АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/2138/16-ц Головуючий 1 інстанції Горчакова О.І.
Провадження № 22ц/790/5996/16 Доповідач: Коваленко І.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Коваленко І.П

суддів Овсяннікової А.І., Бездітко В.М.

при секретарі Калюжній Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Елавус ЛТД» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Елавус ЛТД» третя особа: ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Елавус ЛТД» третя особа: ОСОБА_2 про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що з 01.07.2010 року по 21.03.2014 рік, він працював у ТОВ фірмі «ЕЛАВУС ЛТД» на посаді монтера по ремонту електричного обладнання.

21.03.2014 року був звільнений з роботи за статтею 36 КЗпП, за згодою сторін.

Також посилався на те, що відповідно до наказу Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 05 травня 2014 року з ТОВ фірми «ЕЛАВУС ЛТД» було стягнуто на його користь заборгованість по заробітній платі в розмірі - 10 528 грн. 84 коп. Кошти в розмірі 10 528 грн. 84 коп., були отримані у повному обсязі лише 03.12.2015 року. Тому в порушенні вимог ст. 115-115 КЗпП, йому не було виплачено належну заробітну плату.

В звязку з цим просив стягнути з ТОВ фірми «ЕЛАВУС ЛТД», суму середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 22.03.2014 року по 02.12.2015 року в розмірі 49 525 грн. 60 коп.; стягнути з ТОВ фірми «ЕЛАВУС ЛТД» компенсацію за нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 05.12.2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 35 907 грн. 44 коп.

У судовому засіданні позивач позов підтримав і прохав задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову. Вважає, що оскільки наказом Орджонікідзевського районного суду міста Харкова була стягнена заборгованість по заробітній платі на користь позивача та фактично виконано у грудні 2015 року, то не має підстав для застосування вимог ст.117 КЗпП України. Зважаючи на те, що суми фінансових санкцій, які передбачені ст. 117 КЗпП України не є заробітною платою звільненого працівника, вказані виплати підпадають під дію ч. 4 ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». До того ж підприємство на теперішній час фактично не отримує прибутку, оскільки постачання продукції, яку воно виробляє, обмежено на територію АР Крим, Донецької області через загальновідомі події у державі. Тому з обєктивних причин - обмеження ринків збуту продукції, а як, наслідок, падіння обсягів виробництва продукції, унеможливлюють наявність у діях ТОВ фірма «Елавус» винних дій, які зумовили несвоєчасне проведення розрахунків підприємства з кредиторами. Крім того наголосив про те, що позивачем порушено строки позовної давності, які скінчилися ще 24 вересня 2015 року (через три місяці, з моменту публікації оголошення у справі № 922/3048/15 про банкрутство ТОВ фірма «Елавус ЛТД» за № 19448 від 24.06.2015 року, а також з моменту проведення з нею повного розрахунку.

Вказав про те, що безпідставною є і вимоги Позивача по стягненню з ТОВ фірми «ЕЛАВУС ЛТД» компенсацію за нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 05.12.2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 35 907 грн. 44 коп., оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 взагалі не містять будь-якого розрахунку компенсації витрат частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплат, а отже не відповідають вимогам Порядку проведення компенсації громадянами витрат частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час слухання справи повідомлявся за адресою зазначеною у справі.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ фірми «Елавус ЛТД» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку - задоволено.

Стягнуто з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 22.03.2014 року по 02.12.2015 року в розмірі 49 525 грн. 60 коп. та компенсацію за нараховану, але не виплачену заробітну плату за період по 05.12.2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 35 907 грн. 44 коп.

Стягнуто з ТОВ фірми «Елавус ЛТД» судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок одержувач: УДК в Орджонікідзевському районі м. Харкова, , МФО: 851011, банк: ГУДКУ у Харківській області, КБК: 22030001, р/р: 0009.

В апеляційній скарзі ТОВ фірма «Елавус ЛТД» просить скасувати рішення суду про стягнення суми середнього заробітку за період затримки розрахунку за період з 22.03.2014 року по 02.12.2015 року в розмірі 49 525 грн. 60 коп., компенсації за нараховану, але не виплачену заробітну плату станом на 05.12.2015 року з урахуванням індексу інфляції в розмірі 35 907 грн. 44 коп.і ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову в цій частині відмовити, посилаючись на незаконність, необґрунтованість рішення, ухваленого з порушенням вимог матеріального та процесуального права, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам по справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Таким чином, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обовязок провести зі звільненим працівником повний розрахунок виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обовязку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районн ого у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Судом встановлено, що позивач працював у відповідача 01.07.2010 року по 21.03.2014 рік (а.с.55).

Він був звільнений з роботи 21 березня 2014 року на підставі ст. 36 КЗпП України, за згодою сторін.

У день звільнення з позивачем не було проведено повного розрахунку, зокрема, не виплачено заборгованість із заробітної плати.

Судовим наказом, виданим Орджонікідзевським районним судом міста Харкова 31 березня 2014 року, з відповідача на користь позивача була стягнута заборгованість по заробітній платі у розмірі 10528 грн.84 коп. (а.с.6).

