АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/958/16 Головуючий 1 інст.: Федорова О.В.
Категорія: договірні

Рішення

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 р. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого Кіпенка І.С.,

суддів Шаповал Н.М., Кіся П.В.,

за участі секретаря Таран В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» на рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2014 року по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернулося до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 48 527,60 швейцарських франків. У той же день на забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, за яким до позивача перейшло право вимоги до боржника за указаним кредитним договором.

Посилаючись на неналежне виконання умов кредитного договору, позивач просив суд стягнути з відповідачів у солідарному порядку заборгованість, яка станом на 16 серпня 2013 року становить 2 695 730 грн. 79 коп. та складається з: тіла кредиту - 47 759,26 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ становить 412 207 грн. 26 коп.; нарахованих та несплачених відсотків - 21 695,96 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ становить 187 256 грн. 51 коп.; пені - 242 878,11 швейцарських франків, що згідно офіційного курсу НБУ становить 2 096 267 грн. 02 коп.

У січні 2014 року ОСОБА_2 пред'явив зустрічний позов, у якому просив визнати припиненим договір поруки, посилаючись на те, що банком було змінено термін виконання основного зобов'язання, проте з позовом до нього кредитор звернувся після спливу шестимісячного терміну від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2014року у задоволенні первісного та зустрічного позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ТОВ «ОТП Факторинг Україна» оскаржили його в апеляційному порядку, просили рішення суду першої інстанції змінити, задовольнити їх позов у повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг» 412 207 грн. 26 коп.

Додатковим рішенням апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2014 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам у розмірі 187 256 грн. 51 коп.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 11 листопада 2015 року касаційні скарги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ОСОБА_1 задоволено частково, рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2014року та додаткове рішення апеляційного суду Харківської області від 01 липня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Судова колегія, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості суд першої інстанції виходив з того, що банк не надав доказів направлення ОСОБА_1 вимоги про сплату заборгованості за кредитним договором. Також у справі відсутній документ, підтверджує факт отримання відповідачем готівкових коштів.

Проте погодитися із такими висновками суду не можна.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 23 травня 2008 року між ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 48 527,60 швейцарських франків.

У той же день на забезпечення виконання умов кредитного договору між банком та ОСОБА_2 укладено договір поруки відповідно до умов якого Поручитель поручається перед Банком за виконання Позичальником зобовязань за повернення Кредиту, сплати процентів за користуванням Кредитом, комісії, пені та збитків, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлюється Кредитним договором та будь-якими додатковими договорами до нього.

12 листопада 2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та позивачем укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю, за яким до позивача перейшло право вимоги до боржника за указаним кредитним договором.

Відповідно до умов кредитного договору ОСОБА_1 зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути банку кредитні кошти у зазначені у договорі строки, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом в порядку та на умовах, що визначені договором. За умовами договору повернення відповідної частини кредиту та сплата процентів здійснюється ОСОБА_1 щомісяця у розмірі та строки, визначені у Графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1 не виконує, у зв'язку з чим станом на 16 серпня 2013 року його заборгованість склала 2 695 730.79грн.

Колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 факту укладання кредитного договору не заперечує, у суд із позовом про визнання його недійсним не звертався.

Згідно наданих копій квитанцій, ОСОБА_1 частково сплачував заборгованість по кредиту (а.с. 98-103).

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 отримував грошові кошти за кредитним договором, що підтверджується подальшою частковою сплатою заборгованості.

Крім того, 09 грудня 2009 року ОСОБА_1 отримував особисто досудову вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 127).

Відповідно до ч.І ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і зречень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

На підтвердження позовних вимог представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надав суду розрахунок заборгованості станом на 16 серпня 2013 року що склала:

по тілу кредиту - 47 759,26 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.13р., складає 412 207, 26 грн. ;

по нарахованих та несплачених відсотках - 21 695, 96 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.13р., складає 187 256, 51 грн.;

по пені - 242 878, 211 швейцарських франків, що за офіційним курсом НБУ станом на 16.08.13р., складає 2 096 267, 02 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач перестав виконувати щомісячні зобов'язання з погашення кредиту та зобов'язання зі сплати процентів за користування кредитом з 23.03.2009 року, у той час як до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом та з вимогами про дострокове повернення кредиту банк звернувся 20 грудня 2013 року, включивши до позовних вимог як всю заборговану суму, так і майбутні платежі.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідачам надано заяву про застосування строків позовної давності. (а.с.58-64)

Частина 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України).

Право позикодавця, вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, сплати процентів у разі прострочення сплати чергових платежів передбачено ст. 1050 ЦК України.

Таким чином, аналізуючи положення ст. ст. 261. 530, 631 ЦК України судова колегія вважає, що у разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, кредитор протягом всього часу - до закінчення строку виконання останнього зобов'язання вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини позики, що підлягає сплаті разом з нарахованими процентами, а також стягнути несплачені до моменту звернення кредитора до суду з позовом, щомісячні платежі (з процентами) в межах позовної давності щодо кожного із цих платежів.

Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення.

Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання вправі заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню у межах позовної давності по кожному із платежів.

Зазначене відповідає правовій позиції Верховного Суду України, висловленою ним у своєму висновку за результатами розгляду справи № 6-116цс13.

Отже на день звернення до суду, позивач вправі вимагати стягнення заборгованості по кредиту та процентам з 23.12.2010 року - з дати невиконання чергового платежу згідно графіка.

Стосовно платежів до вказаної дати судова колегія з врахуванням строку позовної давності відмовляє в їх стягненні.

Представником ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в додаткових поясненнях до апеляційної скарги зазначено, що відсотки за користування кредитними коштами ТОВ «ОТП Факторинг Україна» починаючи з 12.11.2010р. не нараховувались;

- наведено розрахунки заборгованості за тілом кредиту (отриманими коштами) в період починаючи з 24.12.2010р., шляхом віднімання від загальної суми виданого кредиту відповідно до Графіку до Додаткового договору № 1 від 24 лютого 2009 року 47 759,26 (сорок сім тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) швейцарських франків 26 центів суми заборгованості до 24.12.2010р., у розмірі 527,24 (п'ятсот двадцять сім) швейцарських франки 24 центи. Після зазначеного віднімання платежів залишається сума в розмірі 47 232,02 (сорок сім тисяч двісті тридцять два) швейцарських франки 02 центи. Арифметично такий розрахунок має наступний вигляд: 47759,26 - (119,68+108,18+156,82+142,56) = 47232,02. Заборгованість по тілу кредиту у національній валюті України - гривні за зазначений період складає: 47232,02 X 8.6309=407654,84 (чотириста сім тисяч шістсот п'ятдесят чотири) гривні 84 копійки;

- наведено розрахунок пені за прострочення виконання зобов'язань відповідно до п.п 4.1.1 Кредитного договору. Нарахування штрафних санкцій за рік до звернення до суду, починаючи з дати 24.12.2012р. і закінчуючи датою 23.12.2013р. Для розрахунку розміру пені у кожному періоді, суму невиконаного зобов'язання помножено на 1%, після цього суму, яка утворилась помножено на кількість днів у періоді за який здійснюється розрахунок. Оскільки штрафні санкції нараховуються у національній валюті України - гривні, то суму, яка утворилась помножено на розмір офіційного курсу валюти кредиту відносно гривні станом на дату здійснення розрахунку - 16.08.2013р.

Арифметично розрахунок заборгованості пені має наступний вигляд:

47232,02 X 1% X 366 X 8.6309 = 1492016,72 (один мільйон чотириста дев'яносто дві тисячі шістнадцять) гривень 72 копійки.

З наданим розрахунком заборгованості за кредитним договором в межах строку позовної давності, трирічного загального та за один рік по пені судова колегія погоджується.

Таким чином, позовні вимоги ТОВ «ОТП Факторинг Україна» підлягають частковому задоволенню та стягненню заборгованості по тілу кредиту у національній валюті України - 407654,84 (чотириста сім тисяч шістсот п'ятдесят чотири) гривні 84 копійки; заборгованості по пені - 1492016,72 (один мільйон чотириста дев'яносто дві тисячі шістнадцять) гривень 72 копійки, всього - 1 899 671.5грн. (один мільйон вісімсот девяносто девять тисяч) гривень 50 копійок.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст.307, п.3 ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2014 року змінити, скасувавши його в частині відмови у задоволенні позову ТОВ «ОТП Факторинг Україна».

Позов ТОВ «ОТП Факторинг Україна» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором в сумі 1 899 671.5грн. (один мільйон вісімсот девяносто девять тисяч) гривень 50 копійок, що складається з заборгованості по тілу кредиту у національній валюті України 407654,84 (чотириста сім тисяч шістсот п'ятдесят чотири) гривні 84 копійки; заборгованості по пені 1492016,72 (один мільйон чотириста дев'яносто дві тисячі шістнадцять) гривень 72 копійки.

Рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19 лютого 2014 року в частині відмови у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» про визнання договору поруки припиненим в апеляційному порядку не оскаржувалось та не переглядалось.

Рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, протягом двадцяти з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: