справа № 760/4040/16-ц
провадження № 2/760/2995/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі судді Шевченко Л. В.,

за участю секретаря судового засідання Бугайчука О. Р.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, ухвалив таке рішення.

Позиції осіб, які беруть участь у справі:

01.03.2016 позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів до досягнення їхнім сином ОСОБА_3 трьох років.

Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що 05.06.2013 сторони уклали шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після припинення шлюбних відносин між сторонами не було досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання сина. Відповідач не проявляє належної уваги вихованню дитини та не надає матеріального забезпечення.

Позивач зазначила, що є студенткою, однак її дохід недостатній для належного та достатнього забезпечення їхнього сина.

У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідач визнав позов в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітнього ОСОБА_3, а проти задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дружини заперечував, мотивуючи тим, що розмір його доходу є незначним, а тому немає можливості утримувати позивача.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, з'ясувавши обставини справи, всебічно, повно, об'єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, суд

встановив:

Сторони зареєстрували шлюб 05.06.2013, про що складено актовий запис № 873. Цей факт встановлений на підставі свідоцтва про шлюб, серії НОМЕР_3, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 05.06.2013 (а.с. 4).

Від шлюбу у сторін є син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві 06.08.2013, про що складено актовий запис № 2379 (а.с. 5).

Згідно з довідкою форми №3 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» ЖЕД № 904 від 06.02.2016 № 523 у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_4 з 05.03.1987, ОСОБА_5 з 17.07.1992, ОСОБА_1 з 24.03.1995, ОСОБА_6 з 12.05.1993 та ОСОБА_3 з 19.11.2013 (а.с. 11).

Встановивши усі обставини справи та здійснивши загальну оцінку доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належить задовольнити частково з таких підстав.

Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, закріплено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (стаття 27).

Обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладений на батьків відповідно до статті 180 СК.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зобов'язані матеріально забезпечувати свого сина ОСОБА_3

Відповідно до частини першої статті 12 Закону «Про охорону дитинства» виховання в сім'ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частина перша статті 181 СК передбачає, що «способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними».

Відповідно до частини першої статті 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Суд встановив, що ОСОБА_2 працює, інших осіб на своєму утриманні не має. З довідки про доходи від 01.04.2016 випливає, що відповідач працює у ФОП ОСОБА_7 продавцем непродовольчих товарів та його заробітна плата за лютий - березень 2016 року склала 2 507,96 грн.(а.с. 20).

Суд погоджується із доводами позивача, що її доходи недостатні для утримання сина, а відповідач може надавати матеріальну допомогу.

Отже, враховуючи те, що відповідач зобов'язаний утримувати сина до досягнення ним повноліття і створювати необхідні передумови для його розвитку і забезпечення організації життя, беручи до уваги положення закону та обставини справи, а також визнання відповідачем позову у цій частині, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено частиною другою статті 182 СК.

Частина перша статті 191 СК визначає, що «аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову».

Таким чином, стягнення аліментів належить присудити з дня пред'явлення позову, тобто з 01.03.2016.

Позовні вимоги щодо утримання дружини до досягнення ОСОБА_3 трьох років підлягають задоволенню часткового з огляду на таке.

За правилами статті 84 СК дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Стаття 77 СК передбачає, що утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

Відповідно до частини першої статті 80 СК передбачає, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

З матеріалів справи випливає, що на момент звернення до суду син сторін - ОСОБА_3 не досяг трьох років та проживає разом з позивачем.

Суд погоджується із доводами позивача, що вона потребує матеріальної допомоги, однак вирішуючи спір по суті, суд має врахувати не лише інтереси позивача, а й права та свободи інших осіб, зокрема відповідача, які можуть бути порушені при задоволенні позовних вимог.

Аналіз вищенаведеного підводить суд до висновку, що сплата аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення ОСОБА_3 трьох років, поставить відповідача у тяжке матеріальне становище.

Дослідивши обставини справи, суд вважає за доцільне призначити аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення ОСОБА_3 трьох років, тобто до 25.07.2016.

Частина перша статті 79 СК передбачає, що «аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви».

Таким чином, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини з дня пред'явлення позову, тобто з 01.03.2016.

За подання позову про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Отже, розподіляючи судові витрати відповідно до статті 88 ЦПК, суд зазначає, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Україною 27.02.1991, а набула чинності для України 27.09.1991, Законом України «Про охорону дитинства», статтями 77, 79, 80, 84, 180, 181, 182, 183, 191 СК, статтями 1, 4-11, 18, 57-66, 79, 88, 157-196, 208, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 07851, Київська область, Бородянський район, смт. Клавдієве, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03124, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 року і до досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 07851, Київська область, Бородянський район, смт. Клавдієве, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, місце реєстрації: 03124, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2), аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_2, місце реєстрації: 07851, Київська область, Бородянський район, смт. Клавдієве, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Л. В. Шевченко