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами, сума заборгованості по заробітній платі, яка була стягнена на його користь судовим рішенням, була виплачена йому 03 грудня 2015 року.

Доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 без поважних причин пропустив тримісячний строк на звернення до суду, передбачений ст. 233 КЗпП України, перебіг якого починається з ухвалення судового наказу про стягнення на користь позивача заборгованості із заробітної плати, є безпідставними.

Згідно розяснень, що містяться в п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», згідно з якими не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України. У цьому разі перебіг тримісячного строку звернення до суду починається з наступного дня після проведення зазначених виплат незалежно від тривалості затримки розрахунку.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26.12. 2011 року.

Установлено, що повний розрахунок із позивачем був проведений лише 03 грудня 2015 року. З позовом він звернувся 01.03.2016 року із дотриманням строку, передбаченого ч. 1 ст. 233 КЗпПУ.

Таким чином, доводи відповідача про пропущення позивачем строку на звернення до суду з позовом є безпідставними.

Розрахунок заборгованості проведений судом першої інстанції з дотриманням вимог постанови КМУ №100 від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Судом встановлено та не оспорюється сторонами, що розмір середньоденної заробітної плати складає 79 грн. 88 коп. (1884,29 + 1550,62) : 43 робочі дні. (а.с.4).

Затримка розрахунку по заробітній платі склала 620 днів, а саме: 22.03.2014 року по 02.12.2015 року.

Відповідач прострочив виплату позивачеві заробітної плати на 620 днів,а саме: 22.03.2014 року по 02.12.2015 року, тому, середній заробіток за час затримки розрахунку становить 49 525,60 грн. (79 грн.88 коп. х 620 днів).

Відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 року № 1427 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692), компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи, починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості на індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

За наявності зазначених умов у тому самому порядку компенсації підлягає присуджена за рішенням суду сума заробітної плати, якщо ці умови настали у звязку з несвоєчасним виконанням рішення.

Компенсація, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за несвоєчасну виплату заробітної плати становить 6279 грн. 85 коп., а не 35 907 грн. 44 коп., як послався суд першої інстанції.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

березень 2014 базовий

квітень 2014 10528,84 х 103,3% 100% = 10876,29 - 10528,84 = 347,45

травень 2014 10528,84 х 103,8% 100% = 10928,93 - 10528,84 = 400,09

червень 2014 10528,84 х 101,0% 100% = 10634,12 - 10528,84 = 105,28

липень 2014 10528,84 х 100,4% 100% = 10570,95 - 10528,84 = 42,11

серпень 2014 10528,84 х 100,8% 100% = 10613,07 - 10528,84 = 84,23

вересень 2014 10528,84 х 102,9% 100% = 10834,17 - 10528,84 = 305,33

жовтень 2014 10528,84 х 102,4% 100% = 10781,53 - 10528,84 = 252,69

листопад 2014 10528,84 х 101,9% 100% = 10728,88 - 10528,84 = 200,04

грудень 2014 10528,84 х 103,0% 100% = 10844,70 - 10528,84 = 315,86

за період з березня по грудень 2014 2053,08 грн.

січень 2015 10528,84 х 103,1% 100% = 10855,23 - 10528,84 = 326,39

лютий 2015 10528,84 х 105,3% 100% = 11086,86 - 10528,84 = 558,02

березень 2015 10528,84 х 110,8% 100% = 11665,95 - 10528,84 = 1137,11

квітень 2015 10528,84 х 114,0% 100% = 12002,87 - 10528,84 = 1474,03

травень 2015 10528,84 х 102,2% 100% = 10760,47 - 10528,84 = 231,63

червень 2015 10528,84 х 100,4% 100% =10570,95 - 10528,84 = 42,11

липень 2015 не ідексується індекс інфляції не перевищує 100%

серпень 2015 не ідексується індекс інфляції не перевищує 100%

вересень 2015 10528,84 х 102,3% 100% = 10771,00 - 10528,84 = 242,16

жовтень 2015 не ідексується індекс інфляції не перевищує 100%

листопад 2015 10528,84 х 102,0% 100% = 10739,41 - 10528,84 = 210,57

грудень 2015 10528,84 х 100,7% 100 = 10602,54-10528,84 =73,70;31х2=4,75

за період з січня по 2 грудня 2015 4226,77 грн.

Отже, сума компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати за березень 2014 року по 2 грудня 2015 р. становить 6279,85 грн.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції необхідно змінити, зменшити розмір компенсації втрати частини доходів у звязку з порушенням строків виплати до 6279,85 грн.

На підставі наведеного та керуючись п.3 ч.1 ст.307, 313, ч.2 ст.314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Елавус ЛТД» - задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 08 серпня 2016 року змінити.

Зменшити розмір стягнутої з ТОВ фірма «Елавус ЛТД» на користь ОСОБА_1 компенсації нарахованої, але невиплаченої заробітної плати з урахуванням індексу інфляції з 35907,44 грн. до 6279,85 грн.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді