УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевській районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Калюжної В.В., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у залі суду у м. Запоріжжі скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі ЦРВЕМ на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа,

ВСТАНОВИВ:

Представник ВАТ «Запоріжжяобленерго» звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції

Заявник у скарзі зазначив, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 16.11.2007 року видано виконавчий лист № 2-2458/07 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 4408 гривень 20 коп..

29.06.2016 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа серія ВП № 50386712.

У вищевказаній постанові зазначено, що в ході проведення виконавчих дій, виявити місцезнаходження боржника не вдалося, у звязку з чим стягнення не проводилося.

Заявник вважає, що постанова про повернення виконавчого документа від 29.06.2016 року є незаконною, оскільки без достатніх правових підстав державний виконавець повернув виконавчий документ стягувачу без фактичного виконання, тому просить постанову скасувати.

В судове засідання представник заявника не з'явився, суду надав письмову заяву про розгляд скарги у його відсутність, скаргу підтримує.

Представник Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції до судового засідання не зявився, суду надав письмові заперечення проти скарги, просить суд у задоволенні скарги відмовити.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, без фіксування судового процесу.

Перевіривши обставини справи і вимоги заявника суд вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 384 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби.

Згідно ч. 2 ст. 384 ЦПК України, скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя 16.11.2007 року видано виконавчий лист № 2-2458/07 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 4408 гривень 20 коп., а також витрат повязаних із сплатою судового збору та ІТЗ у розмірі 81 грн.

Судове рішення, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання на всій території України (ст. 124 ч. 5 Конституції України, ст. 14 ч.ч. 1, 2 ЦПК України). Примусове виконання судового рішення покладено на державну виконавчу службу і здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" (Закон № 606-XIV).

29.06.2016 року державним виконавцем Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції повернуто виконавчий документ стягувачу без виконання на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», про що було винесено постанову про повернення виконавчого документа серія ВП № 50386712.

У вищевказаній постанові зазначено, що в ході проведення виконавчих дій, виявити місцезнаходження боржника не вдалося, у звязку з чим стягнення не проводилося.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час винесення оскаржуваної постанови спеціальним законом, який визначає умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, був Закон України „Про виконавче провадження від 21.04.99 № 606-XIV з наступними змінами (далі Закон).

Згідно з ст. 1 Закону України „Про виконавче провадження виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, зазначеного в ст. 3 цього Закону, за заявою прокурора у випадку представництва інтересів громадянина або держави в суді, в інших передбачених законом випадках.

У ст. 3 цього Закону зазначено, що примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню такі виконавчі документи, як виконавчі листи, що видаються судом.

Проте, діючи у порушення до зазначених вимог Закону, державний виконавець не вжив необхідних заходів спрямованих на повне виконання судового рішення про стягнення боргу з боржника, а саме спрямованих на зясування місця проживання, перебування боржника.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», з метою захисту інтересів стягувача, державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Пунктом 1 стаття 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи державний виконавець звертається до суду з поданням про оголошення боржника у розшук.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України „Про виконавче провадження, в редакції на час винесення оскаржуваної постанови, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

За таких обставин, суд вважає, що доводи заявника є обґрунтованими, а тому скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 378, 383, 387 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» в особі ЦРВЕМ на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції щодо скасування постанови про повернення виконавчого документа задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції від 29.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу серія ВП № 50386712.

Зобов'язати Вознесенівський відділ державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції провести всі необхідні виконавчі дії щодо виконання рішення суду, відповідно до вимог Закону України „Про виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-2458/07 від 25.01.2010 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1, заборгованості у сумі 4408 (чотири тисячі чотириста вісім) грн. 20 коп., судового збору у розмірі 51 грн. та витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 30 грн.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом пяти днів з дня її отримання копії ухвали.

Суддя В.В. Калюжна