АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №639/7571/16-ц Головуючий І інстанції Труханович В.В.
Провадження №22ц/790/7616/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Пшенічної Л.В.,

ОСОБА_2,

за участі секретаря Брулевича В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» про стягнення середнього заробітку за весь час затримки остаточного розрахунку,

В С Т А Н О В И Л А :

10 жовтня 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вищевказаним позовом.

Після уточнення позовних вимог, просила стягнути з ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на її користь середній заробіток за весь час затримки остаточного розрахунку (станом на 10.11.2016 року) в сумі 99 181, 28 грн.

В обґрунтування позову вказувала, що вона працювала у відповідача та 30.01.2012 року звільнилася за ст. 36 п.1 КЗпП України наказ № 33к від 30.01.2012 року, що підтверджується записом в її трудовій книжці.

В порушення вимог ст. 116 КЗпП України в день звільнення відповідач не виплатив належні їй кошти та не провів з нею остаточний розрахунок.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено частково. Суд стягнув з ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_3 42 683,52 грн. (сорок дві тисячі шістсот вісімдесят три гривні 52 копійки), на користь держави судовий збір у сумі 1378 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення, про збільшення в частині стягнення середнього заробітку за час невиплати належних позивачу сум при звільненні, без урахуванням дводенного робочого тижня на підприємстві. Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст.303 ЦПК України, в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні з наступних підстав.

В судовому засіданні першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 працювала у відповідача та 30.01.2012 року її було звільнено за ст. 36 п.1 КЗпП України наказ № 33к від 30.01.2012 року.

Районним судом вірно встановлено, що відповідач ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» при звільненні ОСОБА_3 не провів з нею розрахунку у день звільнення. Заборгованість по виплаті заробітної плати не було сплачено і на день розгляду справи у суді першої інстанції.

Час затримки належних ОСОБА_3 як звільненому 30.01.2012 року працівнику сум, складає період з 30.01.2012 року по 10.11.2016 року (включно), тобто по день ухвалення рішення.

Згідно довідки № 14-1190 від 03.09.2014 року, виданої Державним підприємством «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» середньоденна заробітна плата ОСОБА_3, розрахована згідно з «Порядком обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995р. №100, складає 82,72 грн. (а.с 20)

Зазначені обставини, наявність заборгованості по заробітній платі та розмір середньоденного заробітку, не заперечував і представник відповідача.

Відповідно вимог ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства провадиться в день звільнення.

Відповідно до розяснень, що містяться в ч. 5 п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України.

Приймаючи рішення про задоволення позову в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд дійшов помилково висновку при розрахунку кількості днів затримки розрахунку, = 516 робочих днів, повязуючи цей розрахунок з кількістю робочих днів за два останні місяці до звільнення.

Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у звязку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, наступного дня після предявлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі не проведення його до розгляду справи по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини.

До суду першої інстанції представником відповідача надано розрахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з урахуванням довідки № 14-1190 від 03.09.2014 року, виданої ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г.Шевченка» згідно якої середньоденна заробітна плата ОСОБА_3 складає 82,72 грн., час затримки розрахунку при звільненні з 30.01.2012 року по 10.11.2016 року (включно), тобто по день ухвалення рішення складає 1199днів (а.с.28).

Судова колегія вважає, що положення статті 117 КЗпП України стосовно розрахунку суми стягнення на користь працівника середнього заробітку за весь період затримки розрахунку, не повязані ні з кількістю робочих днів за два останні місяці до звільнення, ні з кількістю робочих днів на підприємстві після звільнення працівника.

Кількість робочих днів у відповідному році визначає Мінсоцполітики України.

Судова колегія погоджується з наведеним позивачем розрахунком часу затримки виплат належних позивачу з 30.01.2012 року по 10.11.2016 року, - 1199 робочих днів, та середньоденної заробітної плати ОСОБА_3 за останні 2 календарні місяці до звільнення, - 82,72 грн., сума стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні складає 99 181, 28 грн. ( 82,72 грн. х 1199 робочих днів).

Такий розрахунок узгоджується з вимогами ст. 117 КЗпПУ та п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці».

Ураховуючи викладене, рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні підлягає зміні шляхом збільшення суми яка підлягає стягненню з ДП «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_3 в рахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 42 683,52 грн. до 99181грн.28к.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч.1 п.3 ст. 307, ч.1 п. 4 ст. 309, 313, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 листопада 2016 року змінити.

Збільшити суму що підлягає стягненню з Державного підприємства «Харківський приладобудівний завод ім. Т.Г. Шевченка» на користь ОСОБА_3 в рахунок середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 42 683,52 грн. до 99181грн.28к. (девяносто девяти тисяч сто вісімдесяти однієї грн.28к.)

У іншій частині це ж рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти з дня набрання ним законної сили.

Головуючий: І.С. Кіпенко

Судді: Л.В.Пшенічна

ОСОБА_2