Справа № 184/1834/16-ц
Номер провадження 2/184/668/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2016м. Покров

Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Томаш В.І.,

при секретарі Михайловій Т.В.,

розглянувши в м. Покров цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом визнання особи такою, що втратила право користування ним»,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з вказаним позовом та просить усунути їй перешкоди у користуванні житловим будинком №2 з надвірними спорудами по вул. Короленко в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування вказаним будинком.

Позивачка в судове засідання не зявилась, але надала суду письмову заяву, в якій підтримує позов в повному обсязі, просить розглянути справу за її відсутності, не заперечує проти ухвалення рішення при заочному розгляді.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позивачем вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження та підлягають задоволенню в повному обсязі за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є рідним братом позивачки ОСОБА_1, який зареєстрований в її житловому будинку №2 по вул. Короленко в м. Покров Дніпропетровської області, але не проживає у ньому більше трьох років. Позивачці на праві власності на підставі договору купівлі - продажу від 30.07.2011 року належить житловий будинок № 2 по вул. Короленко в м. Покров Дніпропетровської області. Державна реєстрація право власності вказаного житлового будинку на її ім'я здійснена КП «МБТІ» м. Нікополь 21.09.2011 року. 14.02.2013 року за згодою ОСОБА_1 відповідач був зареєстрований у вказаному житловому будинку в якості члена її сім'ї, але в нього він не вселився та не проживав в ньому ні одного дня. На той час відповідач був зареєстрований у квартирі їхньої матері. Однак вона продала свою квартиру і він був знятий в реєстрації в тій квартирі. На той час ОСОБА_2 постійно працював в м. Дніпропетровськ і там орендував житло. В 2013 році він вирішив працевлаштуватися на Шинний завод в м. Дніпропетровськ. Однак там звернули увагу, що у нього взагалі немає ніякої реєстрації. У відповідача виникла необхідність мати реєстрацію свого місця проживання і тому він попросив позивачку зареєструвати його тимчасово у її житловому будинку до тих пір, поки він вирішить питання про реєстрацію десь в іншому місці. Позивачка погодилася і він був зареєстрований. Однак вже більше трьох років відповідач не проживає в житловому будинку позивачки, у подальшому не має наміру вселятися в нього і здійснює перереєстрацію за іншим, фактичним місцем свого проживання. З 2010 року відповідач працює та проживає в м. Дніпро. Як стало відомо позивачці, він уклав кредитні договори з різними кредитними закладами, але не виконує умов укладених кредитних договорів. І кредитори відповідача звертаються до позивачки, по місцю реєстрації постійного місця проживання їх боржника, з вимогами про повернення боргу та загрожують прийняти заходи для накладення арешту на майно боржника, у тому числі і на те, що знаходиться за місцем реєстрації його постійного місця проживання. Однак відповідач не має за місцем своїх реєстрації ніякого свого майна внаслідок того, що він не вселявся в житловий будинок позивачки. Сам факт реєстрації відповідача в житловому будинку позивачки порушує її права як власника та створює для неї відповідні незручності, які обмежують її права вільного володіння, користування та розпорядження своїм майном. ОСОБА_1 має намір оформити субсидію на опалення свого житлового будинку, але до тих пір, поки в ньому зареєстрований відповідач, який в ньому не проживає, вона поки не може отримати таку субсидію. Державна виконавча служба може накласти арешт на майно позивачки, що знаходиться в її житловому будинку внаслідок боргів відповідача, внаслідок того, що постійне місце його проживання зареєстровано в її житловому будинку. Відповідач після того, як його почали розшукувати кредитори, припинив спілкування з позивачкою. Він перестав відповідати на її дзвінки і ухиляється від спілкування. Тому позивачка змушена звернутися до суду з цим позовом. Усі викладені обставини підтверджуються доказами, а саме: договором купівлі - продажу житлового будинку та витягом про реєстрацію права власності на нього на ім'я ОСОБА_1, довідкою та Актом квартального комітету.

Відповідно до Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української PCP, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 34 постанови "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" від 07 лютого 2014 року № 5, «під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сімї, а також членами сім'ї попереднього власника житла.

Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК Української PCP; ст. 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою».

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, яка передбачає право членів сім'ї власника житла на користування цим житлом, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 3 Закону України № від « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік; місце перебування - адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік.

Відповідно до ст. 7 вказаного закону, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: - заяви особи або її законного представника; - судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Виходячи з положень ст. ст. 16, 391, 386 ЦК України власник має право звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.

Відповідно до роз'яснень ВСУ та ВССУ, «аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю».

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, суд вважає необхідним усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні житловим будинком № 2 з надвірними спорудами по вул. Короленко в м. Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування ним.

Керуючись ст. ст. 16, 317, 321, 383, 391, 405 Цивільного кодексу України, ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", ст.ст. 6, 10, 11, 57, 60, 209 213, 224, 226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, перешкоди у користуванні житловим будинком № 2 з надвірними спорудами по вулиці Короленко в місті Покров Дніпропетровської області шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, таким, що втратив право користування ним.

Копію заочного рішення протягом трьох днів направити відповідачу. Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив за письмовою заявою відповідачів, яка подається протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його ухвалення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Орджонікідзевський міський суд.

Суддя Орджонікідзевського міського суду ОСОБА_3