Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області
Справа № 191/1755/15-ц
Провадження № 2/191/70/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Бондаренко Г.В.,
за участю секретаря судового засідання - Силкіної О.Г.
згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксації судового засідання технічними засобами розглянувши цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Стандарт Україна» до Приватного підприємства «Управляюча компанія «Жилком-сервіс», ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 260491,49 грн.,-
Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року у справі №904/1750/14 судом було затверджено мирову угоду від 19.05.2014 р., укладену між ТОВ «Стандарт Україна» ПП «Управляюча компанія «Жилком-сервіс», відповідно до якої відповідач визнав позовні вимоги позивача у справі, що виникли з договору поставки №ОБ-1 від 20.06.2013 р. на суму 124997,55 грн., в тому числі 120299,99 грн. - сума основного боргу; 1443,05 грн. -3% річних; 803,57 грн. - інфляційні збитки; 2450,94 грн. - судовий збір. Відповідач визнав позовні вимоги в повному обсязі і зобовязався сплатити суму боргу на умовах, передбачених мировою угодою, а позивач зобовязався прийняти належне виконання цього зобовязання відповідача.
Відповідно до умов мирової угоди відповідач мав сплатити 4997,55 грн. до 01.06.2014 р. та залишок суми боргу в сумі 120000 (сто двадцять тисяч) грн., та зобовязався сплачувати частковими рівними платежами протягом наступних шести місяців у строк до 01 числа наступного місяця, з урахуванням зміни курсу долару США відносно гривні України.
Також, відповідно до п.3 мирової угоди сторони домовились, що у разі прострочення відповідачем здійснення оплати відповідно до погодженого графіку, що визначений п.2 цієї мирової угоди, відповідач зобовязується сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від суми прострочення, а у разі прострочення виконання грошового зобовязання в строк понад 30 ( тридцять) днів, окрім пені відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 20% відсотків від несвоєчасно сплаченої суми.
Відповідно до розрахунку позивача сума боргу, з урахуванням курсу долара США, пені та штрафу, станом на 18.05.2015 року становить 260491,49 грн.
Відповідно до умов договору поруки №п-19/05-1 від 19.05.2014 року поручитель ( відповідач ОСОБА_1М.) поручився за виконання зобовязань відповідача ПП « УП«Жилком-сервіс» за мировою угодою від 19.05.14 р., яка була затверджена ухвалою господарського суду від 02.06.14 р. Відповідач ОСОБА_1 зобовязався виконати грошові зобовязання боржника ( відповідача ПП « УП«Жилком-сервіс») протягом 30 днів з моменту виникнення боргу останнього за мировою угодою. Оскільки ОСОБА_1 є директором відповідача ПП «УП«Жилком-сервіс», то він достовірно знав про виникнення боргу за мировою угодою перед позивачем, але в порушення наданих за договором поруки зобовязань не виконав їх і не сплатив за боржника поточні боргові зобовязання.
В 30-денний термін, з моменту виникнення остаточного боргу за мировою угодою, тобто 31.12.2014 року поручитель не виконав зобовязань за договором поруки, що зумовлює настання у поручителя тієї самої відповідальності , що й у боржника та їх відповідальність перед кредитором ТОВ « Стандарт Україна» - є відповідальністю солідарних боржників.
Позивач посилався на ст.193 ГК України, ст.ст.524, 526, 530, 546, 553, 554, 611 ЦК України і просив задовольнити позовні вимоги та стягнути з ПП « УП« Жилком-сервіс», ОСОБА_1 на користь ТОВ « Стандарт Україна» 260491 грн.49 коп.
Представник позивача направив на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення - не заперечував.
Відповідачі ПП « УП« Жилком-сервіс», ОСОБА_1 в судове засідання не зявились про час та дату судового розгляду повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення ( а.с.79,88,90,91).
Відповідно до абзаців 4, 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.
Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року у справі №904/1750/14 судом було затверджено мирову угоду від 19.05.2014 р., укладену між ТОВ « Стандарт Україна» та ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс» (а.с.47-48).
Умовами мирової угоди передбачено, що відповідач ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс» зобовязався сплатити 4997,55 грн. до 01.06.2014 р. та залишок суми боргу в сумі 120000( сто двадцять тисяч) грн.. мав сплачувати частковими рівними платежами протягом наступних шести місяців у строк до 01 числа наступного місяця, з урахуванням зміни курсу долару США відносно гривні України ( а.с.52).
Відповідно до п.3 мирової угоди сторони домовились, що у разі прострочення відповідачем здійснення оплати відповідно до погодженого графіку, що визначений п.2 цієї мирової угоди, відповідач зобовязується сплатити на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу від суми прострочення, а у разі прострочення виконання грошового зобовязання в строк понад 30 ( тридцять) днів, окрім пені відповідач сплачує на користь позивача штраф у розмірі 20% відсотків від несвоєчасно сплаченої суми.
Разом з тим, суд приймає до уваги те, що в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року у справі №904/1750/14 у спорі між ТОВ «Стандарт Україна» і ПП « Управляюча компанія « Жилком-сервіс» зазначено про те, що суд затверджує мирову угоду на підставі ст.78 ГПК України, оскільки її умови стосуються лише прав і обовязків сторін щодо предмету позову, не суперечать чинному законодавству та не порушують чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів.
Таким чином, мирова угода була укладена між двома юридичними особами , а саме ТОВ « Стандарт Україна» і ПП « Управляюча компанія « Жилком-сервіс» і ОСОБА_1, як фізична особа не був залучений до участі при розгляді справи господарському суді.
Крім того, в ухвалі Господарського суду Дніпропетровської області від 02.06.2014 року у справі №904/1750/14 за позовом ТОВ « Стандарт Україна» до ПП « Управляюча компанія « Жилком-сервіс», пункт 5 ухвали вказано, що ухвала, як виконавчий документ підлягає виконанню в порядку, передбаченому Законом України « Про виконавче провадження» та може бути предявлена до виконання протягом одного року з дня її прийняття, тобто до 03.06.2015 року.
Ухвала Господарського суду Дніпропетровської області у справі №904/1750/14 набула законної сили 02.06.2014 року

Відповідно до статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Із частини 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» яку було ратифіковано Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року» від 17 липня 1997 року вбачається, що виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду.

Судом встановлено, що ухвалою від 02.06.2014 року визначено, що мирова угода, яка була затверджена судом - стосується тільки прав і обовязків сторін у справі , тобто ТОВ « Стандарт Україна» і ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс».

Таким чином, суд приходить до висновку, що договір поруки від 19.05.2014 року, укладений між ТОВ « Стандарт Україна» та ОСОБА_1 про поручительство за виконання обовязку ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс» на користь ТОВ « Стандарт Україна» - суперечить вимогам судового рішення від 02.06.2014 року .

Суд звертає увагу на те, що укладення мирової угоди при розгляді справи в суді - не є зобовязанням згідно вимог Цивільного кодексу України, оскільки врегульовано нормами процесуального права .

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів того, що ним вживались заходи, спрямовані на примусове виконання ухвали Господарського суду Дніпропетровської області у справі№904/1750/14 за позовом ТОВ «Стандарт Україна» до ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс» за період з 02.06.2014 року по 03.06.2015 року.

Також, суд прийшов до висновку, що станом на момент виникнення боргу 31.12.2014 року строк предявлення позивачем виконавчого документу - ухвали суду від 02.06.2014 р. до виконання ще не скінчився, і позивач не був позбавлений можливості стягнути борг відповідно до Закону України « Про виконавче провадження», тобто в порядку, передбаченому для примусового виконання судового рішення.

Посилання представника позивача на те, що відповідачі не сплатили заборгованість - не була доказана належними і допустимими доказами в ході судового розгляду, тому не може бути прийнята судом до уваги, оскільки це суперечить вимогам ст.ст.10,11 ЦК України, які визначають принципи змагальності і диспозитивності судового процесу.

До матеріалів справи не додано будь-яких доказів з приводу претензій позивача щодо несплати заборгованості у спірній період .

Суд дослідив матеріали справи і прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача ТОВ «Стандарт Україна» - є необґрунтованими, такими, що не підтверджені належними і допустимими доказами і вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог позивача ТОВ « Стандарт Україна» до ПП «Управляюча компанія « Жилком-сервіс», ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 79, 88, 214, 215, 224-226 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

В позові товариства з обмеженою відповідальністю « Стандарт Україна» до Приватного підприємства «Управляюча компанія «Жилком-сервіс», ОСОБА_1 про стягнення боргу в сумі 260491 ( двісті шістдесят тисяч чотириста девяносто одну) грн.49 коп. - відмовити у повному обсязі.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після закінчення розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку, строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Г.В. Бондаренко