У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Журавель В.І., Хопти С.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.

розглянувши в судовому засіданні справу за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції Білошицького Василя Олександровича про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боргу, суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій за касаційною скаргою ОСОБА_2, поданою його представником ОСОБА_3, на ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2011 року державний виконавець відділу державної виконавчої служби Черняхівського районного управління юстиції (далі - ВДВС Черняхівського РУЮ) Білошицький В.О. звернувся до суду з поданням про обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боргу, суми виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій. Посилаючись на те, що у ВДВС Черняхівського РУЮ на виконанні перебуває виконавчий лист від 14 березня 2011 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованості у розмірі 564 139 грн 66 коп., яку станом на 10 листопада 2011 року не стягнуто. Вказував, що звернувся з поданням з метою уникнення боржника від погашення заборгованості, оскільки боржник рішення суду не виконує, не працює.

Ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2011 року подання задоволено.

Обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до погашення боржником боргу у сумі 564 139 грн 66 коп., 56 413 грн 96 коп. виконавчого збору та 40 грн витрат на проведення виконавчих дій.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на вищевказану ухвалу суду першої інстанції.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, виходив із того, що ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу з пропуском строку апеляційного оскарження і не надав суду належні докази, що підтверджують поважність пропуску строку.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржувана ухвала суду апеляційної інстанції постановлена з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Судом установлено, що ухвалою Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2011 року задоволено подання ВДВС Черняхівського РУЮ БілошицькогоВ.О.

Обмежено ОСОБА_2, який народився 1 вересня 1979 року, у праві виїзду за межі України до погашення боргу у розмірі 564 139 грн 66 коп., виконавчого збору у сумі 56 413 грн 96 коп. та витрати на проведення виконавчих дій у сумі 40 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 294 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

8 червня 2015 року ОСОБА_2 подав на вищевказану ухвалу суду першої інстанції апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог ст. 295 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення її без руху, про що повідомляє відповідну особу і надає строк для усунення недоліків. Апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку (ч. 3 ст. 295 ЦПК України).

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без руху і запропоновано заявнику зазначити причини пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою та надати відповідні докази.

Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Черняхівського районного суду Житомирської області від 14 листопада 2011 року у зв'язку з тим, що наведені заявником причини пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції не є поважними.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_2 20 липня 2015 року, на виконання ухвали апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2015 року, до суду було надіслано пояснення про те, що копія ухвали суду першої інстанції була отримана 8 грудня 2011 року його дружиною.

З урахуванням змісту ч. 3 ст. 76 ЦПК України убачається, що ОСОБА_2 належним чином, у порядку, передбаченому ЦПК України, була надіслана копія судового рішення.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 не був позбавлений можливості вчасно звернутись до суду апеляційної інстанції та мотивувати апеляційну скаргу, як того вимагає ст. ст. 294, 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду, яке набрало законної сили, яким визначені правовідносини сторін, їх права та обов'язки, є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Таким чином, апеляційний суд дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_2 не надав належних доказів наявності поважних підстав пропуску ним встановленого законодавством строку на апеляційне оскарження.

Ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права і підстав для її скасування не убачається.

З урахуванням викладеного та положення ч. 1 ст. 342 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити ухвалу апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 342 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2, подану його представником ОСОБА_3, відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 19 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко

С.П. Штелик