Провадження № 2/752/365/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
31 травня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого судді Мирошниченко О.В.
при секретарі Мархотко А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті особи: Голосіївський районний відділ Державної міграційної служби України в м. Києві, Служба у справах дітей Голосіївської районної м.Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення та зняттям з реєстраційного обліку,-
У грудні 2015 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні жилим приміщенням шляхом виселення та зняттям з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що 18 вересня 2015 року, згідно договору дарування № 3696 посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. позивач, ОСОБА_1, отримала в дар від гр. ОСОБА_5 ? частини квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 і належала йому на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
19 вересня 2015 року позивач згідно договору купівлі-продажу № 3708, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М, купила ? частини квартири у гр. ОСОБА_6, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 і належала їй на праві особистої приватної власності на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом.
Однак, співмешканки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, колишнього власника не звільнили квартири після укладання зазначених договорів, продовжують в ній проживати чим порушують права нового власника.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить суд позов задовольнити, пославшись на обставини та підстави, викладені у позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином, а тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 надала суду письмові заперечення на позовну заяву, в якому зазначела щ, у квартирі АДРЕСА_1 проживеє буз реєстрації неповнолітій онук ОСОБА_2 ОСОБА_8 2008 року народження.
Третя особа Голосіївський районний відділ Головного управління ДМС у м. Києві до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.
Третя особа Служба у справах дітей Голосіївської в місті Києві РДА до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини своєї неявки не повідомили.
Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.
Судом встановлено, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1, що підставі договору дарування ? частини зазначеної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. від 18 вересня 2015 року зареєстрованим та договору купівлі-продажу ? частини зазначеної квартири, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Суперфін Б.М. від 19 вересня 2015 року за номером № 3708.
Відповідачі після відчуження квартири не звільнили її, не знялися з реєстраційного обліку та продовжують в ній проживати на даний час, що підтверджується довідкою форми № 3 від 16.09.2015 р.
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 03.06.2015 року у цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Головне управління юстиції у місті Києві про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу і визнання спадкоємцем четвертої черги за законом та зміни черговості одержання права на спадкування, встановлено факт проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_9 (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року) та ОСОБА_2 з 23 лютого 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В іншій частині позовних вимог (зміни черговості одержання права на спадкування) Позивачу ОСОБА_2 відмовлено.

Відповідно до наданих суду письмових доказів між сторонами у справі договір найму житлового приміщення не укладався. На вимогу власника квартири звільнити житлове приміщення відповідачі не реагують, продовжують проживати в ній, чим порушують її законні права та інтереси.

У відповідності до ст.ст. 317, 19 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Таким чином, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права користування та розпорядження власним майном.

Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу Української PCP, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Статтею 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право у особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зазначає, що має намір використовувати квартиру для власних потреб, але не може вселитись до своєї квартири, оскільки фактично там мешкають відповідачі, які також перебувають і на реєстраційному обліку.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 станом на час розгляду справи судом проживають у вищезазначеній квартирі, чим чинять позивачу ОСОБА_1 перешкоди у користуванні, розпорядженні належній їй власністю - квартирою АДРЕСА_1

В силу приписів статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», підставами зняття з реєстрації місця проживання є остаточне рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно ч.1 ст.109 Житлового кодексу Української PCP, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб поданим у відповідності до норм ЦПК в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін.

Враховуючи, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без будь-яких правових підстав проживають та зареєстровані у квартирі, власником якої є ОСОБА_1, чим створюють перешкоди у здійсненні власнику права користування і розпорядження житлом та порушують її права і законні інтереси, тому позовні вимоги слід задовольнити.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. ст. 41 Конституції України, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 383, 391 Цивільного кодексу України, ст.ст. 109, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 3,15,60, 88, 213-215,224 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартирою АДРЕСА_1 шляхом примусового виселення ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р. н.) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р. н.) з квартири АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом зняття ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н.) та ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3 р.н.) з реєстраційного обліку у квартирі за адресою: АДРЕСА_1

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя