Справа № 713/1016/16-ц
Провадження №2/713/474/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2016 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кириляк А.Ю. за участі секретаря Перепелиця Т.І., за участю представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Дельтабанк» про визнання порушеними прав споживача ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася в суд з позовом до ПАТ «Дельтабанк» про визнання порушеними прав споживача .

В позові вказує, що між нею та відповідачем укладено договір на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки від 19 січня 2012 року та вона отримала 10000 гривень.

Посилалася на те, що їй постійно надходили СМС повідомлення та телефонні дзвінки на домашній телефон в зв»язку з цим звернулася з письмовою заявою до відповідача про надання йому розрахунку погашення нею заборгованості, на яку отримала відписку за вих. №053261716 від 24.03.2016 року..

Вважає, що відповідач незаконно їй відмовив у наданні інформації порушуючи ст.4 ч.1 п.4,6 Закону України «Про захист прав споживача». Просить визнати порушеними її права споживача , зобов»язавши ПАТ «Дельтабанк» надати письмову відповідь по суті заяви від 10.03. 2016 року.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, просили його задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «Дельтабанк» в судове засідання не зявився однак надіслав на позов своє заперечення просив в позові відмовити та розглядати справу в його відсутність.

Заслухавши доводи представників позивача, дослідивши письмові докази у справі суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Судом встановлено, що 19.01.2012 року між ОСОБА_3, Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було надано кредит на підставі укладеного кредитного договору № 003-25991-190112 від 19.01.2012 року.

Відповідно Кредитного договору Банк зобов'язався надати Позичальнику кошти в межах кредитного ліміту в сумі 10 000,00 грн. (Десять тисяч гри. 00 коп.). а Боржник зобов'язався в порядку, передбаченому Кредитним договором, повернути кредит, сплатити відсотки, комісії за користування кредитними коштами відповідно до умов Договору. Свої зобов'язання за Кредитним договором Банк виконав, що не заперечується самим позивачем.

В заяві адресованій ПАТ «Дельтабанк», ОСОБА_3 просить направити їй детальний та належним чином завірений розрахунок (грфік) погашення нею даного кредиту .

24.03.2016 року за вих.№05-3261716 ПАТ «Дельтабанк» надав ОСОБА_3 відповідь в якій вказує, що згідно зі ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006 р. №267, письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

Враховуючи вищевикладене, запитувана їй інформація буде надана їй у разі особистого звернення до відділення Банку із відповідною заявою.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

У відповідності до ст. 21 п. 5 Закону України "Про захист прав споживачів", крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо: будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію.

Згідно ст. 1 п. 19 Закону України "Про захист прав споживачів", продукція - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

Згідно з п. 1.2 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 10.05.07 року № 168, ці Правила регулюють порядок надання банками споживачу повної, необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про сукупну вартість споживчого кредиту (кредиту на поточні потреби, кредиту в інвестиційну діяльність, іпотечного кредиту) з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг, а також інших фінансових зобов'язань споживача, які пов'язані з отриманням, обслуговуванням та погашенням кредиту (у тому числі наданого у формі кредитної лінії, овердрафту за картковим рахунком тощо) і мають бути оплачені споживачем згідно з вимогами законодавства України та/або кредитного договору про надання споживчого кредиту.

Відповідно до п. 1.3 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, банки зобов'язані забезпечувати виконання цих Правил: у разі усних чи письмових звернень споживачів.

Так відповідно до ч. 5-6 ст. 5 Закону України «Про звернення громадян» письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати.

Звернення, оформлене без дотримання цих вимог, повертається заявникові з відповідними роз'ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Ч. 1 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачає, що інформація щодо діяльності та фінансового стану клієнта, яка стала відомою банку у процесі обслуговування клієнта та взаємовідносин з ним чи третім особам при наданні послуг банку, є банківською таємницею.

Національний банк України видає нормативно-правові акти з питань зберігання, захисту, використання та розкриття інформації, що становить банківську таємницю, та надає роз'яснення щодо застосування таких актів (ч. 6 ст. 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Ст. 62 Закону України «Про банки і банківську діяльність» передбачено, що інформація щодо юридичних та фізичних осіб, яка містить банківську таємницю, розкривається банками на письмовий запит або з письмового дозволу відповідної юридичної чи фізичної особи.

Відповідно до пункту 3.1. розділу 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених постановою Правління Національного банку України від 14.07.2006р. №267, письмовий запит (дозвіл) фізичної особи - клієнта банку має бути підписаний цією особою. Її підпис має бути засвідчений підписом керівника банку чи вповноваженою ним особою та відбитком печатки банку або нотаріально.

Відповідно до ст..10 ЦПК України , цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і що до яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як встановлено в судовому засіданні , це також підтверджено матеріалами справи, в заяві ОСОБА_3, що надійшла до банку відсутня дата та підпис заявника. Даний факт не заперечувала і представник позивача ОСОБА_1

Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв'язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ПАТ «Дельтабанк» про визнання порушеними прав споживача , оскільки в заяві відсутній її підпис та дата написання.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 208, 209 ч. 3, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ПАТ «Дельтабанк» про визнання порушеними прав споживача ,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Ю. Кириляк