Справа № 635/2233/16-ц
Номер провадження 2/635/1364/2016
З А О Ч Н Е Р I Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2016 року Харківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді Полєхіна А.Ю.
за участю секретаря судового засідання - Письменної В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в cмт. Покотилівка Харківського району Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 07 липня 2013 року відповідач ОСОБА_2 взяв у борг суму, еквівалентну 2400,00 доларів США, яку зобовязувався повернути 01 жовтня 2013 року, а у разі прострочення виконання грошових зобовязань щодо повернення суми позики, відповідач зобовязувався виплатити на користь позивача компенсацію у розмірі 0,3 % відсотки в день від суми боргу за кожний день прострочення платежу, про що відповідачем власноручно складена письмова розписка в присутності двох свідків. 18 січня 2016 року позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою про негайне повернення грошових коштів у гривні України в сумі, еквівалентній 2400,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату платежу, але дана вимога залишена відповідачем без уваги. Оскільки добровільно повернути борг відповідач відмовляється, він змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення по справі не заперечував.
Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення у газеті "Слобідський край", причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та письмових заперечень проти позову не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Судом встановлено, що згідно письмової розписки від 07 липня 2013 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі еквівалентній 2400,00 доларів США, які відповідач зобов'язувався повернути 01 жовтня 2013 року, а у випадку не повернення боргу зобовязувався виплатити на користь позивача компенсацію у розмірі 0,3 % в день за кожний день прострочення платежу (а.с. 8,9).
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.
На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язком для виконання сторонами.
Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
З матеріалів справи вбачається, що 18 січня 2016 року позивачем надіслана вимога повернути йому суму боргу за договором позики від 07 липня 2013 року у гривні України в сумі, еквівалентній 2400,00 доларів США за офіційним курсом НБУ на дату платежу, на яку відповідач ніяк не відреагував (а.с. 10).
Відповідно до ч. 4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи не містять безспірних та допустимих доказів виконання відповідачем зобов'язань за договором позики від 07 липня 2013 року.
Відповідач ОСОБА_2 не виконав взяті на себе зобов'язання щодо повернення грошових коштів відповідно до зазначеної домовленості між сторонами, про що свідчить наявність боргового документу у позивача.
Згідно з частиною 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи умови боргової розписки відповідача від 07 липня 2013 року 3 відсотки річних від простроченої суми за період з 02 жовтня 2013 року по 01 березня 2016 року складає: 65 027,52 грн. * 0,3% : 100% * 882 дн. = 172 062,82 грн.
Отже, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені тим витрати на оплату судового збору.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11,60, 88, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, судові витрати з судового збору в розмірі 2370 (дві тисячі триста сімдесят) гривень 90 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку подання відповідачем заяви про його перегляд, подання апеляційної скарги позивачем, у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області протягом десяти днів апеляційної скарги.
Суддя - А.Ю.Полєхін