Справа № 175/2502/16-ц
Провадження № 2-о/175/54/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 липня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої - судді Реброва С.О.,

при секретар - Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Дніпропетровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

30 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області із заявою про встановлення факту народження дитини.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території - в м. Зоринськ Луганської області, народила доньку - ОСОБА_2. Отримати свідоцтво про народження у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки для підтвердження факту народження дитини нею було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, від 19 січня 2016 року видане виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської народної республіки, тому 22 червня 2016 року Дніпропетровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відмовив їй у реєстрації народження дитини.

У зв'язку з чим, просить суд встановити факт народження дитини - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зоринськ Луганської області. Мати - ОСОБА_1, батько - ОСОБА_3.

Заявниця в судове засідання не з'явилася, надавши суду заяву про можливість розгляд справи в її відсутність, свої вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, тому вважаю за можливе розглянути справу без їх участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи.

Згідно ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову виноситься судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у випадку визнання відповідачем позову суд при наявності для цього законних підстав виносить рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вимогист.157 ЦПК України та ст.6 Конвенції "Про захист прав людини та основних свобод", ратифікованої Законом України 17 липня 1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу, що відповідає положенням ст.ст.158, 169, 197ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року Дніпропетровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції відмовлено у проведенні державної реєстрації народження, оскільки для підтвердження факту народження дитини було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а саме: свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, від 19 січня 2016 року видане виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської народної республіки.

Так, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка смт.Комісарівка, Перевальського району, Луганської області, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зоринське, Перевальського району, Луганської області, народила доньку, що підтверджується поясненнями заявниці та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, від 19 січня 2016 року видане виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської народної республіки, яке не може бути визнано дійсним на території України.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Пунктом 18 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 144 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім'я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов'язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

В силу ч. 1, 3 ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Оскільки свідоцтво про народження серії НОМЕР_1, видане 19 січня 2016 року виконавчим комітетом Зоринської міської ради Перевальського району Луганської народної республіки, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним і не створює правових наслідків, то з огляду на викладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника щодо встановлення факту народження нею - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дівчинки, в м.Зоринськ, Луганської області, що в подальшому буде підставою для отримання свідоцтва про народження дитини та надасть відповідні гарантії як дитині, так і її батькам.

У відповідності до ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. В зв'язку з чим, визначення імені дитини, її прізвища та по-батькові буде здійснюватися заявником при реєстрації дитини в органах РАЦС, а не судовим рішенням.

Після дослідження та оцінки доказів у справі, наданих заявником, відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України та які вважаються судом належними та допустимими згідно до ст.ст. 58, 59 ЦПК України, а також аналізу приведеного законодавства в його сукупності та взаємозв'язку, суд вважає можливим встановити факт народження ОСОБА_1 дитини, але підстав для задоволення вимог заявника в частині визначення імені, по-батькові та прізвища дитини, у суду не має.

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1, 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», п. 18 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 58-60, 88, 169, 209, 208, 212-215, 218, 256, 257-1, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Дніпропетровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського МУЮ про встановлення факту народження дитини - задовольнити частково.

Встановити факт народження ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою смт. Комісарівка, Перевальського району, Луганської області, громадянкою України - дитини жіночої статі, ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Зоринськ, Луганської області.

В задоволенні іншої частини заявлених вимог - відмовити.

Судові витрати залишити за заявником ОСОБА_1.

Відповідно п.4 ст.257-1 ЦПК України рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя С.О. Ребров