Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
ЄУН 310/7070/15Головуючий у 1-й інстанції Ліхтанська Н.П.
№22-ц/778/982/16Суддя-доповідач Гончар М.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі

головуючого судді Гончар М.С.

суддів Каракуші К.В., Стрелець Л.Г.

при секретарі Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (надалі - Банк) до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИЛА:

Банк звернулося до суду із вищезазначеним позовом, в якому просив достроково стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором №DOW0GA00000096 від 01 серпня 2007 року із терміном повернення до01.08.2017 року станом 03.06.2015 року у розмірі 70407,87 доларів США, що за курсом 21,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.06.2015р. складає 1483493,73 грн., яка складається з: 18892,53 доларів США - заборгованість за кредитом, 20020,76 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 25330,52 доларів США - заборгованість по пені, 2800,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом, а також штрафи відповідно до договору - 11,87 доларів США (фіксована частина), - 3352,19 доларів США (процентна складова), від сплати якої відповідач на користь Банку у добровільному порядку ухиляється, а також понесені судові витрати.

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року позов Банку у цій справі задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь Банку заборгованість станом на 03.06.2015 року за кредитним договором №DOW0GA00000096 від 01.08.2007 року в розмірі 41713,29 доларів США, що за курсом 21,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.06.2015р. складає 878899,02 грн., що складається з наступного: 18892,53 доларів США - заборгованість за кредитом, 20020,76 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2800,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом та судовий збір в сумі 3654,00грн., а всього 882 553,02грн.

В решті частині позову відмовлено.

Зазначене рішення суду першої інстанції судом першої інстанції за заявою відповідача не переглядалось.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, Банку у своїй апеляційній скарзі просив заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні неустойки скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Банку, стягнути судові витрати стягнути з відповідача на користь Банку.

Апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою було відкрито апеляційним судом (а.с. 61), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.67).

Розгляд цієї справи, призначений апеляційним судом на 03 березня 2016 року не відбувся та був відкладений через першу неявку відповідача (а.с.72).

У судовому засіданні представник Банку за довіреністю (а.с.67) Ковалишкін В.В. надав апеляційному суду для долучення до матеріалів цієї справи розрахунок за період з 03.02.2009 року по 13.04.2014 року включно пені на суму 23952,45 доларів США, що складає 310833,10 грн. та штрафів 19,26 доларів США (постійна складова) що складає 250,00 грн. та 5 % від суми заборгованості 1799,65 доларів США, що складає 23354,18 грн. (а.с.68-71).

У судове засідання 14 квітня 2016 року повідомлені апеляційним судом про час та місце розгляду цієї справи апеляційним судом з додержанням вимог ст. 74-77 ЦПК України (а.с.74-75), у тому числі відповідач ОСОБА_3 через сайт «Судова влада», оскільки, поштовий зв'язок із м. Шахтарськ Донецької області відсутній (а.с.63), всі особи, які беруть участь у цій справі, не з'явились, у тому числі відповідач повторно, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

При вищевикладених обставинах, колегія суддів визнала неповажною причини неявки у дане судове засідання всіх осіб, які беруть участь у цій справі, та ухвалила розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутністю останніх.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Банку підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 307 ч. 1 п. 2 ЦПК за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про відхилення апеляційної скарги і залишення рішення без змін (п.1); скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог (п.2); змінити рішення (п.3).

В силу вимог ст. 308 ч. 1 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 309 ч. 1 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для вирішення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Апеляційний суд ухвалює рішення про зміну рішення суду першої інстанції у випадку, якщо помилки у неправильно прийнятому рішенні можливо усунути без його скасування, не змінюючи суть рішення і вони стосуються окремих його частин, зокрема у разі виправлення помилок суду першої інстанції щодо розміру суми, що підлягає стягненню.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи Банку у цій справі в частині стягнення з ОСОБА_3 неустойки (пені та штрафів) у повному обсязі, керувався ст.ст. 549, 610, 629, 1049-1050 ЦК України, ст. ст. 10-11, 15, 60, 88, 169, 209, 212-215, 224-228 ЦПК України, Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», розпорядженням КМУ від 31.10.2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів на території яких здійснюється антитерористична операція» та виходив із необґрунтованості та недоказаності позовних вимог позивача у цій справі у частині відмови.

Проте, з такими висновками суду в оскаржуємій частині рішення суду першої інстанції можна годитись лише частково.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині у цій справі частково прийнято з порушенням вимог ст. ст. 213-214 ЦПК України.

Суд першої інстанції на виконання вимог ст. 10 ч. 4 ЦПК України не сприяв повному та всебічному з'ясуванню обставин цієї справи при вирішенні позовних вимог Банку до відповідача у цій справі про стягнення неустойки у вигляді пені.

Так встановлено, що Банком був наданий до його позову у цій справі розрахунок заборгованості за кредитним договором відповідача, у тому числі суми пені (а.с.6-10), якому суд першої інстанції не надав, як доказу у цій справі, належної оцінки.

За цим розрахунком розмір пені станом на 03.06.2015 року становить 25330,52 доларів США, що за курсом 21,07 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.06.2015 року складає 533714,06 грн.

Проте, в силу вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції заборонено нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами у період проведення антитерористичної операції.

Про те, що м. Шахтарськ Донецької області, де зареєстрований та постійно проживає відповідач ОСОБА_3 (а.с.15), належить до населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, свідчить Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затверджений розпорядженням КМУ від 07.11.2014 №1085-р, розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 02.09.2014 №2710/38-14 (а.с.5).

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив, що Банк не мав права нараховувати неустойку (пеню та штрафи) на заборгованість відповідача ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором з 14.04.2014 року і до станом на 03.06.2015 року (в межах заявлених Банком вимог у цій справі), тому суд першої інстанції правильно відмовив Банку у задоволенні його позовних вимог до відповідача у цій частині за цей період.

Банк не надав суду першої інстанції належних, допустимих доказів того, що вищезазначені суми штрафів були нараховані Банком відповідачу ОСОБА_3 за вищезазначеним кредитним договором саме до 14.04.2014 року.

Хоча кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 10 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення Банку від доказування, передбачені ст. 61 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Не може бути прийнятий до уваги апеляційним судом розрахунок Банку штрафів за вищезазначеним кредитним договором (а.с.71), оскільки розмір штрафів за цим розрахунком, зокрема фіксована його частина (19,26 доларів США а.с.71), взагалі є більшим за розмір заявлених у позові Банку у цій справі позовних вимог про стягнення з відповідача штрафу фіксована частина (11,87 доларів США а.с.2 позову Банку).

А в силу вимог ст. 303 ч. 1 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Проте, з відповідача ОСОБА_3 на користь Банку за рішенням суду підлягала пеня за вищезазначеним кредитним договором, яка була нарахована Банком для відповідача за цим договором за період з 03.02.2009 року по 13.04.2014 року включно у сумі 23952,45 доларів США, що складає 310833,10 грн. (розрахунок Банку а.с.68-71, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справи в порядку ст. 10 ч.4, 303 ч.2 ЦПК України).

Підстави для застосування на підставі ст. 267 ч. ч. 3,4 ЦК України спеціального (однорічного) строку позовної давності у цій справі щодо нарахованої Банком заборгованості за пенею за вищезазначеним кредитним договором для відповідача ОСОБА_3 за період з 03.02.2009 року по 13.04.2014 року включно у сумі 310833,10 грн. та для зменшення останньої на підставі ст. 551 ч. 3 ЦК України за рішенням суду у цій справі відсутні.

Оскільки мав місце заочний розгляд цієї справи судом першої інстанції за відсутністю відповідача ОСОБА_3, який заяви про застосування строку позовної давності, у тому числі спеціального, у цій справ при вищевикладених обставинах не міг подавати та не подавав.

