РОЗІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 327/141/16-ц
Провадження № 2/327/65/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2016 року смт.Розівка

Розівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кущ Т.М.,

при секретарі судового засідання Вьюкіній Г.В.,

за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Розівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В :

30 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 24 січня 2014 року укладено договір без номеру (далі - Договір), згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Visa» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач ОСОБА_1 порушила умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 17 квітня 2016 року сума заборгованості складає 27691 грн. 51 коп., де заборгованість за кредитом 14412 грн. 96 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11360 грн. 02 коп., заборгованість за пенею і комісією 123 грн. 70 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг (далі Умови), а саме, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1294 грн. 83 коп.. Відповідач в добровільному порядку не вжила заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат.

Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» на підставі довіреності ОСОБА_2 у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, вказав, що позивач позов підтримує у повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві (а.с.38).

Відповідач ОСОБА_1 письмово повідомила судові про те, що нею визнаються обставини, зазначені у позовній заяві, та вона їх не оспорює, а також вказала, що вона не заперечує проти задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» (а.с.58).

Сторони у судове засідання не зявились, про час і місце слухання справи були повідомлені належним чином (а.с.55,57), до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі (а.с.38,58).

Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, зясувавши позицію сторін, викладену в письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 склалися кредитні правовідносини.

При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту.

Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін.

Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто ОСОБА_1.

Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України.

Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України).

Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 24 січня 2014 року укладено Договір, згідно з яким остання отримала кредит у розмірі 15000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Visa» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.6-33).

Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов позивальник ОСОБА_1 дала свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «Приватбанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с.25 зворотна сторона).

Крім того, згідно п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умовпозичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту (а.с.27 зворотна сторона). При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову (п. п.2.1.1.7.6) (а.с.28).

24 січня 2014 року відповідач ОСОБА_1 звернулася до позивача з заявою про видачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Visa». При цьому позичальник вказала, що вона ознайомлена і згодна з Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом вона підтвердила факт отримання повної інформації про умови кредитування в «ПриватБанку» та висловила згоду, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею і банком Договір (а.с.6-8).

Позичальник ОСОБА_1 користувалася коштами, разом з цим, не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.4-5).

Станом на 17 квітня 2016 року сума заборгованості складає 27691 грн. 51 коп., де заборгованість за кредитом 14412 грн. 96 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 11360 грн. 02 коп., заборгованість за пенею і комісією 123 грн. 70 коп., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов, а саме, штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) 1294 грн. 83 коп..

Зазначена сума заборгованості за Договором відповідачем ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена.

Сторони зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали, тому у відповідності до ч.1 ст.61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.

Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог до відповідача ОСОБА_1, тому позов підлягає задоволенню.

Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1378 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1).

Керуючись стст.509,526,610,612,626,627,629,631,1048-1050,1055 ЦК України, стст.10,11,60,61,88, 209,212-215,224-226 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована адреса місця проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше вул. ОСОБА_3), буд.34, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (розрахунковий рахунок №3111, МФО банку 305299, ідентифікаційний код за , адреса: 49094 м.Дніпропетровськ, вул.Набережна Перемоги, 50) заборгованість за кредитним договором в сумі 27691 (двадцяти семи тисяч шестисот девяноста однієї) гривні 51 (пятдесяти однієї) копійки, з яких 14412 (чотирнадцять тисяч чотириста дванадцять) гривень 96 (девяносто шість) копійок заборгованість за кредитом, 11360 (одинадцять тисяч триста шістдесят) гривень 02 (дві) копійки заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 123 (сто двадцять три) гривні 70 (сімдесят) копійок заборгованість за пенею та комісією, 500 (пятсот) гривень 00 копійок штраф (фіксована частина), 1294 (одна тисяча двісті девяносто чотири) гривні 83 (вісімдесят три) копійки штраф (процентна складова), а також суму понесених судових витрат в розмірі 1378 (однієї тисячі трьохсот сімдесяти восьми) гривень 00 копійок.

Рішення суду відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляцій скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції Розівський районний суд Запорізької області шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-денного строку з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.М. Кущ