Ухвала

іменем україни

30 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., КолодійчукаВ.М., Писаної Т.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, на рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості та відшкодування моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 26 квітня 2012 року між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Проперті Менеджмент Україна» (далі - ТОВ «Проперті Менеджмент Україна») було укладено договір оренди № 5279/н, відповідно до умов якого останній передав йому в платне строкове користування на роздрібному майданчику торгівельного центру «Барабашово» нерухоме майно: павільйон, торгівельною площею 70,46 кв. м, площу складського приміщення 114,76 кв. м, площу підсобного приміщення 13,5 кв. м, а він прийняв цей об'єкт оренди і зобов'язався сплачувати за нього орендну плату в порядку та розмірах, що передбачені умовами цього договору.

Зазначав, що 28 вересня 2012 року за згодою первісного орендодавця ТОВ «Проперті Менеджмент Україна», між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено договір суборенди, згідно умов якого позивач передав ОСОБА_5 вказаний об'єкт оренди, а останній прийняв його і зобов'язався сплачувати за нього орендну плату в порядку та розмірах, що передбачені умовами договору суборенди. У забезпечення виконання ОСОБА_5 зобов'язань за договором суборенди, того ж дня між позивачем та відповідачем ОСОБА_6 було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився за виконання ОСОБА_5 всіх зобов'язань, покладених на нього договором суборенди від 28 вересня 2012 року. Однак, взяті на себе зобов'язання за договором суборенди ОСОБА_5 виконував не належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яку в добровільному порядку погасити відповідачі відмовляються.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив стягнути з відповідачів на його користь заборгованість за договором суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 329 860 грн 51 коп., що утворилася станом на 25 травня 2015року та складається із: 105 459 грн 27 коп. - сума належна до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.2. цього договору за період з 10 грудня 2014 року по 20 травня 2015 року; 90 000 грн. - сума належна до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.1. договору за період з 21 серпня 2014 року по 25 травня 2015 року; 21 279 грн 04 коп. - проценти за користування коштами згідно п. 6.2 договору за період з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року; 112 200 грн - пеня згідно з п. 6.2. договору за період з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року; 922 грн 20 коп. - 3 % річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року, моральну шкоду в розмірі 50 000 грн.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 заборгованість за договором суборенди від 28 вересня 2012 року, що утворилася станом на 25 травня 2015 року у вигляді суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 105 459 грн 27 коп. за період часу з 10 грудня 2014 року по 20 травня 2015 року, суми належної до сплати орендної плати відповідно до п.п. 2.1.1. договору суборенди від 28 вересня 2012 року в розмірі 90 000 грн за період часу з 21 серпня 2014 року по 25 травня 2015 року, процентів за користування коштами згідно п. 6.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року на підставі ст. 536 ЦК України в розмірі 21 279 грн 04 коп. за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року, пені згідно з п. 6.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року на підставі ч. 3 ст. 549 ЦК України в розмірі 112 200 грн за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року та трьох процентів річних від простроченої сплатою суми орендної плати в розмірі 922 грн 20 коп. за період часу з 21 вересня 2014 року по 25 травня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року в частині солідарного стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 суми орендної плати 105 459 грн 27 коп. за період з 10 грудня по 20 травня 2015 року відповідно до п. 2.1.2. договору суборенди від 28 вересня 2012 року скасовано і у задоволенні цих позовних вимог відмовлено, в частині солідарного стягнення судового збору в сумі 3 654 грн скасовано і ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 судовий збір в сумі 2 244 грн 01 коп. в рівних частках з кожного по 1 122 грн.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, просить скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, дійшли обґрунтованих висновків про наявність підстав для стягнення орендної плати за договором суборенди від 28 вересня 2012 року, з урахуванням трьох процентів річних та суми належних до стягнення процентів за безпідставне користування належними до сплати позивачу коштами, на підставі ст. 536 ЦК України в розмірі потрійної облікової ставки НБУ за весь час такої прострочки, а також пеню згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України в розмірі 1,0 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання з оплати орендної плати.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині солідарного стягнення суми орендної плати у розмірі 105 459 грн 27 коп. за період з 10 грудня по 20 травня 2015 року, відповідно до п. 2.1.2 договору суборенди від 28 вересня 2012 року, апеляційний суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимог в цій частині, обґрунтовано виходив з недоведеності стягнення зазначеної суми.

Крім того, з урахуванням зменшення стягнення суми орендної плати, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд апеляційної інстанції обґрунтовано зменшив розмір судового збору.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7, який діє в інтересах ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 серпня 2015 року у нескасованій частині та рішення апеляційного суду Харківської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

В.М.Колодійчук

Т.О.Писана