АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/907/16-цГоловуючий у 1-й інстанції Дзюбич В.Л.
Провадження № 22-ц/789/736/16 Доповідач - Сташків Б.І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Сташківа Б.І.

суддів - Жолудько Л. Д., Костів О. З.,

при секретарі - Романюк Х.Ю.

з участю представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянула у письмовому провадженні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Порше Мобіліті до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» (ідентифікаційний код 36422974, місцезнаходження: м.Київ проспект Павла Тичини, 1В, офіс «В») про вжиття заходів забезпечення позову у цивільній справі №607/907/16-ц за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту задоволено.

Накладено арешт на транспортний засіб марки VW, модель Amarok Double Cab, державний номер: ВО7542 АХ, кузов WV1ZZZ2HZCA050195, об»єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2012 належний на праві власності ОСОБА_1 до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

Заборонено ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на відчуження транспортного засобу марки VW, модель Amarok Double Cab, державний номер: ВО7542 АХ, кузов WV1ZZZ2HZCA050195, об»єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2012 належний йому на праві власності до набрання судовим рішенням по справі законної сили.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану ухвалу суду та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що позивач не довів жодних обставин і доказів, на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а тому відсутні підстави для накладення арешту. Крім цього, судом першої інстанції не перевірено співрозмірність вартості майна, на яке було накладено арешт, сумі позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги за матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ТзОВ Порше Мобіліті про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що обраний позивачем захід забезпечення позову знаходиться у прямому зв'язку із предметом позовної вимоги, і не вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог позивача, в подальшому призведе до неможливості або утруднення виконання рішення суду.

З таким висновком суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки він відповідає вимогам закону та ґрунтується на матеріалах справи.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в лютому 2016 року ТзОВ Порше Мобіліті звернулося в суд із заявою про забезпечення позову ТзОВ Порше Мобіліті до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави: автомобіль марки VW, модель Amarok Double Cab, кузов WV1ZZZ2HZCA050195, об'єм двигуна 1968 куб.см., рік випуску 2012, в рахунок погашення заборгованості за договором кредиту №50004772 від 07.06.2012 р. на загальну суму 612383.05 гривень, шляхом накладення арешту на вказаний транспортний засіб та заборони відповідачу ОСОБА_1 вчиняти будь-які дії спрямовані на його відчуження.

У вказаній заяві ТзОВ Порше Мобіліті посилається на те, що невжиття заходів забехпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у даній справі, оскільки ОСОБА_1 здійснює систематичні порушення зобов'язань за кредитним договором, неповернення в зазначений строк суми кредиту, що призвело до значних матеріальних збитків позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Згідно ч.3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.3 ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" №9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Враховуючи те, що предметом позову є звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про наявність підстав для забезпечення позову, а саме накладення арешту на предмет застави та заборони вчинення будь-яких дій щодо підготовки до його відчуження, оскільки перереєстрація або зняття з обліку предмета застави з метою його подальшого відчуження унеможливить або утруднить виконання рішення суду у справі. Крім цього, обраний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами.

Виходячи з вищенаведеного, колегія суддів вважає, що ухвала Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року про забезпечення позову постановлена з дотриманням норм процесуального права, а тому відсутні підстави для її скасування.

Доводи апеляційної скарги про порушення норм процесуального законодавства щодо змісту ухвали є безпідставними, оскільки в оскаржуваній ухвалі зазначені мотиви задоволення заяви про забезпечення позову з посиланням на відповідні норми процесуального права.

Керуючись ст.ст. 304, 307, 308, 311, 312, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Тернопільського міськрайонного суду від 19 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_3