Справа № 451/1644/15 Головуючий у 1 інстанції: Крет А.І.
Провадження № 22-ц/783/4865/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 В. І.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Копняк С.М., за участю секретаря судового засідання Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості "Укрспирт" про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

в с т а н о в и л а :

рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 10 червня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано незаконним та скасовано Наказ № 262-к від 19 жовтня 2015 року про звільнення ОСОБА_2. Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді старшого технолога Вузлівського МПД ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» з 19 жовтня 2015 року. Стягнуто з відповідача - Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» (місцезнаходження: Київська обл., м.Бровари, вул. Гагаріна, 16), на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 жовтня 2015 року по 10 червня 2016 року у розмірі 67274 (шістдесят сім тисяч двісті сімдесят чотири) гривні 79 коп. Стягнуто з Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» на користь держави судовий збір в розмірі 1775 грн. 14 коп. Вказано, що рішення в частині поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за один місяць у розмірі 5961 грн. (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 70 копійок підлягає негайному виконанню.

Рішення суду оскаржив відповідач, просить таке скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в позові повністю. На думку апелянта, оскаржуване рішення не відповідає вимогам законності та обґрунтованості. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду справи, що призвело до ухвалення необґрунтованого рішення, яке не відповідає фактичним обставинам справи; суд безпідставно поновив строк позовної давності, зазначивши, що такий слід обраховувати з 04.11.2015 року. Позивача листом від 20.10.2015 року було повідомлено про необхідність прибуття на Вузлівське МПД для отримання трудової книжки та направлено копію наказу про звільнення, з таким листом така ознайомилась, однак від одержання листа відмовилась, про що свідчить відмітка на довідці з конвертом. Як зазначає апелянт, цей лист позивач отримала 22.10.2015 року, а тому строк звернення до суду слід відраховувати з 22.10.2015 року. Окрім того, з 20 жовтня 2015 року позивач на роботі не з`являлась, що підтверджує, що така знала про звільнення .

В судовому засіданні представники апелянта - ОСОБА_3, ОСОБА_4, апеляційну скарги підтримали, надали письмові пояснення до апеляційної скарги /а.с.208/, просять таку задовольнити, рішення скасувати та у задоволенні позову відмовити; представник позивача ОСОБА_5 навів пояснення аналогічні письмовим запереченням /а.с.192/, апеляційну скаргу заперечив.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Як видно з матеріалів справи, позовні вимоги про визнання наказу від 19.10.2015 року про звільнення та поновлення на роботі зі стягненням середнього заробітку за увесь час вимушеного прогулу позивач обґрунтовувала тим, що наказ вважає незаконним та лише нещодавно такій стало відомо про звільнення.

Судом першої інстанції встановлено, що з 14 лютого 2014 року позивач була прийнята на роботу на посаду інженера-хіміка І категорії Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» на підставі наказу № 1 від 14 лютого 2014 року. З 14 листопада 2014 року позивача переведено з посади інженера-хіміка 1 категорії на посаду старшого технолога Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» на підставі наказу № 31/2-к від 14 листопада 2014 року (а.с.30).

Встановлено, що 13 липня 2015 року відповідачем було складено акт про перевірку стану Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» (а.с. 31-36).

Судом встановлено, що до складення акту про перевірку стану Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» позивачем 9 липня 2015 року та 10 липня 2015 року складено пояснюючу та службові записки, відповідно (а.с. 37-38).

З наявних в матеріалах справи табелів обліку робочого часу та листків непрацездатності вбачається, що позивач була відсутня на роботі в період з 20 липня 2015 року по 16 жовтня 2015 року в звязку з хворобою (а.с. 51-55, 104-107).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання профспілкового комітету Вузлівського МПД ДП «УКРСПИРТ», більшістю членів комітету проголосовано за надання згоди на звільнення старшого технолога Вузлівського МПД ОСОБА_2 за умов доведення наявності правових обставин (а.с.50).

З доданої до позовної заяви копії наказу ДП «Укрспирт» № 262-к від 19 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_2, старшого технолога Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» наказано звільнити з роботи з 19 жовтня 2015 року у звязку з втратою довіри п.2 статті 41 КЗпП України.

В мотивувальній частині оскаржуваного наказу зазначено, що 13 липня 2015 року в результаті перевірки Вузлівського МПД ДП виявлено недостачу сировини та необліковану спиртовмісну рідину. Встановлено відсутність записів в журналах первинного обліку погодинного обліку спиртовимірювального апарату. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.3.3., 3.4, 3.8., 6.1., посадової інструкції старшого технолога Вузлівського МПД ДП «Укрспирт».

