Справа № 521/4908/16-ц
Провадження №2/521/2689/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Целух А.П.,

при секретарі - Корнієнко Л.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу в розмірі 111808 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач 21.11.2013р. позичив в позивача 50 000 доларів США, зобов'язався повернути їх протягом року, про що видав позивачу відповідну розписку та 24.06.2015 року позичив в позивача 20600 доларів США , зобов'язався повернути їх до 01.08.2015 року, про що видав позивачу відповідну розписку.

Проте своїх зобов'язань не виконує, на зв'язок не виходить, у зв'язку із чим позивач звернувся до суду з позовом і просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 50 000 доларів США та 20600 доларів США, з урахуванням 3% від загальної суми боргу, а разом 111808 доларів США.

Позивач надав до суду заяву в який уточнив позовні вимоги, просил суд стягнути з відповідача 70 000 доларів США , просив справу слухати без його участі.

Відповідач визнав вимоги позивача у розмірі 70 000 доларів США, просив справу слухати без його участі та в якій просив справу розглядати без фіксації судового процесу, згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи , суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 21.11.2013 року відповідач одержав від позивача в борг 50 000 доларів США із зобов'язанням повернути їх протягом року, що підтверджується оригіналом розписки відповідача .

24.06.2015 року відповідач одержала від позивача в борг 20600 доларів США із зобов'язанням повернути їх до 01.08.2015 року, що підтверджується оригіналом розписки відповідача .

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно доч. 1 ст. 530 ЦК України,якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1ст. 610 ЦК України,порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1ст. 625 ЦК України,боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Наявність у позивача оригіналу розписки свідчить про неповернення боргу відповідачем.

Суд приймає дану розписку в якості належних та допустимих доказів виникнення боргового зобов'язання, так як відповідач даний факт жодним чином не спростував.

Поняття позикових відносини і договору позики визначаються положеннями глави 71 ЦК України.

Відповідно достатті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За своїми ознаками договір позики є реальним, оплатним або диспозитивно безоплатним, одностороннім, строковим або безстроковим.

Договір позики вважається укладеним в момент здійснення дій з передачі предмета договору на основі попередньої домовленості (пункт 2 частини першої статті 1046 ЦК України).

Ця особливість реальних договорів зазначена в частині другійстатті 640 ЦК України, за якою якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії.

Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику.

Договір позики в письмовій формі може бути укладений як шляхом складання одного документа, так і шляхом обміну листами (частина перша статті 207 ЦК України).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, якій посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. На підтвердження зобов'язань відповідача позивачем була надана боргова розписка.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок .

За ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст.ст. 58-59 ЦПК України докази по справі повинні бути належними та допустимими, та не ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2ст. 11 ЦК України Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини..

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума боргу у розмірі 70 000 доларів США..

Відповідно до ч. 1ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 6890 грн. 00 коп.

Керуючись ст.625,1046, 1047,1049, 1050 ЦК України, ст.10,11,14,60,88,212-215ЦПК України, суд

ВИРІШІИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 суму боргу в розмірі 70 000 доларів США..

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 6890 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя А.П.Целух