"14" грудня 2016 р. Справа № 363/4454/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Котлярової І.Ю.,

при секретарі Палій Л.О.,

за участі:

заявника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вишгород скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця, -

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду із названою скаргою у якій просив на підставі смерті стягувача та постанови про закінчення виконавчого провадження від 30.12.2014р. зняти арешт з майна і виключити запис з Єдиного реєстру боржників. Крім того, на підставі сплати боргу в повному обсязі та закінчення виконавчого провадження ОСОБА_2 зняти арешт з майна ОСОБА_1 та ОСОБА_3 та виключити записи з Єдиного реєстру боржників. В подальшому від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання та пояснення, відповідно до яких він просив провести перевірку бездіяльності і недодержання державним виконавцем вимог законодавства , в частині зняття арешту та зобовязати начальника відділу ДВС своєю постановою усунути зазначені у скарзі порушення.

Скарга обґрунтована тим, що звернувшись до відділу державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ 29 вересня 2016 року із заявою про зняття арешту на майно та виключенням запису з Єдиного реєстру боржників на ОСОБА_1 у звязку зі смертю стягувача ОСОБА_4 та закінченням виконавчого провадження 30 грудня 2014 року за виконавчим листом № ?-1163 від 14 грудня 1998 року, скаржнику було відмовлено, у звязку з відсутністю рішення суду. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на підставі погашення в повному обсязі боргу ОСОБА_2 17 жовтня 2008 року, та закінчення виконавчого провадження 06 листопада 2008 року за виконавчим листом № ?-3122 від 22 листопада 2007 року Вишгородського районного суду Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5, ОСОБА_6 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 4386,32 грн. На майно ОСОБА_2 за його заявою арешт було знято лише 01 жовтня 2010 року, а виключення цього арешту з Єдиного реєстру боржників було зроблено тільки після його заяви від 28 вересня 2016 року. Тому відділом державної виконавчої служби Вишгородського РУЮ порушено норми закону про припинення обовязків солідарних боржників (караулові Г.І. та ОСОБА_3В.) при виконанні солідарного обовязку у повному обсязі одним із солідарних боржників ОСОБА_2

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення тим, що викладені у скарзі. Документів, на підтвердження повноважень, щодо представлення інтересів ОСОБА_3 не надав. Підтримав подані клопотання та пояснення, у звязку із чим просив суд їх задовольнити.

Представник ВДВС Вишгородського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, заяв про відкладання розгляду справи суду не надав.

Статтею 386 ЦПК України передбачено, що скарга розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні за участі заявника, його представника і державного виконавця.

Судом неодноразово були прийняті заходи щодо належного виклику сторін до суду, з метою не порушення строків розгляду скарги, враховуючи вимоги ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності сторін, які були повідомленні про час та місце розгляду скарги належним чином, заяв по відкладення розгляду скарги від ВДВС не надходило.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає скаргу не обґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів.

Судом встановлено, що 28 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС Вишгородського ДВС із заявою про виключення відомостей про боржників з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна.

Згідно листа відділу ДВС Вишгородського РУЮ № 16500 від 08 листопада 2016 року, вбачається, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 1068901 з виконання виконавчого листа № ?-1163 від 14 грудня 1998 року виданого Вишгородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 105 390,72 грн.

В ході проведення виконавчих дій було встановлено, що стягував ОСОБА_4 помер 13 листопада 2011 року.

02 липня 2012 року державним виконавцем, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про зупинення виконавчого провадження у звязку зі смертю стягувача до встановлення правонаступників. У звязку з відсутністю інформації про правонаступників, 30 грудня 2014 року державним виконавцем, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. (а.с.13)

У 2008 році на виконанні у відділі ДВС Вишгородського РУЮ перебувало виконавче провадження № 9395878 з виконання виконавчого листа № ?-3122 від 22 листопада 2007 року виданого Вишгородським районним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 4386,32 грн. (солідарно).

Відповідно до листа відділу ДВС Вишгородського РУЮ № 16500 від 08 листопада 2016 року, виконавче провадження № 9395878 з виконання виконавчого листа № ?-3122 від 22 листопада 2007 року завершено по ст. 37 п. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку зі сплатою боргу.

Також, у 2008 році на виконанні у відділі ДВС Вишгородського РУЮ перебувало виконавче провадження № 9395776 з виконання виконавчого листа № ?-312/07 виданого 22 листопада 2007 року Вишгородським районним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди в розмірі 4386,32 грн. (солідарно) та 06 листопада 2008 року виконавче провадження завершене по ст. 37 п. 8 ЗУ «Про виконавче провадження» у звязку зі сплатою боргу.

З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до статті 10 ЦПК України, при розгляді скарги, суд сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснив права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій.

Згідно ч. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, субєкта оціночної діяльності - субєкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у звязку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до листа № 16500 відділу ДВС Вишгородського РУЮ у Київській області від 08 листопада 2016 року, у звязку з тим, що строк зберігання завершених виконавчих проваджень у відділах ДВС становить три роки, матеріали вищезазначених виконавчих проваджень знищені і виконавчі провадження не може бути відновлено, що виключає можливість зняття арешту з майна ОСОБА_1

Відповідно до статті 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Враховуючи те, що заявником порушено питання про проведення перевірки бездіяльності і недодержання державним виконавцем вимог законодавства, а також зобовязання начальника відділу ДВС своєю постановою усунути зазначені у скарзі порушення, не є компетенцією суду. Питання щодо скасування арешту нерухомого майна, накладеного у відповідності до постанови державного виконавця, може бути вирішено лише шляхом звернення до суду з відповідною позовною заявою, оскільки виконавчі провадження, в рамках яких було накладено арешт на теперішній час закритті та знищенні, про що свідчать надані до суду документ, суд приходить до висновку про наведене, суд вважає необхідним у задоволені скарги ОСОБА_1 відмовити за необґрунтованістю.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1, 5, 11, 47 Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 5-15, 60, 209, 212-215, 383 - 387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Вишгородський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддя: І.Ю.Котлярова