Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

ОстапчукаД.О., Попович О.В.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, треті особи: Моторне (транспортне) страхове бюро України, ОСОБА_5, про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 06 січня 2013 року о 18 год. 58 хв. у м. Енергодар на перехресті вул. Козацька-Енергодарське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю його автомобіля НОМЕР_1, яким на підставі довіреності керував ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 квітня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Внаслідок ДТП пошкоджено його (позивача) автомобіль, вартість відновлювального ремонту якого становить 19 742, 89 грн. ОСОБА_4 є учасником бойових дій, разом з тим Моторне (транспортне) страхове бюро України відмовило у виплаті страхового відшкодування із посиланням на те, що неповідомлення страховика про ДТП призвело до неможливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути завдану ДТП майнову шкоду із винної особи - ОСОБА_4 у розмірі 20 242, 89 грн, із яких: 19 742, 89 грн - вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу, 500 грн - витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження, та 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля.

Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 квітня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 майнову шкоду у розмірі 20 242, 89 грн та моральну шкоду у розмірі 500 грн, судові витрати у розмірі 487, 20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду у частині стягнення з нього майнової шкоди у розмірі 20 242, 89 грн, судових витрат у розмірі 487, 20 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн, передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши викладені у касаційній скарзі доводи та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає відхиленню.

За ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що 06 січня 2013 року о 18 год. 58 хв. у м. Енергодар на перехресті вул. Козацька-Енергодарське шосе сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля позивача марки Renault Kangoo, д/н НОМЕР_3, яким на підставі довіреності керував ОСОБА_5, та автомобіля НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Енергодарського міського суду Запорізької області від 26 квітня 2013 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку зі спливом строку накладення адміністративного стягнення, провадження щодо ОСОБА_4 закрито на підставі ст. 38 КУаАП. Внаслідок ДТП пошкоджено автомобіль позивача, вартість відновлювального ремонту якого становить 19 742, 89 грн, вартість експертного дослідження 500 грн. ОСОБА_4 є учасником бойових дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини (ч. 2 ст. 1166 ЦК України).

Диспозиція наведеної норми у взаємозв'язку зі ст. 60 ЦПК України покладає на позивача обов'язок доказати факт заподіяння шкоди відповідачем та її розмір. Відсутність вини у заподіянні шкоди згідно ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити відповідач (висновки Верховного Суду України, викладені у постанові № 6-183цс14 від 03 грудня 2014 року).

За змістом положень п. 13.1.ст. 13Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду I групи, у його присутності, звільняються від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Відповідно до п. п. 33.1.4. п. 33.1. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Згідно п. 33.3. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов'язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна

(транспортних засобів).

Особи, зазначені в цьому пункті, звільняються від обов'язку збереження пошкодженого майна (транспортних засобів) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, у разі якщо не з їхньої вини протягом десяти робочих днів після одержання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду його уповноважений представник не прибув до місцезнаходження такого пошкодженого майна.

За п. п. 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є: невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди.

Про ДТП, що сталася 06 січня 2013 року о 18 год. 58 хв. у м. Енергодар на перехресті вул. Козацька-Енергодарське шосе, Моторне (транспортне) страхове бюро України не повідомлялося ні потерпілим, ні винуватцем ДТП. 18 вересня 2013 року ОСОБА_3 звернувся до МТСБУ із заявою про виплату страхового відшкодування, у якій відмовлено за п. п. 37.1.3. п. 37.1. ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки на момент звернення пошкоджений автомобіль було відновлено, що призвело до неможливості встановити факт ДТП, причини та обставини її настання, розмір заподіяної шкоди.

Рішення МТСБУ про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати)не оскаржене із визнанням неправомірності.

За встановлених обставин суди дійшли обґрунтованого висновку про стягнення оціненої майнової шкоди із безпосереднього заподіювача шкоди у загальному порядку.

Доводи заявника про незгоду із розміром стягнутої суми на відшкодування майнової шкоди зводяться до переоцінки доказів у справі, висновків судів не спростовують.

Неправильність розподілу судових витрат судами та стягнення витрат на правову допомогу у змісті касаційної скарги не розкривається, а тому в оскаржуваній частині судові рішення залишаються без змін на підставі ст. 337 ЦПК України.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У частині вирішення позову про відшкодування моральної шкоди ухвалені рішення не оскаржуються, а тому в силу ст. 335 ЦПК України не переглядаються.

Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 14 квітня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 09 липня 2015 року залишити без змін у частині стягнення з ОСОБА_4 майнової шкоди у розмірі 20 242, 89 грн, судових витрат у розмірі 487, 20 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 2 000 грн.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П. Дербенцева

Д.О. Остапчук

О.В. Попович