АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6358/16 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі Крічфалуши С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов′язання повернути депозитний вклад.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов′язання повернути депозитний вклад.

Ухвалою судді від 01.12.2015 відкрито провадження у даній справі.

До судового засідання представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року позовну заяву ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про зобов′язання повернути депозитний вклад залишено без розгляду.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції представник позивача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник позивача порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що позивачем завчасно, до початку розгляду справи була подана заява про відкликання раніше поданої заяви про залишення позовної заяви без розгляду, про що є відповідна відмітка про її прийняття (п.4 додатків). У даній заяві містились як додаткові вимоги про належне повідомлення позивача про час та місце розгляду справи, так і бажання його особисто прийняти участь у судовому засіданні. Не зважаючи на подану позивачем заяву про відкликання, була винесена оскаржувана ухвала.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду першої інстанції залишити без змін. Позивач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи судом повідомлений у встановленому законом порядку. У відповідності до вимог статті 74, 305 ЦПК України неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у його відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовну заяву ОСОБА_5, суд першої інстанції, виходив із того, що до судового засідання представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду.

Проте до такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно приписів статті 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Аналіз змісту вказаних норм права вказує на те, що суд зобов'язаний залишити заяву без розгляду, якщо позивач звернувся з таким клопотанням за умови, що особа (позивач) вільно розпоряджається своїм процесуальним правом.

Із матеріалів справи вбачається, що 25 січня 2016 року в суді Шевченківського районного суду м. Києва зареєстрована заява представника позивача - ОСОБА_4 про залишення позовної заяви ОСОБА_5 без розгляду (а.с. 22).

Розгляд заяви представника позивача - ОСОБА_4, з постановленням ухвали про залишення позову без розгляду, вирішувалось в судовому засіданні 23 лютого 2016 року у відсутності позивача та його представника (а.с.36, 37). Встановлено, що підставою для залишення позову без розгляду стала подана заява представником позивача від 25 січня 2016 року.

Разом з тим, 23 лютого 2016 року о 11-51 год., тобто до початку судового засідання, яке призначено о 16-20 год., зареєстрована заява представника позивача ОСОБА_4 про відкликання раніше поданої заяви про залишення позовної заяви без розгляду, про повідомлення належним чином про час та місце розгляду справи та бажання подати уточнену позовну заяву (а.с. 41).

Зміст поданої представником позивача заяви від 23 лютого 2016 року вказує на бажання позивача ОСОБА_5 розглядати справу по суті, а не про залишення позову без розгляду.

Наведені у заяві розпорядження щодо позовних вимог не були перевірені судом першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не пересвідчився в тому, що зміст заяви щодо залишення позову без розгляду співпадає з дійсним волевиявлення позивача по розпорядженню об'єктом процесу, а тому дійшов передчасного висновку щодо залишення позовної заяви позивача без розгляду.

Таким чином, ухвалу суду не можна вважати законною та обґрунтованою, вона підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 311, 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 - представника ОСОБА_5 - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 23 лютого 2016 року скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: