Справа № 576/2249/16-ц
Провадження № 6/576/36/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.16 Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Колодяжного А.О.,

за участю секретаря Терені Л.О.,

розглянувши подання старшого державного виконавця Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

встановив:

Старший державний виконавець Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області ОСОБА_1 звернулась до Глухівського міськрайонного суду з поданням, погодженим з начальником Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2.

В обґрунтування подання зазначено, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції знаходиться виконавчий лист № 2/576/45/15 Глухівського міськрайсуду про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Державний ОСОБА_3» 3054,81 грн. боргу.

Державний виконавець, зазначає, що ним вчиняються всі передбачені законодавством дії щодо примусового виконання рішення суду, направлялись запити до різних установ з метою відшукання майна, на яке може бути накладено звернення, періодично перевіряється майновий стан, майна на, яке можливо звернути стягнення у боржника не виявлено. З цих підстав державний виконавець просить тимчасово обмежити боржника у праві виїзду за межі України до виконання ним своїх зобовязань.

Державний виконавець в судове засідання не зявилась, до суду надано письмове клопотання про розгляд подання без участі представника Глухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції.

Розглянувши вказане подання, дослідивши письмові матеріали додані до нього, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров'я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Відповідно до ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права, кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути обєктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоровя чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як повязаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Крім того, слід зазначити що право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобовязань, тобто наявність лише самого зобовязання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон. Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець повинен зазначити у поданні.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути обєктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Відповідно до розяснень Верховного Суду України, викладених у Листі від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України», ухилення від виконання зобовязань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обовязку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього обєктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

З подання державного виконавця та матеріалів доданих до нього встановлено, що у провадженні органу державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження ВП № 51947161 по примусовому виконанню виконавчого листа Глухівського міськрайонного суду № 2/576/45/15.

16.08.2016 року відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, пунктом 2 цієї постанови боржнику був наданий строк для добровільного виконання рішення суду.

Державним виконавцем були зроблені запити до Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України, Філії-Сумське облуправління АТ «Ощадбанк», Реєстру прав на нерухоме майно, щодо наявності зареєстрованого за боржником рухомого майна та рахунків.

Також, 13.10.2016 р. по ВП № 51947161 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника.

Однак, державним виконавцем не наведено жодних доводів, підтверджених належними доказами, про вчинення боржником дій, які б фактично перешкоджали звернути стягнення на належне йому майно чи грошові кошти, та те, що боржник дійсно ухиляється від виконання зобовязань покладених рішенням суду та має наміри залишити територію України.

Саме невиконання боржником самостійно зобовязань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обовязків.

За таких обставин суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 14, 208-210, 377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», суд

ухвалив:

Подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Глухівського міськрайонного управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційному суді Сумської області через Глухівський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя А.О.Колодяжний