У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді: - ОСОБА_1,

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

секретар судового засідання- Демчук Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про перерахування грошових коштів, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Зобов»язано ПАТ «ОТП Банк» здійснити за рахунок власних коштів суму переказів у розмірі 7800 гривень належному отримувачу ОСОБА_5, з місцем проживання ІНФОРМАЦІЯ_1, на картковий рахунок №7499, кредитної картки № 034286.

Вирішено питання про судовий збір. В задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОТП Банк» вказує, що рішення винесене без повного та всебічного з»ясування всіх обставин справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що у рішенні суду першої інстанції зазначено, що згідно квитанцій від 25.11.2014 року, від 26.02.2015 року, від 25.05.2015 року, від 23.06.2015 року, від 22.07.2015 року, від 04.09.2015 року, від 30.09.2015 року підтверджується, що ОСОБА_5 здійснено поповнення карткового рахунку по сплаті кредиту за кредитною карткою № 034286 на загальну суму 7800,00 грн. Однак, досліджуючи вказані квитанції вбачається, що номер кредитної картки у таких розрахункових документах не вказується, у зв»язку з чим зроблені висновки судом першої інстанції невірні.

Доводить, що також із квитанцій вбачається, що ОСОБА_4 уповноважив АТ «ОТП Банк» на підставі заяв на переказ готівки, здійснити поповнення поточного рахунку саме

___________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/3224/16-ц Головуючий у суді 1 інстанції - ОСОБА_6

Провадження №22-ц/787/2025/2016 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

№3487, а не того рахунку, що належить ОСОБА_5

Стверджує, що заявки на переказ готівки щодо поповнення вказаного поточного рахунку № 3487 підписувались ОСОБА_4 особисто, чим і підтверджується правомірність перерахування банком спірних грошових коштів на рахунок, який не належить позивачу, оскільки відповідач виконував доручення позивача про переказ коштів саме на такий рахунок.

Також вказує, що проставляючи свій підпис у квитанції, клієнт засвідчує свою цілковиту згоду з інформацією вказаною у ній.

Крім того зазначає, що згідно з п.33.2 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції щодо якої здійснюється цей переказ.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність судового рішення в межах апеляційного оскарження, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що кошти в розмірі 7800 грн були перераховані ОСОБА_4, проте працівниками банку дані кошти було перераховано на невідповідний рахунок, а саме № 3487, що належить іншій особі з однаковим прізвищем, ім»ям та по батькові.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

Судове рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог не оскаржене, а тому, у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

Судом встановлено та відповідає матеріалам справи, що згідно довіреності від 12 листопада 2015 року ОСОБА_5, який проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2, цією Довіреністю призначає своїм повіреним з правом діяти від його імені та замість нього ОСОБА_4, котрий проживає в м.Рівне, Україна.

23 травня 2012 року між АТ "ОТП Банк" та ОСОБА_5 укладено договір про надання споживчого кредиту № та відкрито рахунок 7499.

З квитанцій від 25.11.2014 року №Р00Т00В0Р6, 26.02.2015 року №Р00Т00МWJІ, 25.05.2015 року №Р00Т01352Q, 23.06.2015 року №Р00Т014RAJ, 22.07.2015 року №P00T0166ZJ, 04.09.2015 року №Р00Т017V7X, 30.09.2015 року №Р00Т018LFE вбачається, що ОСОБА_5 проведено поповнення карткового рахунку по сплаті кредиту на загальну суму 7800 грн., проте згідно звіту-рахунку за період 01.11.2015 року по 24.02.2016 року відомості про зарахування коштів відсутні.

13.11.2015 року ОСОБА_4 звернувся до керуючого відділенням АТ "ОТП Банк" в м.Рівне із заявою, в якій зазначив, що 25.11.2014 року він здійснив поповнення кртки ОСОБА_5 №034286 на суму 600 грн., кошти були зараховані на інший рахунок, а саме ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1). Дана ситуація повторилася ще 6 разів і загальна сума поповнення становить 7800 грн. Просив дані кошти зарахувати за вірними реквізитами.

Листом від 21 січня 2016 року №РОО-01/09 керуючий відділенням АТ "ОТП Банк" в м.Рівне повідомив ОСОБА_4 про те, що 25.11.2014 року сума в розмірі 600 грн дійсно була зарахована на його картковий рахунок № 3487, проте у зв"язку з технологічними особливостями роботи програмного забезпечення повернути зарахований платіж з його кредитної картки, на жаль, немає можливості.

Однак, у своєму зверненні ОСОБА_4 просив не про повернення зарахованого платежу з кредитної картки ОСОБА_5, а навпаки на його кредитну картку.

З висновку затвердженого начальником Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області ОСОБА_7 від 16 лютого 2016 року вбачається, що за результатом ЄО №2774 від 02.02.2016 року за повідомленням ОСОБА_4 в ході перевірки було встановлено, що згідно квитанцій "ОТП Банк" від 25.11.2014, 26.02.2015, 25.05.2015, 23.06.2015, 22.07.2015, 30.09.2015, 04.09.2015 гр. ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 по погашенню кредиту за рахунком №7499 сплачено грошові кошти в сумі 7800 грн., проте, працівниками банку дані кошти було перераховано на невідповідний рахунок, а саме №3487, що належить іншій особі з однаковим прізвищем, ім"ям та по-батькові.

Відповідно до п. 32.3.1., 32.3 та п.33.2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" у разі помилкового переказу суми переказу на рахунок неналежного отримувача, що стався з вини банку, цей банк-порушник зобов'язаний негайно після виявлення помилки переказати за рахунок власних коштів суму переказу отримувачу. Платник несе відповідальність за відповідність інформації, зазначеної ним в документі на переказ, суті операції, щодо якої здійснюється цей переказ. Банки зобов"язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що кошти в розмірі 7800 грн було перераховано працівниками банку на невідповідний рахунок № 3487, що належить іншій особі з однаковим прізвищем, ім"ям та по батькові.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об'єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст.1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову частково.

Доводи апелянта в апеляційній скарзі про порушення норм матеріального права при

його ухваленні, на переконання колегії суддів апеляційної інстанції, не знайшли свого підтвердження і повністю спростовуються дослідженими належними та допустимими доказами по справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку задоволивши позов частково.

Оскільки рішення суду ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне відхилити апеляційну скаргу і залишити рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»- відхилити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 вересня 2016 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий: З.М.Максимчук

Судді: А.М. Шеремет

ОСОБА_3