Справа № 454/762/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗАОЧНЕ

07 червня 2016 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Струс-Духнич Т. В. ,

при секретарі Коваль Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокалі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхової виплати та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з даним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про відшкодування збитків, заподіяних внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, страхової виплати та моральної шкоди, свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2, 31.12.2013 року близько 19.00 год. на автодорозі сполученням Червоноград-Нововолинськ поблизу повороту на с. Савчин Сокальського району Львівської області, керуючи автомобілем "Мерседес-Бенц Спринтер", р.н. НОМЕР_1, будучи неуважним, порушивши п.п.1.2, 12.2 Правил дорожнього руху України, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем "БМВ-3", р.н. BO 0884 ВА, яким керував позивач. Дане ДТП підтверджується ухвалою про закриття кримінального провадження у справі №454/962/14-к від 26.01.2015р. Позивач на момент ДТП, фактично володів автомобілем "БМВ-3", р.н BO 0884 В А на підставі генеральної довіреності від 29.09.2012р. Зазначає, що на даний час позивач володіє автомобілем НОМЕР_2, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу встановлене Звітом № С-00083 від 15.02.2016р., вартість відновлювального ремонту складає 456 460,37 грн., що в декілька разів перевищує вартість самого транспортного засобу. Таким чином, винуватець ДТП повинен сплатити лише різницю між фактичним розміром шкоди та страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а не повну суму спричиненої шкоди. Оскільки відповідальність по автомобілю "Мерседес-Бенц Спринтер" р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 згідно полісу №АС/5316419 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів застраховано у ПАТ «УСК «ГАРАНТ-АВТО», позивач звернувся за відшкодуванням до страховика до одного місяця після ДТП, однак страховик жодних виплат не здійснював, тому позивач повторно звернувся, що підтверджується копію його заяви від 17.03.2015p., котра була зареєстрована у страховій компанії 17.03.2015р. за №16517. Однак жодних виплат страховик досі не здійснив. Поліс укладений на умовах відшкодування шкоди, заподіяної майну третіх осіб в межах до 50 000грн. включно (франшиза 0 грн.). Ця сума є значно меншою, ніж розмір заподіяних позивачу матеріальних збитків. З урахуванням права на отримання позивачем страхового відшкодування від страховика в сумі до 50000грн., ОСОБА_2 зобов'язаний відшкодувати йому 57 319,20 грн., з яких: 15 100 грн. - вартість транспортного засобу в пошкодженому стані згідно звіту; 122 419,20 грн. - вартість матеріального збитку згідно звіту.; 122 419,20 грн. (сума матеріального збитку) - 15 100 грн. (сума КТЗ у пошкодженому стані) = 107 319,20 грн. (сума стягнення).; 50 000грн. - страхове відшкодування, котре не було сплачено страховиком, згідно полісу.; 107 319,20 грн. - 50 000 грн. = 57 319,20 грн. сума матеріального збитку, завдана позивачу, котра не була відшкодована ОСОБА_2 Крім цього, відшкодуванню на користь позивача підлягають витрати на оплату здійснення автотоварознавчого дослідження, що підтверджуються квитанцією від 25.01.2016р. за № 4 на суму 1100грн. та договором про проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу від 25.01.2016р.

Крім цього, внаслідок пошкодження майна позивача, йому спричинено моральної шкоди. Вказує, що протягом тривалого часу у зв'язку з знищенням автомобіля, йому довелося користуватись громадським транспортом та ходити пішки, через що йому тривалий час створюються незручності, оскільки він проживаю в м. Соснівка, а ввечері неможливо доїхати автобусами до м. Червонограда чи м. Сокаль і назад. Багато справ, запланованих раніше, що потребували пересування автотранспортом, позивачу довелося відкласти, а від деяких з них взагалі змушений був відмовитись, що спричинило проблеми з роботою. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, внаслідок чого позивач почав до всього нервово відноситися, крім того це був єдиний автомобіль, гроші на його придбання позивач відкладав роками з нелегкої шахтарської праці. Позивач увесь час не може вночі спокійно спати. Від такого стану постраждали, крім самого позивача і члени його родини, родичі, що призвело до розладу стосунків у його родині. Без автомобіля позивач перебуває з 31.12.2013 року до сьогодні, тобто більше двох років. Розмір заподіяної йому моральної шкоди визначити важко, але він має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які довелося перенести позивачеві і його родині,та витрати, пов'язані з відновленням психічного стану позивача, відпочинком від усього що сталося із ним членами його родини. Розмір душевних страждань позивача і страждань його родини оцінює в 20 000грн..

Просить суд, стягнути з ОСОБА_2 в його користь 57 319,20 грн., завданих внаслідок пошкодження транспортного засобу в дорожньо-транспортній пригоді. Стягнути з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» суму страхового відшкодування в розмірі 50 000 грн. Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» 1100грн. відшкодування за оплату проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу. Стягнути з ОСОБА_2 20000грн. відшкодування моральної шкоди. Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 1378грн. за стягнення моральної шкоди. Стягнути солідарно з відповідачів судовий збір в сумі 1084,20 грн.

Ухвалою від 13.05.2016р. у звязку із відмовою позивача від вимог до відповідача ОСОБА_2 закрито провадження у справі в частині вимог до вказаного відповідача.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, надав суду заяву в якій вказує, що вимоги щодо стягнення страхової виплати з ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» просить задовольнити, справу розглядати без його участі та щодо заочного розгляду справи не заперечує.

Представник відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в судове засідання 07.06.2016р. повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення.