Пеня у розмірі 310833,10 грн. не перевищує суми основного боргу у розмірі 819903,02 грн. (розрахунок: 18892,53 доларів США заборгованості за кредитом + 20020,76 доларів США заборгованості по відсоткам за користування кредитом = 38913,29 доларів США*21,07 грн. за 1 долар США відповідно до службового розпорядження НБУ від 03.06.2015 року).

Враховуючи, що стягненню з ОСОБА_3 на користь Банку за вищезазначеним кредитним договором за рішенням суду у цій справі підлягала також пеня у сумі 310833,10 грн., то зміні підлягає загальна сума, що підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь Банку за рішенням суду у цій справі, а саме: з «882 553,02 грн.» на «1193386,12 грн.» (розрахунок: сума стягнута за рішенням суду першої інстанції 882553,02 грн. + пеня 310833,10 грн. по 13.04.2014 року включно).

При вищевикладених обставинах, доводи Банку, як особи, яка подала апеляційну скаргу, лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи; заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині відмови Банку у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення пені до 13.04.2014 року включно у сумі 310833,10 грн. слід скасувати, ухвалити у цій частині нове рішення, яким позовні вимоги Банку у цій частині задовольнити; стягнути з ОСОБА_3 на користь Банку пеню за період з 03.02.2009 року до 13.04.2014 року включно у сумі 310833,10 грн.; в решті рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині залишити без змін; у зв'язку із стягненням вказаної вище суми пені, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у цій справі слід змінити в частині загальної суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 на користь Банку з «882553,02 грн.» на «1193386,12 грн.; в решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено та апеляційним судом не переглядалось.

Крім того, в силу вимог ст.88 ч.ч. 1, 5 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь Банку слід стягнутий судовий збір 4019,40 грн. (оригінал платіжного доручення а.с. 52) за подачу вищезазначеної апеляційної скарги до апеляційного суду.

Разом із тим, враховуючи, що судом апеляційної інстанції переглядалось заочне рішення суду першої інстанції у цій справі за апеляційною скаргою Банку, як позивача, за відсутності у судовому засіданні апеляційної інстанції відповідача ОСОБА_3, яке ще не переглядалось судом першої інстанції за заявою відповідача, колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне роз'яснити особам, які беруть участь у цій справі, що у подальшому дане рішення апеляційного суду може бути переглянуто апеляційним судом за апеляційною скаргою відповідача в порядку ст. 318 ЦПК України, поданою після перегляду заочного рішення судом першої інстанції у цій справі за заявою відповідача.

Керуючись ст.ст. 303, 307- 309, 316 - 317 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у цій справі в оскаржуємій частині в частині відмови ПУБЛІЧНОМУ АКЦІОНЕРНОМУ ТОВАРИСТВУ КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про стягнення пені до 13.04.2014 року у сумі 310833,10 грн. скасувати.

Ухвалити у цій частині нове рішення.

Позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» у цій частині задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () пеню за період з 03.02.2009 року до 13.04.2014 року включно у сумі 310833,10 грн. (триста десять тисяч вісімсот тридцять три гривні десять копійок).

В решті рішення суду першої інстанції в оскаржуємій частині залишити без змін.

У зв'язку із стягненням вказаної вище суми пені, заочне рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 02 листопада 2015 року у цій справі змінити в частині загальної суми, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (), з «882553,02 грн. (вісімсот вісімдесят дві тисячі п'ятсот п'ятдесят три гривні дві копійки)» на «1193386,12 грн. (один мільйон сто дев'яносто три тисячі триста вісімдесят шість гривень дванадцять копійок)».

В решті рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не оскаржено та апеляційним судом не переглядалось.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» () судовий збір 4019,40 грн. (чотири тисячі дев'ятнадцять гривень сорок копійок).

Судове рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в тій частині, яка була предметом апеляційного перегляду, безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Каракуша К.В.Стрелець Л.Г.