Справа № 310/8235/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

12 грудня 2016 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

при секретарі Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини, заінтересована особа Бердянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою, яку згодом уточнили, і в якій просять встановити факт народження дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування заяви зазначили, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.09.2014р. 03 лютого 2015 року ОСОБА_1 у м. Торезі Донецької області народила доньку, що засвідчено медичним свідоцтво про народження, виданим ТОВ «Український медичний експертний центр». Вони звернулись до відділу РАЦС м. Бердянська для реєстрації народження дитини і видачі їм свідоцтва про народження дитини українського зразка, але їм було відмовлено через те, що медичне свідоцтво про народження видано органом, який здійснює свою діяльність на непідконтрольній Україні території. Просять встановити факт народження заявницею ОСОБА_1 03 лютого 2015 року в м. Шахтарську Донецької області, Україна, дитини ОСОБА_3.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_2 заяву підтримав, посилаючись на обставини викладені в ній. Просять її задовольнити.

Представник заінтересованої особи Бердянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у судове засідання не з'явився. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Вислухавши пояснення заявника, показання свідка, дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

Згідно зі ст.ст. 234, 256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факту народження особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Особливості провадження у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України визначені ст. 257-1 ЦПК України.

Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом.

Згідно ст.144 СК України, батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст.13 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів.

Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров'я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров'я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров'я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження дитини.

Постановою Верховної ради України №254-УІІІ від 17.03.2015р. « Про визначення окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і сіла Донецької та Луганської областей.

Заявник ОСОБА_2, який був допитаний судом як свідок, суду пояснив, що 20.09.2014 року він та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб. Дружина на той час була вже вагітною і перебувала на обліку спочатку в Донецькому регіональному центрі матері та дитини, а потім в Українському медичному експертному центрі в м. Макіївка. Проживали вони в ІНФОРМАЦІЯ_2. Вночі 03.02.2015 року у дружини почалися пологи. Через комендантський час, який діяв в місті, вони не змогли дістатися до м. Макіївки і звернулися до найближчого пологового будинку в м. Торезі. 03 лютого 2015 року о 19 год. 00 хв. В пологовому будинку Торезької ЦМЛ, дружина народила дівчинку вагою 3300 гр. На підставі обмінної карти пологового будинку м. Тореза ТОВ «Український медичний експертний центр» була видано медичне свідоцтво про народження №38 від 10.02.2015р. Народження дитини було зареєстровано у відділі РАЦС м. Тореза 10.02.2015р. Але, як стало відомо, запис про реєстрацію народження дитини до Державного реєстру актів цивільного стану не внесено. Відділ РАЦС м. Бердянська відмовив їм у реєстрації народження доньки на підставі наданих ними документів про народження, посилаючись на те, що вони видані органами, які здійснюють свою діяльність на непідконтрольній Україні території.

На підтвердження факту народження дитини заявниками надано виписку Торезької центральної міської лікарні б/н від 06.02.2015р. з медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1, з якої вбачається, що остання поступила в акушерське відділення лікарні 03.02.2015 року. Того ж дня о 16-25 год. народила дівчинку вагою 3300 гр. ОСОБА_4 з відділення 06.02.2015р.

З обмінної карти пологового відділення лікарні «Талон 2. Відомості пологового будинку, пологового відділення лікарні про породіллю» №б/н від 06.02.2015р. видно, що ОСОБА_1 03.02.2015р. народила дитину вагою 3300гр, зріст 49 см.

Заявником також надана для огляду у судовому засіданні оригінал медичної картки розвитку дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в якій наявна «Довідка для дільничного педіатра або сімейного лікаря», видана 06.02.2015р. Торезькою центральною міською лікарнею про те, що ОСОБА_1 03.02.2015 року в пологовому будинку №1 м. Тореза народила доношену дитину жіночої статі, вагою 3300 гр., зріст 49 см.

Заявник також надав суду оригінал свідоцтва про реєстрацію народження ОСОБА_3, 03.02.2015р., яке видано відділом ДРАЦС реєстраційної служби Торезького міського управління юстиції у Донецькій області 10.02.2015р., актовий запис №38. Проте, вказане свідоцтво видано установою, яка на час видачі цього свідоцтва повноважень щодо здійснення державної реєстрації актових записів не мала, оскільки знаходиться на непідконтрольній Україні території.

При розгляді цієї справи суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Так, у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republico f Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення.

Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження для реалізації особистих немайнових прав заявника та дитини, суд оцінюючи докази у їх сукупності, в тому числі медичних довідок, що видані медичними установами, які знаходяться на тимчасово окупованій території України, приходить до висновку, що факт про встановлення якого просять заявники знайшов своє підтвердження в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11,59,60,208-209,213-215,256-259, 367 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 про встановлення факту народження дитини задовольнити.

Встановити факт того, що громадянка України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка смт. Московське, м. Шахтарськ, Донецька область, Україна, місце проживання якої зареєстровано за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, народила 03 лютого 2015 року в м. Торез Донецька область, Україна, дитину жіночої статі, батьком якої є ОСОБА_2.

Рішення суду допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Бердянський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні під час проголошення рішення - протягом 10 днів з дня його отримання.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

СуддяОСОБА_5