Провадження № 2/641/1703/2016 Справа № 641/3620/16-ц
06 липня 2016 року Комінтернівський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого судді Богдан М.В.,
за участю секретаря Дрокіної С.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Комінтернівський РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку,-
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою 79 по Садовому проїзду, 12 А в м. Харкові та зняти з реєстраційного обліку.
В обґрунтування позову посилається на те, що позивач є співвласником квартири №79 по Садовому проїзду, 12 А в м. Харкові. Крім неї співвласниками є ОСОБА_3, ОСОБА_4 Позивач є основним наймачем та сплачує всі рахунки за комунальні послуги. Крім них в квартирі зареєстрований та не мешкає чоловік позивача ОСОБА_2 Відповідач в квартирі більше року не проживає. Таким чином відповідач не проживає у вказаній квартирі тривалий час, перешкод у його проживанні за місцем реєстрації, а також поважність причин невикористання відповідачем права на користування спірним житловим приміщенням не існує.
В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких підтримав позовні вимоги та не заперечував проти винесення по справі заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з*явився, про день та час розгляду справи повідомлений судом належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст. 224 - 226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, докази в їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло від 09.06.1998 року, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду, квартира №79 по Садовому проїзду, 12 А в м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.5).
Згідно договору про визначення розміру ідеальних часток в спільній сумісній власності від 01.04.2016 року квартира №79 по Садовому проїзду, 12 А в м. Харкові належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 по 1/4 частині кожному.
Як вбачається з договору дарування частки квартири, від 06.04.2016 року ОСОБА_2 подарував належну йому 1/4 частку спірної квартири ОСОБА_3 (а.с.).
Згідно довідки дільниці № 22 Комунального підприємства «Жилкомсервіс» від 18.03.2016 року, у спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (а.с.20).
Як вбачається з довіреності від 21.05.2015 року, ОСОБА_2 уповноважив ОСОБА_1 бути його представником, в тому числі для подання заяв у реєстраційних органах (а.с.21).
Відповідач по справі більше року тому добровільно залишив спірне житлове приміщення та з цього часу місцезнаходження відповідача позивачу не відоме.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Законом України «Про свободу пересування і вільне обрання місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація провадиться за місцем постійного чи тимчасового перебування громадян. У разі зміни місця перебування Законом передбачено зняття з реєстрації за місцем проживання.
Згідно ст. 16 ЦК України - кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права.
Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі наданих позивачем доказів, суд вважає, що відповідачі відсутні в спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, і визнає їх такими, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про поважність причин відсутності відповідача в спірному житловому приміщенні, і не вбачає підстав для продовження цього строку, бо з заявою про поновлення цього строку, або з зустрічним позовом про поновлення його права користування спірним житловим приміщенням, відповідач до суду не звернувся.
Реєстрація місця проживання відповідача у квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, безперечно, обмежує її права власника по користуванню нерухомим майном, оскільки позивач вимушена самостійно нести витрати по утриманню житла і сплаті комунальних послуг.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог в частині примусового зняття з реєстраційного обліку відповідача з наступних підстав.
Суд не може вирішити питання, що відноситься до компетенції органів державної влади та місцевого самоврядування.
Відповідно до ст. 11 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» реєстрація місця проживання та місця перебування особи здійснюється відповідним органом спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації в Автономній Республіці Крим, областях, містах, районах, районах у містах, а також у містах Києві та Севастополі.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
У зв'язку з тим, що відповідач не користуються без поважних причин спірною квартирою більш як один рік, він є таким, що втратив право користування цим житлом, тому позов підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 60, 88, 209, 212, 214-215, 218, 224 ЦПК України, ст.ст. 319, 321, 391, 405 ЦК України, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №79 по Садовому проїзду, 12-А в м. Харкові.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, або протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_6