РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

08.12.2016 року Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого суду ОСОБА_1

при секретар Бугайчук В. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу ,-

в с т а н о в и в :

позивачка звернулась до суду з позовом про скасування наказів , поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та за час простою, посилаючись на те, що з 21 березня 2005 року вона працювала молодшою медсестрою психіатричного туберкульозного відділення №17 КЗ»ЛОКПЛ», наказом № 197 від 7.04.2016р. її звільнено з роботи за п. 1 ст.40 КЗпП України, у зв'язку із зміною в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Вважає даний наказ незаконним, оскільки, для можливості застосування даної правової норми при її звільненні відповідачем було винесено ряд незаконних та сфальшованих наказів, які допустили штучне скорочення штату. Зокрема 01.02.2016р.було видано наказ №54 "Про оголошення простою" в 17-му психіатричному туберкульозному відділенні, однак її за 2 місяці не попередили про зміну істотних умов праці та не перевели в інше відділення. Водночас 02.02.16р. прийнято наказ №59, згідно якого з 08.04.16р. ліквідовується психіатричне туберкульозне відділення №17. Підставою ліквідації вказано рішення медичної ради КЗ від 28.12.16р. Даним наказом скорочено 50 ліжок психіатричного туберкульозного відділення №17,скорочено чисельність працівників відділення на 22 штатні одиниці. При звільненні не враховано переважне право на залишення на роботі, не отримано згоди профспілкової організації, членом якої вона є, не запропоновано іншу роботу. Просить скасувати накази про звільнення та про оголошення простою,поновити її на посаду молодшої медсестри психіатричного туберкульозного відділення №17 КЗ»ЛОКПЛ», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також за час незаконно оголошеного простою в сумі 4455,33грн.

12.07.16р. позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої вказує,що відповідно до п.4.1.8 Статуту КЗ ЛОКПЛ,накази,що стосуються штатного розкладу головний лікар повинен погоджувати з Департаментом управління охорони здоров'я обласної держадіміністрації,однак такого погодження щодо закриття 17 відділення отримано не було . Просить скасувати наказ №59 від 02.02.16р. "Про оптимізацію ліжкового фонду ,структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників", поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час незаконно оголошеного простою в сумі 4689,10грн..

18.08.16р. позивачка остаточно збільшила позовні вимоги та просить скасувати накази №54 від 01.02.2016р. про оголошення простою, №197 від 7.04.16р.про звільнення позивачки, №59 від 02.02.2016р. про оптимізацію ліжкового фонду, структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників, поновити її на роботі, стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу та за час незаконно оголошеного простою в сумі 15234,34 грн.

В судове засідання позивач не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовну заяву підтримала, просить таку задовольнити та проти постановлення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, причин неявки суду не повідомив.

Враховуючи те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі сторін, представників сторін, суд відповідно до вимог ст.ст. 169, 224-226 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів у справі, з ухваленням заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що позивачка працювала в КЗ»ЛОКПЛ» з 21 березня 2005р. на посаді молодшої медсестри стаціонару відділенням№17.

Наказом в.о.головного лікаря КЗ ЛОКПЛ ОСОБА_3 №54 від 01.02.16р.з 01.02.2016р.у 17 психіатричному туберкульозному відділенні оголошено простій.

В силу вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст.34 КЗпП України, простій-це зупинення роботи, викликане відсутністю організаційних або технічних умов, необхідних для виконання роботи, невідворотною силою, або іншими обставинами.У разі простою працівники можуть бути переведені за їх згодою з урахуванням спеціальності і кваліфікації на іншу роботу на тому ж підприємстві на весь час простою або на інше підприємство,але в тій самій місцевості на строк до 1 місяця.

Підстав для скасування наказу про оголошення простою у 17 відділенні та стягнення різниці зарплати за час простою -судом не вбачається.

З протоколу №13 засідання медичної ради від 28.12.15р.вбачається,що Медична рада вирішила взяти до уваги інформацію лікаря-фтизіатра 9 відділення ОСОБА_4 щодо роботи психотуберкульозних відділень КЗ ЛОКПЛ та доручити адміністрації лікарні у найкоротший термін розглянути процедуру реорганізації 17 туберкульозного відділення КЗ у відповідності до чинного законодавства.

02.02.16р. КЗ ЛОКПЛ видано наказ №59 «Про оптимізацію ліжкового фонду ,структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників» згідно якого з 08.04.16р. ліквідовано психіатричне туберкульозне відділення №17, скорочено ліжковий фонд КЗ ЛОКПЛ на 50 ліжок, скорочено чисельність працівників психіатричного туберкульозного відділення №17 у зв'язку з його ліквідацією з 08.04.16р. згідно списку, в. т. ОСОБА_2, працівників письмово повідомити про можливе звільнення.

Як вбачається з копії заяви від 12.02.16р., ОСОБА_2 звернулася до КЗ ЛОКПЛ з заявою про преревід з 17-го туберкульозного відділення у 17 новостворення відділення на посаду молодшої медсестри стаціонару.

Згідно листа Департаменту охорони здоров'я ЛОДА від 10.02.16р. №01-12-11/316/01 Департамент охорони здоров'я гарантує пріорітетне працевлаштування у новоствореному відділенні КЗ ЛОКПЛ на відповідних посадах з 08.04.16р. працівникам лікарні,в тому числі ОСОБА_2.

З метою суворого дотримання прав працівників 17 відділення, Розпоряженням в.о.головного лікаря КЗ ЛОКПЛ від 25.03.16р.№176 створено комісію по розгляду переважного права працівників 17 відділення, що можуть бути звільнені, по працевлаштуванню .Однак,суду не надано жодного рішення чи висновку даної комісії.

Згідно наказу №197 від 07.04.2016 р. ОСОБА_2В звільнено з займаної посади відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України, з 08.04.2016р.у зв'язку з оптимізацією ліжкового фонду,скорочення чисельності працівників.

Згідно п.1 ст.40 КЗпП України та п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 6.11.1992р.(з наступними змінами) « Про практику розгляду судами трудових спорів» суди, розглядаючи трудові спори, зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, чи додержано власником норм законодавства,що регулюють вивільнення працівника, які є докази відмови працівника від переведення на іншу роботу, або що власник не мав можливості такого переведення, чи попереджувався працівник про наступне вивільнення за 2 місяці.

Пунктом 1 ст.40 КЗпП України передбачена можливість розірвання трудового договору за ініціативою власника чи уповноваженого ним органу при змінах в організації виробництва і праці, до яких відноситься, зокрема, і скорочення чисельності чи штату працівників.

Одночасно, відповідно до ч.2 ст.40 КЗпП України, звільнення з підстав, передбачених п. 1 ст.40 КЗпП України, допускається , якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Судом встановлено,що позивач, відповідно до ст.49-2 КЗпП України була повідомлена про наступне звільнення, у зв'язку з чим ОСОБА_2 12.02.2016 року подала заяву про переведення.

Разом з тим,судом встановлено,що згідно п.4.1.8 Нової редакції Статуту КЗ ЛОКПЛ,затвердженого головою Львівської обласної ради ,погодженого начальником ГУОЗ ЛОДА та зареєстрованого 27.03.2006р. ,ЛОКПЛ має право розробляти свою структуру, штатний розпис, кошторис доходів і видатків, принципи і структуру управління за погодженням з Департаментом охорони здоров"я обласної державної адміністрації.З пункту 5.4 статуту вбачається, що структура і штатний розпис ЛОКПЛ визначається відповідно до обсягу та характеру робіт та затверджуються начальником уповноваженого органу з питань охорони здоров'я.

Вказане узгоджується з Положенням про Департамент охорони здоров»я ЛОДА,затверджним розпорядженням голови облдержадміністрації від 24.12.12р.,пункт 9.19 якого передбачає,що директор Департаменту розглядає і затверджує кошториси доходів і видатків,структуру мережі і ліжковий фонд,штатні розписи та баланси підвідомчих закладів охорони здоров'я.

Судом встановлено порушення положень статуту, КЗ ЛОКПЛ при прийнятті рішення про ліквідацію 17 туберкульозного відділення та скорочення чисельності працівників психіатричного туберкульозного відділення №17 у зв»язку з його ліквідацією з 08.04.16р.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що наказ від 02.02.16р. №59 «Про оптимізацію ліжкового фонду, структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників» прийнятий з порушенням положень статуту та підлягає до скасування.

Відтак, підлягає скасуванню і наказ №197 від 07.04.2016р. в частині звільнення ОСОБА_2 із займаної посади та у зв'язку з вказаним, останнього слід поновити на роботі.

Згідно ч.2 ст.235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі, орган, який розглядає трудовий спір , одночасно приймає рішення про виплату працівнику середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Виходячи з довідки про доходи від 11.05.2016р.,постанови КМУ №100 від 08.02.1995р., середньоденний заробіток позивачки становить 43,84грн., середньомісячна зарплата-942,56грн. На день розгляду справи позивачка перебувала у вимушеному прогулі 7 місяців 21 днів, що становить 167 робочих днів,а тому в її користь слід стягнути 7321,28грн.(167х43,84) середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 1378 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,11,60,208,209,212-215,218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

позов задоволити частково.

Скасувати наказ №59 від 02.02.16р.,виданий виконуючим обов»язки головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ,«Про оптимізацію ліжкового фонду ,структури КЗ ЛОКПЛ та скорочення штатної чисельності працівників».

Скасувати наказ №197 від 07.04.16р.,виданий виконуючим обов'язки головного лікаря Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» ,в частині звільнення із займаної посади молодшої сестри медичного стаціонару 17 відділення ОСОБА_2.

Поновити ОСОБА_2 на посаді молодшої сестри медичного стаціонару 17 відділення Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня».

Стягнути з Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» в користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 7321(сім тисяч триста двадцять одну)грн. 28 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до ст.235 КЗпП України допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку в межах місячного платежу.

Стягнути з Комунального закладу «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» судовий збір в дохід держави в сумі 1378грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня проголошення до апеляційного суду Львівської області.

Суддя: Козюренко Р.С.