Як підстави прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача відповідачем вказано акт перевірки стану Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» від 13 липня 2015 року та пояснення ОСОБА_2 від 9 липня 2015 року та від 10 липня 2015 року.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що правила проведення операцій з матеріальними цінностями повинні бути затверджені на законодавчому рівні чи локальними актами на підприємстві; посадова інструкція позивача не містить зазначення правил проведення операцій з матеріальними цінностями, як і інші матеріали справи; відсутня дата ознайомлення з посадовою інструкцією; не знаходить підтвердження обізнаність позивача із своїми посадовими обовязками на момент вчинення проступку, а тому дійшов висновку про недоведеність порушень правил проведення операцій з матеріальними цінностями саме позивачем. Окрім того, не погоджується з висновками, наведеними у акті перевірки, точний час виявлення нестачі сировини не відомий, відсутні докази про отримання під звіт позивачем кукурудзи у загальній кількості 86680,00 кг.

Окрім того, судом вказано, що наявність розпорядження про покладення матеріальної відповідальності на позивача за ввірені товарно - матеріальні цінності не свідчить про те, що позивачу було відомо про існування такого, умови договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність № 26/2 від 14 листопад 2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, є недійсними, оскільки вони погіршують становище позивача як працівника порівняно з законодавством України про працю. Безпідставність звільнення пов`язує і з тим, що посади старшого технолога відсутні в Переліку посад і робіт з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо пов'язані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, тому вважає сумнівом віднесення посади, яку займала позивач, до категорії матеріально-відповідальних. Зазначає про недоведеність винних дій позивача щодо обліку товарно-матеріальних цінностей.

Поважність пропуску позивачем місячного строку звернення з позовом , суд обґрунтував тим, що відсутні докази щодо дати ознайомлення працівника з наказом про звільнення, позивач отримала трудову книжку лише 4 листопада 2015 року, про що підтверджує книга обліку руху трудових книжок, через незадовільний стан здоров`я, така у цей день з позовом не звернулась, в подальшому два дні 05 та 06.12 були вихідними, а тому прийшов до висновку, що саме 7 грудня 2015 року слід вважати днем звернення до суду (дата штемпеля на конверті ). Вказав і на те, що похилий вік позивача (47 років) та незначний пропуск терміну звернення до суду є поважною причиною пропуску такого, та прийшов до висновку про поновлення цього строку.

Однак, з такими висновками суду колегія суддів погодитись не може, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 234 КЗпП України, у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд може поновити ці строки.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції поновив пропущений строк звернення позивача з позовом до суду та вирішив спір по суті, відтак рішення суду переглядадається відповідно до вирішених по суті позовних вимог.

Відповідно до п.2. ч.1 ст.41 КЗпП України, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір'я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу. Саме за нормами цієї статті позивача звільнено з роботи.

Для розірвання трудового договору з підстав вищенаведеної статті потрібна наявність таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, ін.; 2) винна дія працівника, 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Як роз`яснює Пленум Верховного Суду України у п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів», звільнення з підстав втрати довір'я можна визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір'я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Таким чином, ключовими словами, що відображають розуміння безпосереднього обслуговування товарних цінностей - це «прийняття» і «збереження», основне коло працівників, які безпосередньо обслуговують грошові, товарні цінності це особи, які одержують їх під звіт.

Як вбачається з оскаржуваного наказу про звільнення ОСОБА_2 № 262_к від 13 липня 2015 року, в результаті перевірки Вузлівського МПД ДП виявлено нестачу сировини та необліковану спиртовмісну рідину. Встановлено відсутність записів в журналах первинного обліку погодинного обліку спиртовимірювального апарату. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п. 3.3., 3.4, 3.8., 6.1., посадової інструкції старшого технолога Вузлівського МПД ДП «Укрспирт».

Як відстави прийняття оскаржуваного наказу про звільнення позивача відповідачем вказано акт перевірки стану Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» від 13 липня 2015 року та пояснення ОСОБА_2 від 09 липня 2015 року та від 10 липня 2015 року.

