Справа № 366/1839/16-ц
Провадження №2/366/345/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Гончарука О. П., при секретарі судового засідання Німченко Н.Ю., розглянувши у порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України в смт.Іванків Київської області без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2, до Обуховицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Іванківського районного суду Київської області про визнання права власності на спадкове майно.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 09.09.2008 року помер її чоловік ОСОБА_3, після смерті якого постало питання про оформлення спадщини. На день його смерті залишилось наступне спадкове майно:

-житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в селі Обуховичі, по вулиці Ганни Верес, 20, Іванківського району Київської області;

-земельна ділянка розміром 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та земельна ділянка розміром 0,0898 га для ведення особистого селянського господарства що розташовані в с. Обуховичі Іванківського району по вул. 60-річчя СРСР;

Після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняла позивач, подавши заяву про прийняття спадщини до Іванківської державної нотаріальної контори. 29.07.2009 року вона отримала свідоцтва про право власності на спадщину за законом на земельні ділянки, однак у видачі такого ж свідоцтва на житловий будинок їй було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадковий будинок. У 1949 році батьки ОСОБА_3 за власний кошт та власними силами побудував житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в селі Обуховичі по вулиці Ганни Верес, 20, Іванківського району Київської області, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не оформили. Після їх смерті будинок по сільській раді перейшов до їх сина, тобто чоловіка позивача. Документом, що підтверджує право власності на будинок є довідка Обуховицької сільської ради. Єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину та претендує на спадкове майно, є дружина ОСОБА_3 позивач по справі. На виділення частки у спільному майні подружжя вона не претендує, інших спадкоємців нема.

Позивач просить визнати за нею право приватної власності на спадкове майно, що залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_3, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою с. Обуховичі Іванківського району по вул. Ганни Верес, 20.

У судове засідання сторони не зявилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені вчасно.

Позивач звернулася до суду із заявою про те, що позов підтримує у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі.

Відповідач сільська рада також направив до суду заяву про те, що позов визнає, заперечень не має, та просить розглядати справу без участі їх представника.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вивчивши матеріали справи, дослідивши докази в їх сукупності встановив наступне.

Судом встановлено, що 09 вересня 2008 року помер чоловік позивача ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-ОК № 126703, видано Виконкомом Обуховицької сільської ради. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серія І-БК № 412458 24.05.1975 року між ОСОБА_3 та позивачем (ОСОБА_4А.) було укладено шлюб.

22.06.2016 року позивач звернулася до державного нотаріуса Іванківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, але їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності на нього.

22.07.2009 р. позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом серія ВМІ № 366687 на земельні ділянки розміром 0,2500 га (для будівництва та обслуговування жилого будинку) та 0,0898 га (для ведення особистого селянського господарства).

Згідно зі ст. 1218 ЦК до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначено в листі ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 при вирішенні спорів даної категорії слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності на жилі будинки у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинку.

З матеріалів справи вбачається, що спадковий житловий будинок з надвірними будівлями був побудований у 1949 році, а решту наявних біля нього господарських будівель і споруд в період з 1950 по 1980 роки, але ніяких правовстановлюючих документів на вказане майно не було оформлено.

Відповідно до положень чинного на той час ЦК УРСР 1963, Вказівок по порядку ведення погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №11/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 31 жовтня 1975 року за 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться у сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки сільської ради, у тому числі і виписки із по господарських книг.

З наданої довідки № 528 від 22.04.2016 року згідно погосподарської книги номер обєкта по господарського обліку 272 на будинок, розташований по вул. Ганни Верес, 20 в с. Обуховичі Іванківського району Київської області відкрито на імя ОСОБА_3 власника житлового будинку, який помер у 2008 році. За житловим будинком рахується земельна ділянка розміром 025 га, вона не приватизована і державний акт не видавався.

У звязку з тим, що записи в погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності, суд вважає доведеним, що житловий будинок із спорудами та будівлями в селі Обуховичі Іванківського району по вул. Ганни Верес, 20 дійсно належав на праві особистої приватної власності ОСОБА_3

У звязку з цим суд вважає, що є всі правові підстави для визнання права власності в порядку спадкування за позивачем ОСОБА_5 на спадкове нерухоме майно, що знаходиться в селі Обуховичі Іванківського району Київської області по вул. Ганни Верес, 20, яке належало спадкодавцю ОСОБА_3

Питання щодо судових витрат вирішується судом відповідно до положень ст. 88 ЦПК України.

Судові витрати позивач згодна понести самостійно, тому судовий збір був сплачений нею при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1233-1236, 1268, 1269, 1270, 1297 ЦК України, статтями 5, 6, 8, 57, 60, 64, 88, 213- 215, 292, 294, 296 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, представник позивача: ОСОБА_2, до Обуховицької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право приватної власності на спадкове майно, що залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_3, який помер 09 вересня 2008 року, а саме на житловий будинок, розташований за адресою с. Обуховичі Іванківського району Київської області, вулиця Ганни Верес, будинок № 20 (двадцять), що належав на праві особистої приватної власності ОСОБА_3. Будинок розміром житлової площі 19,7 кв. метрів, розміром загальної площі 49,3 кв. метрів, в плані під літерою «А». Надвірні будівлі: сарай «Б», вбиральня «В», навіс «Г», колодязь І.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя: