Номер провадження: 22-ц/785/2310/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючої судді Процик М.В.,

суддів Дрішлюка А.І., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків,

за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» на рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2015 року Приватне акціонерне товариство (далі ПрАТ) «Українське Дунайське пароплавство» (далі - ПАТ «Українське Дунайське пароплавство») на підтсаві ст. 130ч.1 КЗпП України звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування завданих йому майнових збитків у розмірі 295,38 грн. та судових витрат по оплаті судового збору.

В обґрунтування позову позивач та його представник посилались на те, що комісією суперінтендантів технічної служби ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» 27 лютого 2014 року було встановлено факт демонтажу розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін», загальною вартістю 3840 грн.; що відповідач за наказом № 173 від 28 жовтня 2013 року обіймав посаду другого помічника капітана теплохода «Валеріан Зорін» з 28 жовтня 2013 року до 11 січня 2014 року, а потім з 13 лютого 2014 року, що теплохід «Микола Савицький» знаходився у зчалі з теплоходом «Валеріан Зорін» та «Георгій Агафонов», і що відповідач разом з іншими членами екіпажу повинен відшкодувати завдані збитки у звязку з недбалим виконанням своїх службових обовязків.

Відповідач проти позову заперечував, пояснивши, що нестача майна виникла в липні 2013 року, коли він ще не працював, акти-приймання передачі ним не підписувались, та він не знав і не міг знати, що повинно було знаходитись на борту судна, і що було демонтовано до початку несення ним вахти. (а.с.54)

Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» просить рішення суду від 08 грудня 2015 року скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не несе відповідальність за експлуатацію розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів.

При цьому, всупереч правилам ст.215 ЦПК України, рішення суду не містить визначення правовідносин між сторонами, не містить посилання на закон, на підставі якого подано позов і вирішено судом справу, а тому з викладенням змісту судового рішення погодитись неможливо.

Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у трудових правовідносинах.

Вбачається, що позивач є володільцем суден ( т/х) «Георгій Агафонов», «В. Зорін», «Микола Савицький». Вказаний факт сторонами не оспорюється. Згідно з розпорядженням ПАТ «Українське Дунайське пароплавство» за № кп/95 від 19 березня 2013 року капітану теплохода «Валеріан Зорін» ( головного судна зчалу суден «Георгій Агафонов», «В. Зорін», «Микола Савицький») ОСОБА_3 належало прийняти під охорону та обслуговування робочі механізми вказаних суден, визначивши їх електропостачання з берега; представнику КРВ з представником ВБО матеріальні цінності т/х «Микола Савицький» наказано передати в опечатаних приміщеннях з наявністю непошкоджених контрольних пломб, оформити акт приймання-передачі, у якості головного судна зчалу вищевказаних суден наказано визначити т/х «В. Зорін»; для несення вахтової служби і забезпечення охорони направити чотирьох матросів та підготувати додатковий штатний розпис тощо. (а.с.33)

У відповідності з наказом ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» № 173 від 08.07.2013р. було затверджено штатний розпис т/х «Валеріан Зорін», у тому числі за розписом передбачено посаду 2-го помічника капітана.(а.с.34)

Відповідач в ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» за посадою є другим помічником капітана. За наявною у справі випискою з наказу № 23 від 12 лютого 2014 року відповідач був призначений на посаду другого помічника капітана теплохода «В. Зорін» з 13 лютого 2014 року.(а.с.30) За змістом службової записки виконуючого обов'язки начальника ОПТ від 12 листопада 2014 року відповідач працював в якості другого помічника капітана теплохода «В. Зорін» також в період з 28 жовтня 2013 року по 11 січня 2014 року, згідно з наказом № 173 від 28 жовтня 2013 року.(а.с.31)