Вищезазначеним актом перевірки стану Вузлівського МПД, який проводився на підставі наказів ДП «Укрспирт» від 22.06.2015 року № 112-квос, 113-квос, 114-квос та розпорядження ДФС України № 142-р від 02.06.2015 р., були встановлені наступні порушення: в журналі первинного обліку не ведуться записи погодинного обліку спиртовимірювального апарату типу КС-70, 07.07.2015 року на Вузлівське МПД прийнято 2 автомашини з ТОВ «Агрофонд» в кількості 73660 кг. У автомашин,що заїхали на територію підприємства, не було документів на доставлений вантаж. За вимогою на відпуск сировини № 1102 від 07.07.2015 року та аналізу якості сировини № 59 від 07.07.2015 року кукурудза подрібнена в кількості 84430 кг була відпущена на виробництво зі складу. За результатами проведеної інвентаризації, встановлено, що кількість сировини, яка надійшла на виробництво згідно наданих документів не відповідає кількості переробленої сировини.. Недостача сировини -30 090 кг, з якої можливо виготовити 1173,76 дал. Не облікованого спирту умовного. Окрім того виявлено ємкість в бродильному відділенні у якій знаходилась не облікована рідина прозорого кольору (з жовтим відтінком) та характерним запахом спирту. При огляді території Вузлівського МПД 09.07.2015 р. виявлено ємкість з необлікованою патокою .

Як видно з посадової інструкції старшого технолога Вузлівського МПД (а. с. 45-48), відповідно до п. п. 3.3., 3.4, 3.8., 6.1. посадової інструкції, старший технолог Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» організовує оперативний контроль за забезпеченням виробництва технічною документацією, обладнанням, інструментом, матеріалами, сировиною, комплектуючими виробами, транспортом, вантажно-розвантажувальними засобами і ін., а також за здійсненням підготовки виробництва нових видів продукції. Забезпечує щоденний оперативний облік ходу виробництва (передачі спирту в спиртосховище), виконання добових завдань випуску готової продукції по кількості і номенклатурі виробів, контроль за станом і комплектністю незвершеного виробництва, раціональністю використання транспортних засобів і своєчасністю виконання вантажно-розвантажувальних робіт. Веде безпосереднє керівництво роботою виробничих складів, здійснює розподіл сировини на виробничі дільниці, приймає участь в проведенні інвентаризації незавершеного виробництва, несе відповідальність за ввірені йому товарно-матеріальні цінності.

Вищевказана посадова інструкція підтверджує про виконання трудових обов`язків, пов`язаних з обслуговуванням матеріальних цінностей, окрім того, безпосереднє обслуговування товарних цінностей підтверджується наступним.

Так, Розпорядженням т.в.о. керівника Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» № 77-к від 31.10.2014 року на позивача було покладено виконання обовязків старшого технолога та зобовязано прийняти товарно-матеріальні цінності (залишки сировини, незавершеного виробництва, допоміжні матеріали).

Відповідно до Акту приймання-передачі від 01.11.2014 року засвідчено передачу позивачу товарно- матеріальних цінностей.

Згідно з Договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність №26/2 від 14 листопада 2014 року, укладеного з ОСОБА_2, положеннями якого передбачено, що остання бере на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження матеріальних цінностей, ввірених їй адміністрацією та зобовязується дбайливо ставитись до переданих їй для зберігання матеріальних цінностей, вживати заходів для запобігання їх нестачі, знищенню, псуванню, втратам; вчасно повідомляти адміністрацію про будь-які обставини, що загрожують збереженню довірених їй матеріальних цінностей; вести облік, складати та надавати у встановленому порядку товарно-грошові та інші звіти про рух та залишки ввірених йому матеріальних цінностей; здійснювати приймання та відпуск матеріальних цінностей за документами, оформленими належним чином.

Згідно з Вимогами на відпуск сировини №1075, № 1076, №1079, №1102 (копії яких містяться в матеріалах справи), наявний підпис позивача як особи, яка безпосередньо прийняла відпущену зі складу сировину - кукурудзу подрібнену.

Окрім того, журналом обліку сировини, копія якого міститься в матеріалах справи, підтверджується що позивач особисто приймала матеріальні цінності - кукурудзу подрібнену та розписувалась про це.

У п. 6 посадової Інструкції старшого технолога ОСОБА_2 (з положеннями якої остання була ознайомлена) зазначено, що старший технолог несе відповідальність за ввірені йому товарно-матеріальні цінності; за своєчасну передачу спирту в спиртосховище; за безпечну експлуатацію приміщень і споруд; за неналежне виконання своїх трудових обовязків.

