатою обов'язкових платежів та зборів (а.с.67).

Зі змісту довідки Відділу Держгеокадастру у Жовтневому районі Миколаївської області від 22 червня 2016 року вбачається, що згідно Книги записів державної реєстрації договорів оренди на земельну ділянку, зареєстровані договіри оренди земельної ділянки площею 5,47 га між ОСОБА_1 і Товариством з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» за № 71, терміном дії на 15 років та за №04063, терміном дії на 30 років (а.с.53).

Відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України Про оренду землі (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин), а також іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди земельної ділянки.

Відповідно до вимог ст.124 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) передача землі в оренду здійснюється на підставі цивільно-правової угоди.

Згідно з положеннями ст.14 Закону України Про оренду землі від 06 жовтня 1998 року (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) договір оренди землі укладається в письмовій формі.

За змістом ст.ст. 93, 125 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності; право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст.13 Закону України Про оренду землі).

Згідно з ч.1 ст.32 Закону України Про оренду землі (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин ) на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Аналогічні положення виписані у ч.2 ст. 651 ЦК України, за якою договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Істотні умови договору оренди землі визначені у ст.15 Закону України Про оренду землі.

Розірвання договору оренди земельної ділянки можливе з підстав, передбачених ст. ст. 21, 24, 25, 32 вказаного Закону та ст. 141 ЗК України. Зокрема, у разі систематичної несплати орендної плати, яка представляє собою платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Аналіз змісту договорів оренди земельної ділянки, вказує на те, що предмет договорів, об'єкт, права та обов'язки сторін є аналогічними. Обидва договори відповідають типовим формам, є зареєстрованими, що свідчить про фактичну майбутню пролонгацію договору від 2010 року, договором від 2012 року, отже суд приходить до висновку про однакову юридичну силу договорів оренди земельна ділянка, тому суд приймає до уваги докази виплати позивачу орендної плати за 15 років та вважає, що їх можна зарахувати в тому числі і по договору від 2012 року.

Таким чином позивачу ОСОБА_1 виплачено орендну плату наперед, за користування земельною ділянкою за період 2010-2025 роки, в судовому засіданні ОСОБА_1А підтвердив факт отримання ним вказаних коштів в рахунок орендної плати та наявність свого підпису в розписці.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність підстави розірвання договору оренди, оскільки не доведено факт несплати орендної плати орендарем, а відтак позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню. Оскільки вимога про розірвання договору оренди задоволенню не підлягає, не підлягають задоволенню і вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по виплаті орендної плати, компенсації збитків від інфляції за несвоєчасне внесення орендної плати та 3% річних від простроченої суми, а також повернення земельної ділянки, оскільки вони є похідними.

Керуючись ст.ст. 209, 213- 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «ДІОНІСІЙ VN» про розірвання договору оренди земельної ділянки, стягнення заборгованості по виплаті орендної плати та повернення земельної ділянки, - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутніми під час проголошення рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя А.А. Саукова