УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором кредиту.

На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 14 січня 2008 року між ним та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 22,80% на рік.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитом, станом на 30 червня 2015 року заборгованість за кредитом становить 17 939,90 грн, які банк просив стягнути з позичальника разом з судовими витратами.

В березні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання недійсним кредитного договору з тих підстав, що він суперечить вимогам Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки містить несправедливі положення щодо кредиту, відсутні відомості щодо детального розпису загальної вартості кредиту, умови кредитування, тобто обмежено його право, як споживача, на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації на кредитний продукт.

На думку позивача відповідач таким чином допустив порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», наслідком чого є недійсність договору відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України.

Крім того подав до суду письмову заяву про застосування наслідків пропуску строків позовної давності, оскільки строк дії картки закінчився 30 листопада 2011 року, а з позовом банк звернувся в суд в серпні 2015 року.

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість по кредиту в загальному розмірі 17 939,90 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 26 травня 2016 року рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 23 березня 2016 року в частині вирішення позову ПАТ КБ «Приватбанк» скасовано та ухвалено у цій частині нове рішення, яким позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 14 640,41 грн заборгованості по кредиту.

У задоволенні решти позову відмовлено.

В іншій частині рішення суду першої інстанцій залишено без змін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2 звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що 14 січня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 22,80% на рік.

Строк дії картки №416811, з якої проводилося зняття кредитних коштів визначено до листопада 2011 року.

В зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов'язань за кредитом, станом на 30 червня 2015 року кредитна заборгованість становить 17 939,90 грн, з яких 3 565,10 грн - заборгованість за кредитом; 9 901,96 грн - заборгованість по процентам; 3 142,37 грн - комісія за користування кредитом; 500 грн штраф (фіксована частина) та 830,47 грн штраф (процентна складова).

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову про визнання недійсним кредитного договору, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про відсутність передбачених законом підстав для визнання кредитного договору недійсним, оскільки при укладенні спірного кредитного договору кредитором було дотримано умов, які встановлені ЦК України та Законом України «Про захист прав споживачів» щодо забезпечення прав і законних інтересів споживача в процесі споживання банківського продукту. Так, ОСОБА_2 був ознайомлений з усіма умовами кредитування по даному виду кредиту, що він засвідчив власноручним підписом договору, тривалий період користувався кредитними коштами, поповнюючи відповідний кредитний рахунок, не пред'являючи жодних претензій щодо умов кредитування, а до суду з позовом про визнання договору кредиту недійсним звернувся лише після відповідного звернення до суду банку з позовною заявою про стягнення з нього отриманих у кредит коштів.

Крім того, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «Банк Форум» та задовольняючи частково даний позов, апеляційний суд, у зв'язку із невиконанням ОСОБА_2 умов кредитного договору правильно стягнув із останнього борг у сумі 14 640,41 грн, розрахувавши вказану суму за виключенням пені та комісії.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про визнання кредитного договору недійсним.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова