Справа №705/3385/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 червня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області
в складі: головуючої-судді Горячківської Л.В.
при секретарі Музичук Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -
Позивачі звернулися до суду з позовною заявою до відповідача про визнання права власності на спадкове майно. Просили визнати за позивачкою - ОСОБА_2 - право власності на ? частину житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, яке є власностю подружжя; визнати за позивачами - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, яке складається з ? частини будинку з господарсько - побутовими будівлями в АДРЕСА_1 - по 1/6 частині кожному.
В обґрунтування позову посилались на те, що позивачка ОСОБА_2 разом з чоловіком ОСОБА_5, одружилися 1965 року. Під час перебування у шлюбі побудували житловий будинок з господарсько - побутовими будівлями в АДРЕСА_1, в якому проживали разом як чоловік та жінка та вели спільне господарство. Будівництво розпочали на земельній ділянці виділеній для будівництва у 1996 році, згідно дозволу на виконання робіт та будівництво було проведено згідно проекту отриманого в відповідних органах і в 1976 році будинок був закінчений будівництвом. Земельна ділянка, площею 0,0600 га виділена їм під будівництво будинку знаходиться в довічному користуванні. ІНФОРМАЦІЯ_3 року чоловік позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5 помер. Після його смерті вона та їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 фактично прийняли спадщину та залишилась проживати у вказаному житловому будинку. Звернувшись до нотаріуса позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок.
В судовому засіданні позивачі позов підтримали, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві.
У справі достатньо матеріалів про правовідносини сторін, за таких обставин суд вважає, що справу можливо розглядати без його участі.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи: копії свідоцтва про смерть ОСОБА_5, свідоцтва про одруження ОСОБА_5 та ОСОБА_2, свідоцтва про народження ОСОБА_3, технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 та інші письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.Умань Черкаської області помер ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 03.02.1991 року.
В 1966 році ОСОБА_5 була виділена в безстрокове користування земельна ділянка площею 0,0600 га для будівництва індивідуального житлового будинку, що підтверджується нотаріально посвідченим договором. Будівництво будинку було розпочато відповідно до отриманого дозволу № 66 на виконання робіт та було закінчено у 1976 році.
На вказаний житловий будинок було заведено домову книгу. Зазначені вище документи свідчать про належне володіння ОСОБА_5 майном, яке було побудовано на законних підставах, не є самочинним будівництвом та має усі необхідні документи відповідно до законодавства, яке діяло на момент побудови цього майна. За змістом діючих на той час нормативних актів, а саме п.20 «Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1996року, яким передбачено обов'язкову інвентаризацію будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у по господарських книгах - виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права.
Відповідно до ч.4 ст.3 Закону України від 01.07.2004року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація права була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.
Після смерті ОСОБА_5, відкрилась спадщина на майно, а саме житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями майна після його смерті є його дружина ОСОБА_2, та сини ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Звернувшись до нотаріальної контори, позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок, що підтверджується постановою державного нотаріуса Уманської міської державної нотаріальної контори № 639/02-31 від 05.04.2016 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії.
Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини самостійного заробітку. Відповідно до ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними. Оскільки спадкодавець ОСОБА_5. та позивач ОСОБА_2 з 25.11.1965року перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_2, виданим 25.11.1965року, тому майно, що належало ОСОБА_5 на час смерті, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя, де часки майна є рівними.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 392 ЦК України встановлено визнання права власності на майно, якщо це право не визнається або оспорюється іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.
Враховуючи все вищенаведене та те, що позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прийняли спадщину, подавши відповідні заяви до нотаріуса, проте їм було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючого документа, тому необхідно визнати за позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 прав власності на належну їм частину спадкового майна.
Керуючись ст.ст. 328, 1216, 1218, 1222, 1258, 1261 ЦК України, ст.ст. 10, 60, 213-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно задоволити.
Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м. Умані Черкаської області.
Визнати за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, яке складається з ? частини садибного (індивідуального) житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 - по 1/6 частині кожному.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка повинна бути подана, протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку відповідно до ч. 4 ст.231 ЦПК України.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі в десятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуюча: Л.В. Горячківська