Справа № 565/197/16-ц
Провадження № 2/565/184/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(з а о ч н е)

12 вересня 2016 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.,

при секретарі судового засідання Ломазі С.О.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про повернення завдатку та стягнення неустойки, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором та неустойки. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 21.02.15 р. між нею та відповідачем укладено договір про надання послуг, за умовами якого ОСОБА_4 зобовязався виготовити та передати їй у власність металопластикові ПВХ-вікна з профілю «VIKRA» за індивідуальним замовленням, а ОСОБА_2 л.Л. зобовязувалась прийняти виготовлену продукцію у власність та сплатити кошти в сумі 6000,00 грн. 21.02.15 р. нею на вимогу уповноваженої ОСОБА_3 особи з оформлення договорів в м.Кузнецовську Рівненської області, сплачено завдаток в сумі 1000,00 грн., а 02.03.15 р. додатково 2000,00 грн. завдатку. Проте, продукцію для неї не виготовлено, у звязку з чим, на підставі ст.571 ЦК України, заявлено вимогу про стягнення завдатку та додаткову сплату суми у розмірі завдатку, а всього 6000,00 грн., з підстав, передбачених п.4.2 договору неустойку у розмірі 0,1 % від вартості послуг за договором за період прострочення з 07.04.15 р. по 19.02.16 р. в сумі 1314,00 грн., з підстав, передбачених ст..625 ЦК України пеню у розмірі 157,30 грн., а також моральної шкоди в сумі 2289,15 грн.

Під час розгляду справи позивачем ОСОБА_2 зменшено позовні вимоги, позивач просила стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за договором від 21.02.15 р. в сумі 6000,00 грн., неустойку у вигляді штрафу за період з 07.04.15 р. по 30.06.16 р. у передбаченому договором розмірі 0,1 % від вартості договору за кожний робочий день у загальному розмірі 1836,00 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_2 не зявилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності з участю її представника.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та пояснила, що замовлення відповідачем не виконано як на день подання до суду позовної заяви, так і на даний час. Позивач ОСОБА_2 як замовник повністю виконала усі свої зобовязання за договором. Під час телефонних розмов відповідач обіцяв виконати умови договору та поставити продукцію, проте свої зобовязання так і не виконав.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, про розгляд справи у його відсутності не клопотав, заперечень проти позову не подав, судом ухвалено провести заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Судом встановлено, що 21 лютого 2015 року між ОСОБА_2 як замовником та фізичною особою підприємцем ОСОБА_3 як виконавцем укладено договір, за умовами якого виконавець зобовязався організувати роботи з виготовлення і передачі у власність замовника ПВХ конструкцій за індивідуальним замовленням SOUM-430 загальною площею 3,16 кв.м, білого кольору профілю ПВХ «Vikra Light», а замовник взяла на себе зобовязання оплатити та прийняти готові вироби і роботу, сплативши вартість виробів у розмірі 6000,00 грн. При цьому сторони погодили, що розмір завдатку становить 1000,00 грн. Виконавець зобовязується передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору, а у разі нестандартної комплектації виробів протягом 40 робочих днів. При цьому про передачу виробів замовник оповіщається за добу. Зобовязання виконавця за цим договором вважаються виконаними в повному обсязі після підписання замовником акту прийому-передачі виробів (п.п.1.1, 1.2, 1.4-3.2, 3.9 договору).

Сплата позивачем завдатку за договором у розмірі 1000,00 грн. підтверджується товарним чеком від 21.02.15 р. Крім того, з позовної заяви та пояснень представника позивача в судовому засіданні судом встановлено і відповідачем не спростовано, що після укладення договору сторони погодили додаткову сплату позивачем завдатку в сумі 2000,00 грн., сплата якого підтверджується товарним чеком від 02.03.15 р. Таким чином, відповідно до укладеного договору позивач ОСОБА_2 сплатила 3000,00 грн. завдатку.

З позовної заяви, пояснень представника позивача в судовому засіданні судом встановлено і відповідачем не спростовано, що свої зобовязання за договором від 21.02.15 р. ОСОБА_3 не виконав, вироби позивачу ОСОБА_2 не поставив, про їх виготовлення позивача не повідомляв.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що на даний час позивач ОСОБА_2 втратила інтерес щодо виконання відповідачем ОСОБА_3 своїх зобовязань за договором від 21.02.15 р. внаслідок прострочення боржника.

Статтею 570 ЦК України передбачено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання.

Правові наслідки порушення або припинення зобов'язання, забезпеченого завдатком, встановлені ст.571 ЦК України. Так, якщо порушення зобов'язання сталося з вини боржника, завдаток залишається у кредитора. Якщо порушення зобов'язання сталося з вини кредитора, він зобов'язаний повернути боржникові завдаток та додатково сплатити суму у розмірі завдатку або його вартості.

За таких обставин, на підставі ст.ст.571, 612 ЦК України суд вбачає правові підстави для стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплаченого за договором про надання послуг від 21.02.15 р. завдатку в сумі 3000,00 грн., а також додатково 3000,00 грн. у звязку з порушенням зобовязання, забезпеченого завдатком.

Відповідно до ст.ст.549, 550 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Пунктом 4.2 договору від 21.02.15 р., укладеного між сторонами, передбачено, що у разі невиконання виконавцем п.3.2 цього договору (обовязок передати у власність замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення договору), виконавець зобовязаний виплатити неустойку у розмірі 0,1 % від вартості цього договору за кожний робочий день прострочення.

Оскільки позивач стверджує, що індивідуальне замовлення не передбачало нестандартної комплектації, і дана обставина відповідачем не спростована, в силу п.3.2 договору від 21.02.15 р. відповідач зобовязаний був поставити вироби протягом 30 робочих днів з дня укладення договору, тобто до 06.04.15 р. Таким чином, відповідачем допущено прострочення з 07.04.15 р.

Отже, неустойка, яка підлягає нарахуванню відповідачу у розмірі, встановленому п.4.2 договору від 21.02.15 р., у звязку з простроченням виконання зобовязання, за період з 07.04.15 р. по 30.06.16 р., складає: 6000,00 грн. * 0,1 % * 306 робочих днів = 1836,00 грн.

На підставі ст.526 ЦК України, п.4.2 договору від 21.02.15 р., суд вбачає підстави для стягнення вищенаведеної неустойки.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

На підставі ст.88 ЦПК України, судові витрати, які складаються із сплаченого позивачем судового збору за подання заяви про забезпечення позову, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.526, 549, 550, 570, 571, 610, 612 ЦК України, ст.ст.4, 10, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст.10, 11, 60, 88, 208-209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений за договором про надання послуг завдаток в сумі 3000 (три тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. у звязку з порушенням зобовязання, забезпеченого завдатком.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 неустойку за договором про надання послуг в сумі 1836 (одна тисяча вісімсот тридцять шість) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені позивачем судові витрати в сумі 275 (двісті сімдесят пять) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір в сумі 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп.

На заочне рішення суду відповідач може подати до Кузнецовського міського суду Рівненської області заяву про його перегляд протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Кузнецовський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі ухвалення рішення у відсутності особи, яка бере участь у справі, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: