233 № 233/2509/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2016 Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Мартишева Т. О. ,

за участю секретаря Махота О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, -

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення доказів у цивільній справі за його позовом до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності, відшкодування моральної шкоди, у якій посилаючись на ст.ст. 133-135 ЦПК України просив суд витребувати з бюро технічної інвентаризації м. Костянтинівка та з державного реєстру нерухомого майна відділу реєстрації Костянтинівської міської ради відомості щодо права власності на даний час квартири АДРЕСА_1, для долучення останніх до матеріалів цивільної справи. Зазначив, що дані докази необхідні для подання заяви про забезпечення позову та він не може одержати ці відомості самостійно, так як дана інформація не надається на запити громадян та за її отримання необхідно сплатити кошти, які в нього на теперішній час відсутні, бо він є інвалідом ІІ групи. Також зазначив, що ці матеріали можуть бути доказами у цивільній справі та підтвердять вимоги позивача.

Сторони, присутність яких не є обов*язковою, в судове засідання не з*явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Розглянувши заяву про забезпечення доказів, суд прийшов до наступного.

Зі змісту ст. 133 ЦПК України вбачається, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або в них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів.

Відповідно до ч.1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Отже, метою такого процессуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, що беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або ускладненим. Забезпечення доказів спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що у майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.

Відповідно до ч.1 ст.135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред*явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, провадження у зазначеній справі відкрито ухвалою судді від 30 червня 2016 року, неодноразово судом розглянуто заяви позивача у справі про забезпечення позову та доказів у цивільній справі.

У період часу з 11 липня 2016 року по 04 серпня 2016 року цивільна справа № 233/2509/16-ц перебувала у провадженні Апеляційного суду Донецької області у зв*язку з оскарженням позивачем ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01 липня 2016 року про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

У період часу з 08 серпня 2016 року по 07 вересня 2016 року включно суддя Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області на підставі наказу № 148-в від 06 липня 2016 року перебувала у відпустці.

16 вересня 2016 року у цивільній справі проведено попереднє судове засідання у відсутність сторін належним чином повідомлений про дату, час та місце проведення попереднього судового засідання позивач засобами телефонного зв*язку повідомив про неможливість прибути на виклик суду та просив провести попереднє судове засідання за його відсутності; - належним чином повідомлена про дату, час та місце проведення попереднього судового засідання відповідачка на виклик суду не з*явилася, не повідомивши про причину своєї неявки, із заявою про відкладення попереднього судового засідання до суду не зверталася.

Таким чином, дотепер судом не з*ясована думка позивача та відповідача по суті позовних вимог та можливих заперечень проти позову, також, позивач на визначеній цивільним процесуальним законодавством стадії цивільного процесу в порядку ст.ст. 130-131 ЦПК України під час попереднього судового засідання не звернувся до суду із клопотанням щодо витребування чи забезпечення доказів у цивільній справі.

Ухвалою суду від 22 вересня 2016 року провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності та відшкодування моральної шкоди зупинено до 31 жовтня 2016 року за клопотанням позивача на час його перебування за межами населеного пункту, що обумовлене його станом здоров*я та необхідністю проходження медичного огляду у встановленому законом порядку для підтвердження групи інвалідності.

Звернувшись після проведення попереднього судового засідання із заявою про забезпечення доказів, позивач ОСОБА_1 не зазначив причин несвоєчасного подання такої заяви, що передбачено ч. 2 ст. 131 ЦПК України, а також повторно зазначив про неможливість самостійного одержання запитуваної інформації, не надавши документального підтвердження звернення за її отриманням та одержання відмови у наданні певних відомості із зазначенням підстав, а так само доказів того, що запитувані відомості можуть бути знищені чи втрачені, тощо.

Також, у відповідності до ст. 134 ЦПК України позивачем у заяві про забезпечення доказів не наведені обставини, які б свідчили про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим.

З врахуванням викладеного вище, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, як необґрунтована.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133-135, 209, 210, 293 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя