Справа № 428/7564/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Бондаренко І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 є власником квартири, яка розташована за адресою: м. Сєвєродонецьк, вул. Юності, 19/18, на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 1-405 від 04.07.2016 року. В спірній квартири зареєстрований відповідач, син колишнього власника, ОСОБА_2. У звязку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 18 будинку № 19 по вулиці Юності в місті Сєвєродонецьку Луганської області.

В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1, що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 1-405 від 04.07.2016 року.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 63216582 від 11.07.2016 року вбачається, що право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2, належить ОСОБА_1.

Згідно із п. 2.2. договору купівлі-продажу квартири, посвідченого державним нотаріусом Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори ОСОБА_3 № 1-405 від 04.07.2016 року, відповідач ОСОБА_2 до 01 жовтня 2016 року повинен знятися з реєстрації місця проживання та надати квартиру для безперешкодного користування позивачу ОСОБА_1.

Таким чином, враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 є сином колишнього власника спірної квартири та зобовязався знятися з реєстраційного обліку до 01 жовтня 2016 року, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги позивача стосовно визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою № 18 будинку № 19 по вулиці Юності в місті Сєвєродонецьку Луганської області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 174, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування квартирою № 18 будинку № 19 по вулиці Юності в місті Сєвєродонецьку Луганської області.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному суді Луганської області через Сєвєродонецький міський суд, шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Д. Б. Баронін