Провадження №2/522/1490/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - судді Кравчук Т.С.,

при секретарі - Антонецькому С.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморє Плюс»,про розірвання договору кредиту, -

ВСТАНОВИВ:

14.09.2012 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»(далі по тексту ПАТ «Укрсоцбанк», ОСОБА_2) про розірвання договору кредиту, посилаючись на те, що 28.12.2007 року між нею та Банком було укладено договір кредиту № 674-ф.03.7/89 (далі по тексту кредитний договір), згідно п.1.2. якого їй, позивачці, були надані грошові кошти на цілі фінансування інвестування житла на підставі договору №349 про співробітництво щодо інвестування будівництва жилого будинку від 13.01.2006 року (далі по тексту договір інвестування ), укладеного між не, позивачкою, та ТОВ «Чорноморє Плюс» в загальній сумі 29000,00 доларів США, які після підписання кредитного договору були конвертовані і перераховані на розрахунковий рахунок ТОВ «Чорноморє Плюс» в сумі 146 450,00 гривень.

Позивачка зазначила, що з моменту укладення кредитного договору вона належним чином виконувала свої зобовязання, вчасно щомісячно сплачувала суму ануїтетного платежу в розмірі 314,69 доларів США й у загальному розмірі сплатила 14 485,49 доларів США. Проте з причин невиконання ТОВ «Чорноморє Плюс» умов договору інвестування рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2011 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.04.2012 року, договір інвестування було розірвано. Після проголошення судового рішення вона, позивачка, припинила виплату Банку ануїтетних платежів за кредитним договором в звязку із істотною зміною обставин, про що письмово повідомила ОСОБА_2. Позивачка вважає, що істотність зміни обставин обумовлюється тим, що розірвання договору інвестування тягне за собою втрату цільового призначення кредитних грошових коштів, отриманих нею на підставі кредитного договору, своєї актуальності та юридичного значення.

Позивачка стверджує, що факт того, що кредитні грошові кошти мали цільове призначення і були видані Банком на заздалегідь обумовлені з нею цілі підтверджується наступним: пунктом 1.1. договору інвестування; протоколом №217 засідання кредитного комітету Банку від 27.12.2007 року; пунктом 1.2. кредитного договору; підпунктом 2.1.1. пункту 2.1. генерального договору про співробітництво від 06.12.2005 року. ОСОБА_2 на її, позивачки, пропозицію розірвати кредитний договір своїм листом за №72-14/96-10485 від 09.08.2012 року відмовив добровільно розірвати договір.

Позивачка обґрунтовує позовні вимоги положеннями ч.2 ст.651 ЦК України, згідно яких договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договору у випадках встановлених законом; та положеннями ч.2 ст.652 ЦК України, згідно яких, якщо сторони не досягли згоди щодо розірвання договору, договір може бути розірваний за рішенням суду, за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Позивачка вважає, що наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності підтверджують наявність усіх чотирьох умов, передбачених ч.2 ст.652 ЦК України, а саме:

В момент укладання кредитного договору сторони виходили із того, що істотна зміна обставин не настане, так як працівники ПАТ «Укрсоцбанк» гарантували, що ОСОБА_2 не кредитує цільове інвестування житла в будівельні компанії із сумнівною фінансовою репутацією, що знайшло своє підтвердження у відповідних дозволах та інших документах, як у Банку, так і у ТОВ «Чорноморє Плюс». Крім того, змінилися обставини зумовлені причинами, які зацікавлена сторона не могла усунути після їх виникнення при всій своїй турботливості та обачності, які від неї вимагалися. Так не дивлячись на те, що вона, позивачка, вчасно і в повному обсязі сплачувала встановлені банківські платежі, житло вона не одержала через причини, які від неї не залежали, й до цього часу будівництво житлового будинку не завершене й станом на сьогоднішній день не ведеться. Стосовно умови виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану особу того, на що вона розраховувала при укладенні договору, то внаслідок зазначеної зміни обставин, істотно погіршилося її, позивачки, майнове становище, так як нею витрачено кредитні грошові кошти та сплачено Банку 14485,49 доларів США, однак житло так і не збудовано. Окрім цього, укладенню кредитного договору та договору інвестування передувало підготовка документів, яка здійснювалася ПП «Консалтингова компанія «Альянс-Кредит» згідно договору про надання інформаційно-консультаційних послуг від 12.12.2007 року та договору про надання інформаційно-консультаційних послуг (одержання кредиту) від 18.12.2007 року, на загальну суму 5098,00 доларів США.

Крім того, із суті кредитного договору не випливає, що ризик зміни обставин несе зацікавлена сторона. Так з аналізу кредитного договору та договору інвестування не випливає, що ризик зміни обставин, які призвели до розірвання договору інвестування несе інвестор, і відповідно позичальник за кредитним договором. А зі змісту генерального договору про співробітництво № 558-1-137 від 06.12.2005 року та Порядку кредитування фізичних осіб на інвестування в житлове будівництво, купівлю нерухомого майна, ремонт, добудову, реконструкцію та споживчі цілі з встановленням іпотеки, затвердженого рішенням кредитного комітету Банком згідно протоколу №31 від 21.04.2005 року вбачається, що у разі неналежного виконання позичальником умов договору кредиту грошові кошти одержані на виконання інвестиційного договору Забудовник зобовязаний перерахувати на користь Банку.

Також в підтвердження своїх позовних вимог, позивачка стверджує, що в її кредитній справі є документи, на яких підпис зроблено не нею, тобто дії Банку, повязані із підробленням її підпису на документах надали можливість відповідачу шляхом внесення завідомо недостовірних відомостей у запит на одержання кредиту від 21.12.2007 року та шляхом використання завідомо підроблених документів незаконно покласти на неї, позивачку, боргові кредитні зобовязання, а відтак - вона вважає, що ці дії були вчинені за попередньою змовою групою осіб та створили правові підстави для завдання їй, позивачці, майнової шкоди в особливо великому розмірі, та також можуть свідчити про наявність достатніх підстав про недотримання Банком вимог чинного законодавства та порядку кредитування фізичних осіб на інвестування в житлове будівництво, купівлю нерухомого майна, ремонт, добудову, реконструкцію та споживчі цілі з встановленням іпотеки, затверджене рішенням кредитного комітету Банку.

У судовому засіданні позивачка та її представник позов підтримали, просять суд розірвати договір кредиту № 674-ф.03.7/89, укладений 28.12.2007 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Укрсоцбанк» щодо надання цільового кредиту в сумі 29000,00 доларів США на інвестування житлового будівництва, внаслідок істотної зміни обставин.

Представник відповідача позов не визнав, надав суду письмові заперечення, зазначивши, що при укладенню кредитного договору позивачка мала повний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі, тобто договір був спрямований на реальне настання правових наслідків, що були ним обумовлені. При цьому позивачка прийняла кредит і зобовязалася повернути його відповідачу у встановлені кредитним договором розмірі і строки; з моменту укладення кредитного договору виконувала прийняті на себе зобовязання і повернула Банку частину одержаного нею кредиту, а також суму нарахованих відсотків Представник відповідача зазначив, що відповідно до ч. 1 ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, розірвання договору допускається лише зі згоди сторін, якщо інше не встановлено договором, або не випливає із суті зобовязання. В той же час умовами кредитного договору встановлено, що даний договір діє в обсязі виданих позичальникові коштів до повного виконання сторонами зобовязань за договором, а згідно із п.2.1 кредитного договору, надання кредиту здійснюється шляхом видачі готівкових грошей іноземній валюті - долари США з наступною їх конвертацією (обміном) через операційну касу кредитора в гривні та прийняттям суми в гривнях для перерахування на цілі, визначені п. 1.2. цього договору, що й було зроблено Банком.

