Справа № 638/2581/16-ц Провадження № 2/638/2250/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

Головуючого судді Шишкіна О.В.,

секретаря - Голуб Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округи ОСОБА_3 про розірвання спадкового договору, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулась до суду із позовом до відповідача, яким просила розірвати спадковий договір, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округи ОСОБА_3, зареєстрований за №317, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, у звязку з невиконанням ОСОБА_2 покладених на неї зобовязань за договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивачем вказано про те, що згідно умов оспорюваного договору, відповідач зобовязувалась виконувати розпорядження позивача, а саме: відвідувати відчужувача за її проханням, організовувати зустрічі відчужувача та її онуків, забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікарськими засобами, медикаментами та виробами медичного призначення за кошти відчужувача, а у разі смерті відчужувача, відповідач набула б право власності на її майно двокімнатну квартиру № 63 загальною площею 46,1 м.кв. по вул. Космічній, 24-а у м. Харкові.

Позивач, ОСОБА_1 свої зобовязання в частині відмови від продажу, дарування, зміни майна, передачі майна у власність іншій особі на підставі іншого правочину виконала належним чином.

Однак відповідачка, ОСОБА_2 свої зобовязання в частині виконання немайнових розпоряджень відчужувача не виконувала належним чином протягом тривалого періоду часу. А саме: вона не провідувала відчужувача ОСОБА_1 за її проханнями, не приймала участі у організації зустрічей відчужувача з онуками, не забезпечувала належним чином ОСОБА_1 лікарськими засобами, медикаментами, виробами медичного призначення, які призначалися позивачці за рецептами лікарів.

Більше того, позивачка ОСОБА_1 досить рідко бачилася з онуками і взагалі на даний час не знає нічого про їхнє життя і виховання.

Саме неналежне виконання відповідачкою ОСОБА_2 своїх зобовязань згідно умов спадкового договору від 09.03.2011 року і постало підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовними вимогами про розірвання такого договору.

Враховуючи невиконання Відповідачкою умов спадкового договору, навіть у частині придбання ліків, позивачка була вимушена неодноразово звертатися з проханням до інших родичів за допомогою, які повели себе з розумінням та з більш людяним ставленням. Тому позивачка, має намір скласти заповіт, яким передати у спадщину квартиру АДРЕСА_2 загальною площею 46,1 кв.м., іншій особі згідно вимог чинного законодавства.

У судовому засіданні представник позивача та позивач позов підтримали, просили спадковий договір розірвати.

Представник відповідача проти позову заперечував, наголосив на необґрунтованості та недоведеності позовних вимог та звернув увагу суду на те, що підстави, наведені позивачем для розірвання договору не доведені, відсутність відповідача у місті Харкові назвав поважною, оскільки вона була вимушена виїхати із дітьми за кордон.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив про те, що договір укладався за життя його брата, між їх матірю та брата дружиною. До 2015 року його матір, позивач по справі, про договір не згадувала, однак після смерті його брата, невістка не піклувалась про позивача, матеріальної їй допомагав свідок. Через відсутність уваги та допомоги з боку відповідача, позивач, відповідно до пояснень свідка, сама вирішила розірвати договір.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення сторін, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог зважаючи на наступне.

Згідно з вимогами частини третьої статті 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог статей 57-60 ЦПК України.

За ст.57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ст.ст. 1302, 1304 ЦК України одна сторона (набувач) зобовязується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із вимогами ст. 1305 ЦК України набувач у спадковому договорі може бути зобовязаний вчинити певну дію майнового або немайнового характеру до відкриття спадщини або після її відкриття.

09.03.2011 сторонами укладено спадковий договір, відповідно до умов якого (п. 1.1., ч.3 Договору) відповідач зобовязувалась виконувати розпорядження позивача, а саме: відвідувати відчужувача за її проханням, організовувати зустрічі відчужувача та її онуків, забезпечувати відчужувача згідно з рецептами лікарів належними лікарськими засобами, медикаментами та виробами медичного призначення за кошти відчужувача, а у разі смерті відчужувача, відповідач набула б право власності на її майно двокімнатну квартиру № 63 загальною площею 46,1 м.кв. по вул. Космічній, 24-а у м. Харкові (а.с. 10-11).

Відповідно до ст.ст. 629, 628 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто невиконанням договору, Відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Твердження позивача про фактичне невиконання договору відповідачем підтверджується поясненнями позивача, свідка та запереченнями представника відповідача, з яких вбачається, що вона фактично у місті Харкові не проживає та не може виконувати покладені на неї договором обовязки.

Відповідно до ст. 1308 ЦК України спадковий договір може бути розірвано судом на вимогу відчужувача у разі невиконання набувачем його розпоряджень.

Частиною 2 статті 651 ЦК України визначено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

За таких обставин суд вимушений визнати оскаржуваний спадковий договір таким, що не виконується відповідачем, а тому розірвати його.

Керуючись ст. ст. 651, 1302, 1307 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 209, 212, 214, 215, 218 ч.2 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Розірвати спадковий договір від 09.03.2011 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округи ОСОБА_3, зареєстрований за №317, предметом якого є квартира АДРЕСА_1, у звязку з невиконанням ОСОБА_2 покладених на неї зобовязань за договором.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 551,21 грн. (пятсот пятдесят одна грн. 21 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складено і віддруковано суддею в нарадчій кімнаті.

Головуючий: суддя