Виноградівський районний суд Закарпатської області
_____________________________________________________________________
Справа № 299/2544/16-ц
23.09.2016 м.Виноградів
У Х В А Л А

Суддя Виноградівського районного суду Закарпатської області Трагнюк В.Р., ознайомившись, відповідно до вимог ст.119, 120 ЦПК України з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3

Зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст. 119 ЦПК України.

Так, у відповідності до п. 6 ч.2 ст.119 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування. Підстави для звільнення від доказування передбачені у ст. 61 ЦПК України.

Таким чином, у тексті позовної заяви позивач повинен викладати не тільки обставини на обґрунтування своїх позовних вимог, але і одночасно зазначати засоби доказування на підтвердження кожної обставини чи про наявність підстав для звільнення від доказування.

Однак, позивач не зазначив у позовній заяві докази, тобто, засоби доказування, які підтверджують кожну з обставин, викладених у позовній заяві. У позовній заяві не зазначаються докази, які б підтверджували право власності спадкодавця на спадковий будинок саме на час його смерті, відомості про відсутність осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадковому майні, докази на підтвердження спорідненості позивача із спадкодавцем, відомості про власника земельної ділянки на якій побудовано будинок. Час його будівництва та віднесення чи не віднесення спірного будинку до спільної сумісної власності подружжя.

Окрім того, позивач залишає поза увагою ту обставину, що у відповідності до ст. 1251 ЦК України, якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Так, відповідно до вимог ст. 37 Закону України "Про нотаріат", ст.ст. 38, 42, 59 "Про місцеве самоврядування в Україні", п.2 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад народних депутатів України, затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України №22/5 від 25.08.1994р. передбачено, що у населених пунктах, де не має держаних нотаріусів нотаріальні дії вчиняють посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських рад, на яких такий обов'язок покладено рішенням виконавчого комітету відповідної ради.

Позов не містить жодних обставин про те, що особа, яка посвідчила заповіт 4 листопада 2002 року була уповноважена на вчинення цієї дії.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів на звернення.

Позивач не зазначає, ким порушені та не визнаються або оспорюються його права, свободи чи інтереси, та у звязку з чим ним предявлено вимогу до відповідача.

У справах даної категорії відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності спадкоємців за заповітом і за законом є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 Про судову практику у справах про спадкування, свідоцтво про на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п 5.1. "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" затвердженого наказом Мінюсту від 22.02.2012 року № 296/5 при оформленні спадщини за заповітом нотаріус має надати правову оцінку заповіту, перевірити його реєстрацію у Спадковому реєстрі та чинність на момент смерті заповідача. Якщо наданий спадкоємцем заповіт не відповідає вимогам законодавства, нотаріус відмовляє в його прийомі.

За таких обставин позивач, ставлячи вимогу про визнання права на спадщину, має вказати на правові підстави звернення до суду, надати/зазначити повні відомості про спадкоємців, докази вчинення дій на прийняття спадщини, відомості про обєктивну неможливість отримати в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно або письмову відмову нотаріуса у видачі такого свідоцтва.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог викладених у статтях 119-121 ЦПК України, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Керуючись ч.2 ст.121 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_3, - залишити без руху, надавши позивачу пятиденний строк, з дня отримання даної ухвали, для усунення недоліків позовної заяви і виконання вимог цієї ухвали судді, в противному разі позовна заява буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя ОСОБА_4