Позивач у поданій заяві не заперечив проти такого порядку вирішення справи.

Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази в справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно копії довіреності, посвідченої 29.09.2012р. приватним нотаріусом Тернопільського районного нотаріального округу ОСОБА_4, встановлено, що ОСОБА_5 уповноважила ОСОБА_1 продати за ціною і на умовах на власний розсуд, здати в оренду, позичку, належну їй автомашину марки "БМВ-318", 1995р.в., р.н. BO 0884 ВА, для чого серед іншого надала право на керування цим автомобілем, зняття його з обліку та інш.

З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія СХТ 445821 встановлено, що згідно проведеної реєстрації від 17.09.2015р. позивач ОСОБА_1 є власником автомобіля "БМВ-318", 1995р.в., р.н. НОМЕР_3.

Ухвалою Сокальського районного суду від 26.01.2015р. року по справі №454/962/14-к про обвинувачення ОСОБА_2 за ч.1 ст. 286 КК України, закрито кримінальне провадження щодо обвинуваченого у звязку із примиренням з потерпілим та звільнено обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно мотивувальної частини ухвали, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що 31.12.2013р. о 19год. 00хв., керуючи автомобілем марки «Мерседес-Бенц Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_1, їдучи автодорогою сполучення Червоноград-Нововолинськ,

поблизу повороту на с. Савчин Сокальського району, в темну пору доби, проявивши злочинну недбалість та неувагу до дорожньої обстановки та її змін, будучи неуважним, порушивши п.п. 1.2, 12.2 ПДР України, виїхав на зустрічну смугу руху та допустив зіткнення із автомобілем марки «БМВ-3», реєстраційний номер НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_1.

Відповідно до звіту №С-00083 від 15.02.2016р., складеного ФОП ОСОБА_6, вартість матеріального збитку колісного транспортного засобу «БМВ-318Д», реєстраційний номер НОМЕР_3 без урахування ВТВ станом на 29.01.2016р. склала 122419,20грн.

Із копії квитанції до прибуткового касового ордера №4 від 25.01.2016р., встановлено, що позивачем ОСОБА_7 затрачено кошти в сумі 1100грн. за проведення незалежної експертної оцінки транспортного засобу ФОП ОСОБА_6.

Відповідно до полісу № АС/5316419 обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», застраховано цивільно-правову відповідальність по забезпеченому транспортному засобу - автомобіль марки «Мерседес-Бенц Спринтер", 2004р.в., р.н. НОМЕР_1, ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну згідно умов полісу становить 50000грн, франшиза 0 (нуль) грн., строк дії полісу з 06.07.2013р. по 05.07.2014р.

Таким чином, страховий випадок, що мав місце 31.12.2013р., відбувся в період дії вищевказаного полісу.

Як встановлено в ході розгляду справи із пояснень позивача у позові, із заявою про відшкодування виплат до страховика він звернувся в межах місяця після ДТП, однак страховиком виплат не проведено, в звязку з чим позивач повторно 17.03.2015р. звернувся із заявою до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», що стверджується дослідженою її копією, яка зареєстрована у страховій компанії вже 17.03.2015р. за №16517..

Крім цього, судом встановлено, що на час ДТП позивач керував автомобілем БМВ-318Д", р.н. BO 0884 ВА на підставі генеральної довіреності, що в розумінні ст. 1187 ЦК України визначає його як володільця транспортного засобу.

В свою чергу, із дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що позивачем після ДТП 17.09.2015р. проведено реєстрацію ушкодженого внаслідок ДТП автомобіля на себе.

У ст. 3 3акону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров»яю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Таким чином, виходячи із суті такого страхування, закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника заподіювача шкоди.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті

дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи.

Згідно із п. 36.2 ст. 36 зазначеного Закону, страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов»язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Як встановлено в судовому засіданні заява позивача ОСОБА_1 про проведення страхового відшкодування відповідачем ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» залишена без реагування, спростувань чи заперечень чого відповідачем суду не надано, як і не спростовано неприбуття аварійного комісара для встановлення обсягу збитків, що надало позивачу право за допомогою експерта самостійно визначити розмір шкоди.

Враховуючи наведене вище, суд прийшов до висновку, що позовна вимога про стягнення із відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в користь позивача 50000грн. страхового відшкодування підлягає до задоволення в повному обсязі.

Задовольняючи вимоги позивача суд виходив виключно з наданих ним доказів та тверджень, оскільки представник відповідача повторно не прибув в судове засідання та не скористався своїм правом на спростування чи заперечення вимог позивача.

Що стосується вирішення питання щодо розподілу судових витрат, суд згідно приписів ст. 88 ЦПК України, із врахуванням закриття провадження в частині вимог до відповідача ОСОБА_2 та документально підтверджених судових витрат, приходить до висновку про доцільність стягнення із відповідача ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в користь позивача ОСОБА_1 1100грн. відшкодування оплати проведеної експертної оцінки транспортного засобу та 551,20грн. судового збору щодо вимоги про стягнення страхового відшкодування.

Керуючись ст.ст. 10,60,212 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в користь ОСОБА_1 50 000 (пятдесят тисяч) грн. страхового відшкодування.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» в користь ОСОБА_1 1100 (одна тисячу сто) грн. відшкодування за оплату проведеної експертної оцінки транспортного засобу та 551 (пятсот пятдесят одну)грн. 20 коп. судового збору щодо вимог про стягнення страхового відшкодування.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Сокальський районний суд шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Головуючий: Т. В. Струс-Духнич