Провадження №22-ц/784/1409/16 Головуючий першої інстанції :Мамаєва О.В.
Суддя-доповідач апеляційного суду : ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого судді - Бондаренко Т.З.,

суддів - Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання Горенко Ю.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_2, відповідачки ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_3

на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2016 року у справі за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват-Плюс» до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а :

В листопаді 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Компанія «ПриватПлюс» звернулося до суду з позовною заявою до ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 про стягнення з них заборгованості.

Позивач зазначав, що 6 березня 2010 року між ТОВ "Компанія "Приват-Плюс " та ОСОБА_5 було укладено договір з додатками № 1, 2, 3, предметом якого є надання відповідачу по справі послуг, спрямованих на придбання товару, а саме будівельних матеріалів вартістю 40000,00 грн. з умовою сплати щомісячних платежів.

В забезпечення виконання умов договору, 17 липня 2010 року між позивачем та ОСОБА_3, ОСОБА_6 було укладено договір поруки, згідно якого останні поручились за виконання ОСОБА_7 зобов'язань перед позивачем та взяли на себе відповідальність перед кредитором як солідарні боржники.

Позивач посилаючись на належне виконання ним зобовязань та порушення зобовязань боржником відповідачем ОСОБА_5, оскільки останній припинив здійснення щомісячних платежів, просив з відповідачів стягнути в солідарному порядку заборгованість за договором № 000930 від 06 березня 2010 року в сумі 48155,25 грн.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2016 року зазначений позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 солідарно на користь ТОВ "Компанія "Приват-Плюс", заборгованість за договором № 000930 від 06 березня 2010 року у розмірі 47430,79 грн., яка складається із: основної суми заборгованості - 39525,66 грн., штрафу - 7905,13 грн. Стягнуто з ОСОБА_6 та ОСОБА_3 на користь ТОВ "Компанія "Приват-Плюс", штраф у розмірі по 362,23 грн. з кожного. Розподілено судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач по справі, посилаючись на те, що судом порушено норми матеріального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які зявились до суду, дослідивши наявні докази у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Районний суд ухвалюючи рішення про задоволення вимог позивача про стягнення коштів за договором поруки з ОСОБА_3, як солідарного боржника, виходив з того, що є правові підстави для такої відповідальності.

Проте, з таким висновком не можна погодитись, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і таке встановлено судом, 6 березня 2010 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено договір № 000930, згідно якого предметом договору є надання останньому послуг, спрямованих на придбання товару у відповідності до умов «Програми діяльності Приват-Плюс», яка є додатком №1 до цього договору (а.с.4).

Так в зазначеному додатку № 1 визначено, що «Програма діяльності Приват Плюс» це програма, що базується на створенні адміністратором товариств партнерів у порядку на умовах та цілях, передбачених договором та цією «Програмою діяльності Приват Плюс» (а.с.5-6).

Як вбачається із додатку № 2 до наведеного договору від 6 березня 2010 року сторонами визначено найменування товару - будівельні матеріали, вартістю - 40 000 грн.; графік платежів - 180 місяців; розмір щомісячного загального платежу - 362,23 грн., який складається із щомісячного чистого платежу - 222, 23 грн. та щомісячних адміністративних витрат - 140 грн. (а.с.7).

В подальшому 14 липня 2010 року сторони уклали додаток № 3 до договору № 000930 про використання прав на отримання товару. Так, пунктами 1.2, 2.2, 2.3, 3.1.2 цього додатку визначена вартість товару за який здійснюється оплата, в сумі 40000 грн. Також зазначено, що ОСОБА_5 самостійно сплатив 60 щомісячних загальних платежів, на суму 21738,05 грн., а заборгованість, яка підлягає поверненню становить 43463,35 грн., термін її сплати встановлено до 05 липня 2020 року (а.с.8).

14 липня 2010 року укладено наступний тристоронній договір між ПП ОСОБА_8 (постачальник), ТОВ "Компанія «Приват-Плюс" (платник) та ОСОБА_5 (одержувач), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується поставити (передати у власність) одержувачу, платник оплатити рахунок постачальника на товар, а одержувач прийняти його. Також в цьому договорі зазначено, що платник здійснює оплату товару - будматеріалів, вартістю 40000 грн., на підставі договору № 000930 від 06 березеня 2010року, що укладений між ним та одержувачем (п.п. 1.1, 1.2, 2.1, 2.2 договору) (а.с.10).

На забезпечення виконання зобовязань боржника ОСОБА_5 14 липня 2010 року між ТОВ "Компанія "Приват - Плюс", ОСОБА_3, ОСОБА_6, укладено договір поруки, згідно якого поручителі надали поруку перед адміністратором за виконання ОСОБА_5 його зобов'язань за договором № 000930 від 06 березня 2010 року та додатками до нього № 1, 2, 3. Також зазначено, що заборгованість ОСОБА_5 перед адміністратором склала 43463,35 грн., які останній зобов'язується повернути у строки та в порядку передбачені договором та додатками до нього, та сплатити в повному обсязі до 05 липня 2020 року.

Договором поруки також встановлено, що кожен поручитель відповідає перед адміністратором за виконання партнером його зобов'язань за договором, а у випадку невиконання своїх зобов'язань, партнер та поручителі відповідають перед адміністратором як солідарні партнери (а.с. 9).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, згідно умов договору, відмова від виконання зобов'язання не припускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченою порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя.

На виконання умов договору та додатків до нього, а також наведених вимог закону позивачем ТОВ «Компанія «Приват Плюс» платіжним доручення № 900 від 15 липня 2010 перераховано ФОП ОСОБА_8 40000 грн., де призначення платежу зазначено, як на виконання договору № 000930 від 06 березня 2010 року ОСОБА_5 за будматеріали суму у 40000 грн. (а.с. 62, 168).

В звязку з перерахуванням коштів постачальнику в розмірі вартості товару, ФОП ОСОБА_8 наступного дня на підставі акту прийому-передачі від 16 липня 2010 року до договору № 000930 від 06 березня 2010 року передав ОСОБА_5 цемент 100 мішків на загальну суму 5000 грн., гіпсокартон 200 шт. на загальну суму 10000 грн., цеглу 10000 штук на загальну суму 10000 грн., шифер 100 штук на загальну суму 5000 грн., двері 6 штук на загальну суму 6000 грн., лінолеум 50 кв.м. на загальну суму 40000 грн. В акті також вказано, що ТОВ "Компанія "Приват-Плюс" сплатила вартість товару та те, що сторони одна до одної претензій не мають. На вказаному акті містяться підписи кредитора, боржника ОСОБА_5, відповідача у даній справі та постачальника ФОП ОСОБА_8 (а.с. 60).

В той же час в порушення взятих на себе зобовязань та наведених вимог закону, боржник, відповідач у справі ОСОБА_5, з листопада 2012 року припинив здійснювати щомісячні платежі, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість.

Відповідно до п.11.2 ст.11 «Програми діяльності Приват-Плюс» в разі не сплати партнером послідовно 2-х або більше щомісячних загальних платежів, він зобовязаний сплатити повністю одноразово достроково всі несплачені щомісячні загальні платежі протягом десяти днів з моменту отримання платіжної вимоги адміністратора ( а.с.6 об.).

На виконання наведених положень договору , листом від 9 квітня 2015 року ТОВ «Компанія «Приват Плюс» повідомив боржника і поручителів про необхідність погашення вказаної заборгованості та попередив їх, що в разі невиконання вказаної вимоги протягом 10 днів, з них буде стягнута заборгованості достроково в повному розмірі (а.с. 11).

Відповідно до зворотного поштового повідомлення вказаного листа ОСОБА_3 отримала 14 квітня 2015 року особисто (а.с. 17).

Положеннями ст. 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобовязання не предявить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобовязання або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не предявить позову до поручителя протягом одного року від дня укладання договору поруки.

Так, п. 18 договору поруки від 14 липня 2010 року передбачено, що цей договір діє до повного виконання партнером своїх зобовязань за договором № 000930 від 6 березня 2010 року та додатків до нього.

Проте, зазначення у вказаний спосіб строку дії договору не відповідає положенням ст. 252 ЦК України, що вказує на невизначеність строку дії договору поруки.

Предявивши вимогу про повне дострокове погашення заборгованості за договором, сплату нарахованих штрафів, позивач ТОВ «Компанія «Приват - Плюс», відповідно до положень частини другої статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й протягом шести місяців, починаючи від цієї дати був зобовязаний предявити позов до поручителя.

Так, як зазначено вище, письмова вимога отримана поручителем ОСОБА_3 14 квітня 2015 року та підлягала виконанню протягом 10 днів, тому шестимісячний строк має відраховуватись починаючи з 24 квітня 2015 року та спливає 24 жовтня 2015 року.

В той же час позов до суду предявлено 16 листопада 2015 року, тобто поза межами встановленого законом строку. Враховуючи, що такий строк не підлягає відновленню, право вимоги кредитора до поручителя ОСОБА_3 є втраченим, в звязку з припиненням її поруки за договором від 14 липня 2010 року.

Вказаний висновок ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду України викладеній у справі № 6-368 цс 16, яка є обовязковою для застосування судами України.

Проте, районний суд не звернув уваги на вказані обставини та вимоги закону, та безпідставно ухвалив рішення про стягнення заборгованості в тому числі і з ОСОБА_3, як солідарного боржника.

Тому, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, оскаржуване рішення районного суду в частинах задоволення вимог до ОСОБА_3 слід скасувати, та в цих частинах ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ТОВ «Компанія «Приват Плюс» до ОСОБА_3

Як наслідок вказане рішення також підлягає зміні в частині розподілу судових витрат з зазначенням про стягнення судового збору з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь ТОВ «Компанія «Приват - Плюс» по 609 грн. з кожного.

Враховуючи межи апеляційного оскарження, вказане рішення в іншій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315, ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 6 квітня 2016 року в частинах задоволення вимог до ОСОБА_3 скасувати, в цій частині ухвалити нове рішення.

В задоволенні вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват - Плюс» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором поруки від 14 липня 2010 року - відмовити.

Вказане рішення в частині розподілу судового збору змінити.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Приват - Плюс» судовий збір по 609 грн. з кожного.

В іншій частині це ж рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: Т.З. Бондаренко

ОСОБА_9

ОСОБА_10