У х в а л а

іменем україни

8 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,
суддів:Демяносова М.В., Маляренка А.В., Парінової І.К., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за заявою Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за надані послуги з газопостачання, за касаційною скаргою Станька Маряна Миколайовича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз», на ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» (далі - ПАТ «Львівгаз») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_6 у розмірі 3 388 грн 31 коп. за надані послуги з газопостачання, інфляційних нарахувань у розмірі 1 026 грн 78 коп., трьох відсотків річних у розмірі 158 грн 14 коп.

Ухвалою Бориславського міського суду Львівської області від 10 липня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року, відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Львівгаз» про видачу судового наказу.

У касаційній скарзі Станько М.М., який діє в інтересах ПАТ «Львівгаз», просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу апеляційного суду та передати справу на новий розгляд, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи заявник звернувся до Бориславського районного суду Львівської області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_6 заборгованості за надані послуги з газопостачання в сумі 3 388 грн 31 коп., інфляційних нарахувань в сумі 1026 грн 78 коп., трьох відсотків річних в сумі 158 грн 14 коп. станом на 13 березня 2015 року.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані послуги, судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг або інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Згідно з ч. 2 ст. 98 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: найменування суду, в який подається заява; ім`я (найменування) заявника та боржника а також ім'я (найменування) представника заявника, якщо заява подається представником, їхнє місце проживання або місцезнаходження; вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік документів, що додаються до заяви.

Згідно з роз'ясненнями постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» до заяви про видачу судового наказу додаються оригінали або належним чином завірені копії документів, які підтверджують матеріально-правову вимогу заявника.

Відповідно до п. 13 цієї постанови, судовий наказ видається за наявності відповідних договорів про надання послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Заявник повинен обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

З урахуванням викладеного суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні заяви про видачу судового наказу, з чим погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив з того, що між сторонами є спір про право, оскільки вимога про стягнення частини боргу заявлена за межами позовної давності. Крім того, в матеріалах справи відсутній письмовий договір між сторонами, який міг би бути підставою для видачі судового наказу.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявник надав розрахунок заборгованості до січня 2012 року, згідно з яким за боржником рахується борг - 1 827 грн 37 коп., що включений до загальної суми заборгованості, однак в розрахунку не зазначено з чого складається цей борг і за який період він утворився, а тому суди вірно зазначили, що період, за який обчислений даний борг, виходить за межі позовної давності, а тому сума заборгованості не є безспірною.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

Установивши, що оскаржувані рішення відповідають вимогам статей 213, 214 ЦПК України, та керуючись статтями 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу СтанькаМаряна Миколайовича, який діє в інтересах Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Львівської області від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна

Судді: М.В. Дем'яносов

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак