Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючої судді - Шеремет А.М.,

суддів: Демянчук С.В., Ковалевич С.П.

секретар судового засідання: Коробчук А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суми боргу по поверненню кредитних коштів та відсотків за користування кредитом за договором про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №0 від 03 липня 2008 року в розмірі 54010,78 доларів США 78 центів.

Стягнуто солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2, з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 суму боргу по сплаті пені за договором про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №0 від 03 липня 2008 року в розмірі 35993,86 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» суми сплаченого судового збору в розмірі 19855,43 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 подали апеляційну скаргу в якій доводять про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення через порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вказують, що всупереч ст.ст. 10,60 ЦПК України позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, зокрема, підстави дострокового стягнення всієї суми по кредиту, строк виконання якого ще не настав, докази розрахунку розміру заборгованості по кредиту, відсотках та пені, сума заборгованості надана банком не відповідає графіку погашення ні тіла кредиту ні відсотків, що призвело до завищення суми пені.

Крім того, банком в порушення умов договору, а саме п.8.1. неправильно здійснено розрахунок пені.

Також зазначає, що згідно умов договору пеня становить 60% від суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за рік, що є несправедливим та суперечить принципам розумності та добросовісності. Розмір пені більше, ніж розмір відсотків за кредитним договором є наслідком дисбалансу договірних прав та обовязків на шкоду позичальника як споживача послуг банку, оскільки ця умова договору встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми компенсації у разі невиконання нею зобовязань за спірним договором.

Зазначають, що в справі наявні обставини для зменшення розміру неустойки на підставі та у відповідності до ч.3 ст. 551 ЦК України, сума нарахованої пені є занадто великою, її розмір становить 7 частину від отриманого кредиту, такі штрафні санкції є неспіврозмірними отриманому кредиту. Інші обставини, що мають істотне значення, полягають в тому, що матеріальне і сімейне становище позичальника та поручителів є складним через який останні не були спроможні погашати місячний платіж в сумі 595 дол. США, в той же час, розмір пені становить більше тримісячного розміру кредиту, яку позичальник не взмозі сплатити.

Просять заочне рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В запереченні на апеляційну скаргу представник АТ «УкрСиббанку» просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Судом встановлено, що 03 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» (назва якого в подальшому змінена на ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту №0 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення).

В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором, 03 липня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2, ОСОБА_3 було укладено договори поруки №215161 та №215162, відповідно до яких поручителі зобовязуються перед кредитором відповідати за невиконання ОСОБА_1 усіх його зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №0 від 03 липня 2008 року (далі основний договір), укладеного між кредитором та боржником, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

Взяті на себе зобовязання ОСОБА_1 належним чином не виконував, у звязку з чим, станом на 02 грудня 2015 року заборгованість відповідачів по поверненню кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом становить: 54010,78 доларів США та пеня у розмірі 35993,86 грн., з яких: заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 48610,37 доларів США; заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом в розмірі 5400,41 доларів США; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом в розмірі 7767,11 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 28226,75 грн. (а.с. 18-27).

Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Згідно із ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до п.п.1.2.2. п.1.2. кредитного договору позичальник у будь-якому випадку зобовязаний повернути банку кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 02 лютого 2029 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або до вказаного банком терміну (достроково) відповідно до умов розділу 12 цього договору на підставі будь-якого з п.п.2.3., 4.9., 5.3., 5.5., 5.6., 5.8., 5.10, 8.4., 10.2., 10.14 договору.

Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або в повному обсязі.

Відповідно до п.1.3. договорів порук, поручителі відповідають перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору.

Відповідно до ст.554 ЦК України в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання основного зобовязання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення всієї частини позики (разом з нарахованими процентами, згідно ст.1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Правова позиція Верховного Суду України від 06 листопада 2013 року у справі №6-116цс13).

Відповідно до п.5.3. кредитного договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та нарахованих процентів у порядку, встановленому розділом 12 цього договору.

Позивачем 02 вересня 2015 року направлялись вимоги, як боржнику, так і поручителям, з зазначенням суми заборгованості станом на 31 серпня 2015 року та попереджено, що у разі незадоволення претензії банк вимушений буде захищати свої майнові права шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або зверненням до суду з вимогою про примусове стягнення боргу на загальну суму заборгованості за кредитним договором, що стверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами (а.с. 38-42).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплати проценти. Відповідно до умов договору кредиту, позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту, а відповідач своє зобов'язання перед банком не виконав, розрахунок не провів.

Розмір вказаної заборгованості підтверджується розрахунком суми заборгованості за кредитним договором, наданим позивачем до позовної заяви.

Відповідачами вказаний розрахунок не спростований, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний.

Укладений з банком кредитний договір відповідач в судовому порядку не оспорив, у звязку з чим, він відповідно до правил ст. 204 ЦК України є правомірним.

За таких обставин суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про солідарне стягнення з відповідачів суми заборгованості, також колегія суддів Апеляційного суду Рівненської області погоджується з розрахунком заборгованості, визначеною судом першої інстанції, оскільки він ґрунтується на фактичних доказах у справі та у відповідності до чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Враховуючи, що матеріальний стан відповідачів є складним, що підтверджується довідками про доходи з яких вбачається, що середньомісячний дохід ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 становить 1891,28 грн., 1139,40 грн. та 1507,07 грн. відповідно, наявність заяви відповідачів про зменшення пені, яка заявлена у апеляційному суді, оскільки рішення суду першої існатнції є заочним і це позбавило відповідачів звернутися з такою заявою в суді першої інстанції, тому розмір пені за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом підлягає зменшенню із 28 226,75 грн. до 2232,89 грн.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції в частині стягнення суми боргу по сплаті пені за договором про надання споживчого кредиту підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 307,309, 313,316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 20 січня 2016 року в частині стягнення солідарно на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (рахунок №113 в АТ «УкрСиббанк», м. Харків, МФО 351005, код 09807750) з ОСОБА_1 (і.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_2 (і.н. НОМЕР_2), з ОСОБА_2 ОСОБА_4 (і.н. НОМЕР_1) та ОСОБА_3 (і.н. НОМЕР_3) суми боргу по сплаті пені за договором про надання споживчого кредиту (при застосуванні ануїтетної схеми погашення) №0 від 03 липня 2008 року змінити, зменшивши її розмір з 35 993 (тридцять пять тисяч девятсот девяносто три) грн. 86 коп. до 10 000 (десять тисяч) грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча А.М. Шеремет

Судді : С.В. Демянчук

ОСОБА_5