Таким чином, функціональними обовязками старшого технолога Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» підтверджено безпосереднє обслуговування товарних цінностей. Відтак, не заслуговують на увагу висновки суду про те, що посада, яку займала позивач, не відноситься до категорії матеріально-відповідальних та позивачу не було відомо про обов`язки, визначені у наведених вище документах, та безпідставним є висновок про недійсність договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність .

Приймаючи умови договору про повну матеріальну відповідальність, позивач погодилась з таким, працювала в період його дії, а тому невірним є висновок суду першої інстанції про те, що оскільки Перелік посад і робіт з працівниками, які займають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані зі зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей, затверджений постановою Держкомпраці СРСР Секретаріатом ВЦРПС від 28 грудня 1977 року №447/24, не містить посади технолога чи старшого технолога, а також посади інженера хіміка, з такою (позивачкою) не міг укладатись і відповідний договір.

Судом першої інстанції не взято до уваги те, що вказаний нормативно-правовий акт (Перелік посад і робіт…) містить перелік не лише посад, а й перелік робіт, виконання яких та тій чи іншій посаді дає підстави для укладення з працівниками договору про повну матеріальну відповідальність. ОСОБА_3 того,відповідно до ст. 135-1 КЗпП України письмові договори про повну індивідуальну матеріальну відповідальність можуть бути укладені підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо повязані із збереженням, обробкою, продажом (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. А тому,згідно зазначеного Переліку посаді і робіт, старший технолог Вузлівського МПД ДП «Укрспирт» є тією особою, в силу виконання своїх обов`язків з яким може бути укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність.

Як видно з матеріалів справи, передача Позивачу товарно-матеріальних цінностей в процесі її роботи відбувалася на постійній основі згідно звітних документів ( в т. ч. вимог про відпуск сировини), тому не заслуговують на увагу висновки суду про те, що ОСОБА_2 не була уповноваженою для обслуговування товарно- матеріальних цінностей особою.

Як видно з письмових пояснень від 10.07.2015 року, позивач вказує на факт недостачі зерна кукурудзи, що надійшло в її розпорядження згідно письмових вимог, та вказує, що таке зерно нею поміщене на тривале зберігання у виробничі силоси, які не пристосовані до цього.

Таким чином, невиконання посадових обов`язків, порушення порядку прийняття товарно- матеріальних цінностей, встановлення нестачі сировини, відсутність належного керівництва роботою виробничих складів підтверджують про порушення правил розподілу сировини на виробничих дільницях що пов»язано з особою ,позивача, зайнятою безпосереднім обслуговуванням товарних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл, ін.) , отримання таких під звіт, а відтак не заслуговують на увагу висновки суду першої інстанції про відсутність винних дій позивача.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України).

Розірвання трудового договору з позивачем за наведених вище підстав може бути здійснене лише за попередньою згодою профспілкового комітету та, як видно з матеріалів справи, така згода запитувалась саме у зв`язку з втратою довір`я до позивача з боку власника, згода була надана; як видно з матеріалів справи, з часу виявлених зазначених у актах перевірок порушень, позивач тривалий час на роботі у зв»язку з хворобою не була, після виходу на роботу винесено оспорюваний наказ, в основу якого покладено відповідний акт перевірки та письмові пояснення позивачки, відтак звільнення відбулось з дотриманням процедури, передбаченої ст. 147-149 КЗпП України.

Посилання сторони позивача на ту обставину, що про наявність наказу про звільнення позивач не знала, на увагу не заслуговує, оскільки після звільнення з роботи з 19.10.2015 року позивач свідомо на роботу не виходила та на лікуванні не перебувала, що встановлено у судовому засіданні у суді апеляційної інстанції зі слів представника позивача, який підтвердив про відсутність листків про тимчасову непрацездатність у цей період, окрім того, актом про відмову від підписання наказу про звільнення від 19.10.2015 року /а.с.164/ підтверджено про відмову від підпису після оголошення наказу позивачу відповідальною особою - ОСОБА_6, зазначену обставину сторона позивача не спростувала.

Враховуючи наведене, доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а рішення суду першої інстанції як таке, що не відповідає вимогам матеріального закону й дійсним обставинам справи, в силу вимог ч.1 ст.309 ЦПК України, залишатися в законній силі не може й підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309 , ст.ст. 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

вирішила :

апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» задовольнити.

Рішення Радехівського районного суду Львівської області від 10 червня 2016 року скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженим до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в двадцятиденний строк з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

ОСОБА_7