Крім того, представник відповідача стверджує, що на виконання умов кредитного договору між Банком та позивачкою був укладений договір іпотеки, за яким передано в іпотеку у якості забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором майнові права на незакінчену будівництвом однокімнатну квартиру площею 45,69 кв.м. на шостому поверсі житлового будинку по вул.Одеській,8, смт. Хлібодарське, Одеської області, й після судового розірвання договору інвестування ОСОБА_2 втратив забезпечення за кредитним договором, що є негативним наслідком для Банку. При цьому представник відповідача зазначив, що в ухвалі апеляційного суду Одеської області від 05.04.2012 року вказано, що відсутність предмета іпотеки не звільняє ОСОБА_1 від виконання основного зобовязання за кредитним договором.

В судове засідання представник третьої особи ТОВ «Чорноморє Плюс» не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений завчасно в установленому законом порядку у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Суд вважає за необхідне зазначити, що розгляд і вирішення справ в судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1-3 ст.10 ЦПК України).

У відповідності зі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При цьому згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що 28.12.2007 року між ПАТ «Укрсоцбанк», як кредитором, та ОСОБА_1, як позичальником, було укладено Договір кредиту № 674-ф.03.7/89, за умовами якого ОСОБА_1 отримала у Банка кредит у розмірі 29000,00 доларів США, які після укладення кредитного договору були конвертовані і перераховані на рахунок третьої особи ТОВ «Чорноморє Плюс» в сумі 146 450,00 гривень, з яким позивачка уклала 13.01.2006 року договір №349 про співробітництво з інвестування будівництва однокімнатної зі строком будівництва та здачі житлового будинку в експлуатацію в 2-му кварталі 2008 року.

Сторони спору не заперечують укладення кредитного договору та отримання позивачкою кредитних коштів, кредитний договір не оскаржують.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банка або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

За умовами ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 ст. 652 ЦК України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Відповідно до п.15 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів щодо розірвання кредитного договору з посиланням, зокрема, на світову фінансову кризу чи інші суттєві обставини суд має враховувати положення частини другої статті 652 ЦК і виходити з того, що закон повязує можливість розірвання договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених частиною другою цієї статті, при істотній зміні обставин.

Звертаючись до суду з позовом позивачка обґрунтувала свої вимоги тим, що рішенням Біляївського районного суду Одеської області від 28.11.2011 року, залишеним в силі ухвалою апеляційного суду Одеської області від 05.04.2012 року, розірвано договір інвестування, укладений з ТОВ «Чорноморє Плюс», що потягнуло за собою втрату цільового призначення кредитних грошових коштів, отриманих по кредитному договору, й втрату своєї актуальності та юридичного значення кредитного договору.

Проте враховуючи вищенаведені норми матеріального права, посилання ОСОБА_1 на обставини розірвання договору інвестування, як на підставу припинення кредитних правовідносин, суд не приймає до уваги, так як умови кредитного договору не повязують його зміну чи розірвання з виконання/невиконанням договору інвестування. При цьому, уклавши кредитний договір, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 погодили усі його істотні умови, в тому числі щодо строку, суми кредитування, процентної ставки і т.д., й не визначили таку істотну обставину зміни чи розірвання договору, як невиконання (розірвання) договору №349 про співробітництво з інвестування будівництва.

Судом встановлено, що позивачка на час підписання кредитного договору була дієздатною особою і розуміла свої дії, мала можливість ознайомитися з усіма умовами кредитного договору та реалізувала своє право, підписавши даний договір, а відтак - суд дійшов висновку, що кредитний договір відповідає нормам чинного законодавства і підстав, які передбачені ст. 652 ЦК України, для його розірвання судом не встановлені.

Керуючись ст.ст.10,11,60,209, 212, 214-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСОЦБАНК», за участю третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Чорноморє Плюс»про розірвання договору кредиту відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м.Одеси. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя 23.06.2016