Дата документу 07.12.2016
Справа № 320/5622/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«07» грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого - судді Колодіної Л.В.,

при секретарі - Арифовій Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом, в якому просять зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення із вказаної квартири ОСОБА_3 без надання іншого житла та стягнути з відповідача витрати за оплату позивачами судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп..

Позов обґрунтовано тим, що позивачці ОСОБА_1 була надана квартира за адресою: АДРЕСА_1, в яку були вселені та зареєстровані ОСОБА_1 та її члени родини, з якими вона мешкала на той час, а саме: донька ОСОБА_2 та її малолітня дитина - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. 24.07.2013 року квартира була приватизована та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 набули права спільної часткової власності в рівних долях на квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24.07.2013 року виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2014 року.

З 19.12.1987 року позивачка ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_3, а 22.06.2004 року шлюб між ними було розірвано з тих підстав, що ОСОБА_3 зловживав спиртними напоями, вчиняв протиправну поведінку відносно ОСОБА_1.

Позивачка вказує, що з часу розірвання шлюбу відповідач не є членом сім'ї, оскільки позивачка зі своєю родиною ведуть окреме господарство та живуть своїм життям.

Відповідач на неодноразові звертання позивачів залишити квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, не реагує, в даній квартирі він не зареєстрований, комунальні послуги не сплачує, але залишається мешкати в ній по теперішній час без правових підстав. Крім того, відповідач продовжує вести аморальний спосіб життя, а саме: зловживає спиртними напоями, вчиняє сварки, бійки відносно позивачів у присутності малолітніх дітей, створює перешкоди у користуванні житлом, постійно виганяє з квартири, погрожує, не реагуючи ніяким чином на неодноразові звертання позивачів до нього залишити квартиру та піти.

Таким чином позивачі просять суд зобов'язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 права користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення із вказаної квартири ОСОБА_3 без надання іншого житла.

В судове засідання сторони не з'явились.

Від позивачів до суду надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, наполягають на задоволенні позовних вимог.

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги не визнає.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що відповідно до копії ордеру на житлове приміщення №20430 від 26.03.2013 року, ОСОБА_1 з родиною, яка складається із 3 чоловік, було надано право на заняття жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_1. В склад родини входять: донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_4 /а.с.15/.

24.07.2013 року квартира за адресою: АДРЕСА_1 була приватизована та ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_4 набули права спільної часткової власності в рівних долях на квартиру, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло, виданим 24.07.2013 року виконавчим комітетом Мелітопольської міської ради та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.01.2014 року /а.с.16-18/.

Позивачка ОСОБА_1 своєчасно сплачує комунальні послуги за користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копіями квитанцій /а.с.19-25/.

Згідно довідки про реєстрацію місця проживання начальника відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №2042 від 30.08.2016 року, за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано місце проживання: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.28/.

Згідно копій свідоцтв про народження ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 вбачається, що матір'ю дітей є ОСОБА_2 /а.с.12-13/.

22.06.2004 року рішенням Мелітопольського міськрайонного суду шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано, що також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу від 02.03.2006 року /а.с.14, 29/.

Згідно довідки КП «Житломасив» від 26.08.2016 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дійсно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 і разом з нею проживають: колишній чоловік ОСОБА_3, донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та онук ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.30/.

Згідно характеристика старшої по дому від 25.08.2016 року, ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 з 2000 року по теперішній час. За час проживання зарекомендував себе як поганий сім'янин. Неодноразово влаштовував бійки і скандали. Декілька разів спав п'яним на майданчику під'їзду /а.с.31/.

Відповідно до ч.1 ст. 116 Житлового кодексу України якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб.

Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналізуючи зібрані у справі докази кожний окремо та всі в сукупності, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1, ОСОБА_2 перешкоди у здійсненні права користування квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3 без надання іншого житлового приміщення.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачів витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп..

Керуючись ст. 116 ЖК України, ст. ст. 317, 319, 321, 383, 391 ЦК України, ст. ст.14, 15, 57, 59, 60, 61, 79, 86, 88,107, 208, 212-215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення - задовольнити:

Усунути перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, у користуванні квартирою, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, шляхом виселення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, з вищевказаної квартири, без надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний номер - НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер - НОМЕР_2, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_7, ідентифікаційний номер - НОМЕР_3, які проживають за адресою: АДРЕСА_1, судовий збір в розмірі 551 /п'ятсот п'ятдесят одну/ грн. 20 коп..

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л.В. Колодіна