РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

при секретарі Матієнко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Херсоні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом від імені та в інтересах ОСОБА_2, посилаючись на те, що 13.11.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, відповідно до умов якого останньому було надано грошові кошти в розмірі 470000 доларів США, з кінцевим терміном повернення 01.03.2013 року. Свої зобов'язання за договором позики відповідач виконав частково, грошові кошти повернуто в розмірі 180000 доларів США. 31.03.2015 року представником позивача ОСОБА_4 через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. було направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо повернення частини позики в сумі 290000 доларів США протягом семи днів з дати отримання вимоги. 08.04.2015 року відповідач отримав письмову вимогу, однак грошові кошти не повернув. У зв'язку з цим позивач змушений звернутися до суду із даним позовом та просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 борг за договором позики від 13.11.2012 року у сумі 290000 доларів США, що еквівалентно 6800878,45 гривень, а також понесені судові витрати в розмірі 6090 гривень.

В ході судового розгляду справи представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача борг за договором позики від 13.11.2012 року у сумі 290000 доларів США, що еквівалентно 7308436,74 гривень, та 6890,00 гривень судового збору.

Позивач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог, вказав, що станом 24.03.2015 року відповідачем повернуто ОСОБА_2 180000 доларів США, що за курсом НБУ становить 4191811,92 гривень. З урахуванням того, що відповідач взяв у позивача у борг 3800000,00 гривень, які вже повернув, представник відповідача просить відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлений у встановленому законом порядку.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 листопада 2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно умов якого ОСОБА_2 - позикодавець передав, а ОСОБА_3 - позичальник прийняв у власність грошові кошти у сумі 3800000 гривень, що еквівалентно 470000,00 доларів США.

Згідно умов Договору позики, повернення суми позики має бути здійснено об 12 годині 01.03.2013 року за адресою: АДРЕСА_1. Позичальник в праві повернути, а позикодавець прийняти суму позики, або її частину, до настання строку, зазначеного в пункті 3 цього договору. Сторони домовились, що документом, який підтверджуватиме прострочення виконання позичальником зобов'язання за цим договором та безспірність заборгованості, буде письмова вимога про усунення порушень ( у вигляді заяви) позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню, та строк платежу, передана зі зворотним повідомленням позичальникові у порядку, передбаченому ст. 84 Закону України «Про нотаріат».( а.с.9-10)

Факт отримання грошей підтверджується розпискою, власноручно написаною позичальником в момент передачі, згідно якої ОСОБА_3 взяв в борг у ОСОБА_2 гроші в сумі 3800000,00 гривень 13.11.2012 року, та зобов'язується повернути 01.03.2013 року( а.с.11).

Відповідно до заяви ОСОБА_4, яка діє від імені ОСОБА_2, через приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Косенко Л.А. було направлено на адресу відповідача письмову вимогу щодо повернення частини позики в сумі 290000 долари США протягом семи днів з дати отримання вимоги. Також із даної заяви вбачається, що станом на 24.03.2015 року позичальник повернув частково грошові кошти в сумі 180000,00 доларів США(а.с.12).

Згідно свідоцтва від 20.05.2015 року заява ОСОБА_4, яка містила вимогу про повернення протягом семи днів з моменту отримання цієї заяв, грошові кошти в розмірі 290000,00 доларів США за договором позики від 13.11.2012 року, була передана шляхом рекомендованого поштового відправлення з повідомленням про отримання. Згідно відмітки органу зв'язку, зазначено на рекомендованому повідомлені про вручення поштового відправлення, поштове відправлення отримане ОСОБА_3 08 квітня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.

Ч.2 ст.1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено із договору позики від 13.11.2012 року та розписки ОСОБА_3, що відповідач взяв у ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3800000,00 гривень, еквівалент яких на той час складав 470000,00 доларів США.

Із заяви ОСОБА_4 від 31.03.2015 року (а.с.12) встановлено та сторонами в судовому засіданні не було заперечено, що станом на 24.03.2015 року ОСОБА_3 повернув ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 180000,00 доларів США.

Згідно довідки НБУ (а.с.130) станом на 24.03.2015 року 180000,00 доларів США еквівалентно 4191811,92 гривень.

З урахування того, що ОСОБА_3 взяв у ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 3800000,00 гривень, суд дійшов переконання, що розрахунок з позивачем здійснено в повному обсязі, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Крім цього, у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідача не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, заявлені ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_2, задоволенню не підлягають в повному обсязі.

Разом з цим, у відповідності до ст.154 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Суворовського районного суду м.Херсона від 26.01.2016 року у вигляді арешту на 1/2 частку однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 212, 213-215 ЦПК України, ст. ст. 1046, 1047 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, поданого від імені та в інтересах ОСОБА_2, до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики від 13.11.2012 року у сумі 290000 доларів США, що еквівалентно 7308436,74 гривень, та 6890,00 гривень судового збору відмовити в повному обсязі.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою №668/15186/15-ц Суворовського районного суду м.Херсона від 26.01.2016 року, а саме арешт на 1/2 частку однокімнатної квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, що належить на праві власності ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення суду.

Суддя: С.І.Майдан

Повний текст рішення суду виготовлений 26.07.2016 року.

Суддя: С.І.Майдан