За наказом № 25л від 26 березня 2014 року роботодавцем ОСОБА_2 разом з іншими працівниками, з посиланням на ст.ст.130,132 КЗпП України, запропоновано в семиденний строк з моменту ознайомлення з наказом внести солідарно до каси ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» вартість завданої шкоди у розмірі 3840 грн., по 295,38 грн. кожним.(а.с.5) Підставою для видачі вказаного наказу зазначено встановлення 27.02.2014р. комісією суперінтендантів технічної служби демонтажу розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін», про що комісією складався акт.(а.с.21-22) В наказі № 25л від 26 березня 2014 року датою зникнення розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів визначено липень 2013 року та зазначено про неналежну організацію вахтової служби і приховання від керівництва факту розкрадання спірного майна. За доповідною запискою начальника ВБО від 11 березня 2014 року ще в липні 2013 року надходило повідомлення з боку матросів командному складу про відсутність розеток з вимикачами та силовими кабелями енергозабезпечення рефконтейнерів у кількості 32 одиниць на судах зчалу теплохода «Валеріан Зорін». (а.с.24)

За змістом ст. ст. 130 ч.1,2, 132, 138 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обовязків; при покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника; ця відповідальність, як правило обмежується певною частиною заробітку і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством; за шкоду, заподіяну підприємству при виконанні трудових обовязків, працівники, з вини яких заподіяно шкоду, несуть матеріальну відповідальність у розмірі прямої дійсної шкоди, але не більше свого середнього місячного заробітку; для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього кодексу.

За розясненням Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 29.12.92р. із наст. змінами «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» (п.23) суду мають бути надані докази про винне порушення працівником обов'язків за трудовим договором і наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, час її виявлення, пояснення працівника, акти і доповідні записки службових осіб, матеріали службових перевірок, тощо.

Із наданих позивачем доказів станом на липень 2013 року відповідач не виконував обов'язки другого помічника капітана теплохода «Валеріан Зорін», за належне несення вахтової служби, обслуговування механізмів та збереження матеріальних цінностей в період зникнення майна відповідальності не ніс, матеріальні цінності під свою відповідальність не приймав. Протиправність поведінки відповідача (винні дії або бездіяльність), наявність причинного зв'язку між його протиправною поведінкою і шкодою, яка наступила, не вбачається, що виключає можливість притягнення його, як працівника, до матеріальної відповідальності за шкоду завдану роботодавцю. Факт приховання інформації щодо розкрадання майна, на що посилається представник позивача в апеляційній скарзі, не є причиною його розкрадання, а тому на відповідача не може бути покладено відповідальність за нестачу викраденого майна. Посилання на зміст статей Статуту служби на судах Міністерства морського флоту СРСР, затв. Наказом ММФ № 6 від 09.01.1976р., на те, що відповідач належить до командного складу судна, повинен забезпечити належне несення вахтової служби, безпеку судна і майна, що на ньому знаходиться, враховуючи вищенаведені обставини, висновків колегії суддів не спростовують.

З огляду на встановлене, у задоволенні позову ПрАТ «Українське Дунайське пароплавство» належить відмовити за безпідставністю вимог до ОСОБА_2

Водночас колегія суддів зауважує, що за розясненням Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009р. «Про судове рішення у цивільній справі» (п.8,11,12) ухвалене у справі рішення має бути гранично повним, ясним, чітким, викладеним у послідовності, встановленій ст.215 ЦПК…; у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини..; встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати; у мотивувальній частині кожного рішення має бути наведено також посилання на закон та інші нормативно-правові акти матеріального права (назва, стаття, її частина, абзац, пункт, підпункт закону), у відповідних випадках - на норми Конституції України ( 254к/96-ВР ), тощо, урахування постанов Пленуму Верховного Суду України, прийнятих відповідно до статті 125 Конституції України ( 254к/96-ВР ) і статті 55 Закону України від 7 лютого 2002 року N 3018-III ( 3018-14 ) "Про судоустрій України"..; у цій частині рішення має міститися обґрунтування щодо кожного доводу сторін по суті позову, що є складовою вимогою частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод..»

Наведені розяснення судом першої інстанції враховані не були, а тому рішення суду першої інстанції, як невмотивоване, не може залишатися в силі.

За таких обставин, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції належить скасувати, і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст. ст. 303,307,309, 313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» задовольнити частково.

Рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 08 грудня 2015 рокускасувати.

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українське Дунайське пароплавство» до ОСОБА_2 про відшкодування майнових збитків повністю відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: А.І. ОСОБА_4 Сєвєрова