Номер провадження: 22-ц/785/3254/16
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Журавльова О.Г., Ісаєвої Н.В.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 07 вересня 2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого ОСОБА_3 отримала кредит у розмірі 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що між нею та банком укладений договір, підписавши заяву разом з запропонованими ПАТ КБ «Приват Банк» «Умовами та правилами, Тарифами надання банківських послуг».

ПАТ КБ «Приват Банк» свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачці кредит у розмірі, встановленому кредитним договором.

Однак, в порушення умов договору, відповідачка зобовязання за кредитним договором не виконує, в звязку з чим, станом на 30.09.2015 року у неї виникла заборгованість в розмірі 21615 грн. 39 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 3439 грн. 71 коп.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 18175 грн. 68 коп..

Також позивач зазначив, що судовим наказом Миколаївського районного суду Одеської області від 15.07.2008 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» була стягнута сума в розмірі 5033 грн. 81 коп., а тому ОСОБА_3 повинна сплатити різницю яка складає 16581 грн. 58 коп.; а також штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн.; штраф (процентна складова) в розмірі 1080 грн. 77 коп., тобто загальна сума заборгованості ОСОБА_3 за кредитним договором складає 18162 грн. 35 коп., яку відповідач просить стягнути з позивачки.

Сторони в судове засідання не зявилися, про слухання справи були повідомлені належним чином.

Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у звязку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом недоведені обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, а також, що судом порушені норми матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не зявилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином.

Згідно із ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобовязані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обовязки.

Зі змістом ст. 11 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд.

У відповідності до ст. 305 ч. 2 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання особи, яка бере участь у справі, щодо якої немає відомостей про вручення їй судової повістки, або за її клопотанням, коли повідомлені нею причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що згідно до договору кредиту, який був укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, 07.09.2006 року, ОСОБА_3 надано кредит у розмір 3500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Також судом встановлено, що ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 лише 03.12.2015 року, тобто з пропуском строку позовної давності, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції.

Крім цього у змісті позовної заяви позивач не ставив питання про поновлення пропущеного строку позовної давності, а також не зазначив причини для його поновлення.

Відмовляючи в задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права, або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. .

Відповідно до ст. 72 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Згідно ст. 267 ч. 3 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» установивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення, крім випадків, коли позов не задоволено, що є самостійною підставою для цього.

Оскільки, ПАТ КБ «Приват Банк», пропустив трирічний строк позовної давності, тобто строк звернення до суду за захистом порушених прав, відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦПК України, суд прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволені позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ПАТ КБ «Приватбанк» про те, що посилання суду на те, що Банком попущений строк позовної давності не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки відповідач отримав картку, яка є лише спеціальним засобом для отримання та перерахування коштів, тобто строк дії картки не припиняє строку дії договору, а умови не містять положень, що строк дії договору та строк дії картки це одне й те ж саме поняття та вони співпадають, не приймаються до уваги, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме тим, що кредитний договір був укладений 07.09.2006 року, термін дії якого був встановлений у два роки, тобто дія договору припинилася ще у 2008 році, а позивач звернувся до суду з позовом 03.12.2015 року, в якому не ставив питання про поновлення строку, а також не зазначив причини його пропуску.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в звязку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного Акціонерного Товариства ОСОБА_2 «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 17 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ О.Г. Журавльов

______________________________________ ОСОБА_4