АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

головуючого Бреславського О. Г.

суддів : Перепелюк І.Б., Чупікової В.В.

секретаря Окармус О.М.

за участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_1, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на наступне.

Між нею та відповідачем 08.10.2010 було укладено шлюб, який було зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції. В період шлюбу у сторін народилась донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказувала, що відповідач самоусунувся від обовязку по вихованню доньки, будь-якої матеріальної допомоги не надає, прохання позивачки про її надання ігнорує. Зазначала, що в даний час її чоловік працює в аварійно-рятувальному загоні спеціального призначення УДСНС України в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, просила стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої доньки аліменти в розмірі 25% від його заробітку, але не менше ніж 1167,00 гривень починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. В подальшому уточнила свої позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частки від заробітку щомісяця, але не менше 1/3 мінімального прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку починаючи з 01 травня 2015 року.

Рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року позов задоволено частково.

№ 22ц-794/864/16р. Головуючий у 1 інстанції: Мілінчук С.В.

Категорія : 50 Доповідач: Бреславський О.Г.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду, а саме 25.02.2016 року і до досягнення нею повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 551,20 гривень.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року скасувати в частині стягнення аліментів та ухвалити нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття.

Вважає, що суд першої інстанції, приймаючи рішення по справі в частині стягнення аліментів, дав неправильну оцінку зібраним доказам, зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції посилаючись на ст.ст. 180-184 СК України виходив з того, що відповідач зобов'язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, є працездатним, працює і має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, що слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від його заробітку (доходу) але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня звернення до суду; що присуджений розмір аліментів буде достатній для забезпечення повного та всебічного розвитку дитини.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується й апеляційний суд.

За змістом ст.ст.180-183,191СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються від дня пред'явлення позову, у частці від заробітку, з урахуванням обставин, що мають істотне значення, проте не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом, позивач і відповідач перебувають в даний час у шлюбі, відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії 1-МИ № 062501 від 08.10.2010, який зареєстровано між ними 08.10.2010 у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1793 (а.с. 7).

Від шлюбу у сторін є донька ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-МИ № 201245 (а.с.8).

Відповідач працює на посаді старшого викладача методиста в АРЗ СП УДСНС України в Чернівецькій області. За період з листопада 2015 по квітень 2016 йому нарахована заробітна плата у розмірі 24540,908 грн., що підтверджується довідкою про доходи № 2/224 від 20.04.2016 (а.с.40).

Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання дитини, судом першої інстанції було правильно враховано обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, стан здоров'я платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, те що відповідач офіційно працевлаштований та отримує заробітну плату, обовязок батьків фінансово забезпечувати дитину в рівних частках.

З огляду на вищезазначені норми закону та встановлені обставини справи, суд першої інстанції підставно ухвалив рішення про часткове задоволення позову, а саме: в частині стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття.

Доводи апеляційної скарги про необхідність змінити рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів на дитину та стягнення аліментів у розмірі ? частки, з посиланням на те, що суд не взяв до уваги та не врахував те, що на утриманні відповідача перебувають непрацездатні батьки, які є пенсіонерами за віком, отримують мінімальну пенсію не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були дослідженні з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень даних у судовому засіданні та під час апеляційного розгляду справи, батьки відповідача працюють, є пенсіонерами за вислугою років, а не за віком, як зазначено в апеляційній скарзі (а.с.48). Вказані обставини сторонами не заперечувалися.

Посилання апелянта на те, що при визначенні розміру аліментів судом першої інстанції не враховано всіх обставин справи, розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівності обовязків дитини щодо утримання дитини, визначення розміру стягуваних аліментів у частці, яка значно перевищує встановлений прожитковий мінімуму на дитину відповідного віку не заслуговують на увагу, оскільки є безпідставними.

Ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд ухвалив рішення з додержанням норм матеріального права і без таких порушень норм матеріального та процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи.

А оскільки, за змістом ст. 308 ч.2 ЦПК України, не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 ЦПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 12 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий :

Судді :