Справа № 583/290/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 квітня 2016 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Ярошенко Т.О.

при секретарі Безрядіній О. І. Якубович В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Охтирської міської ради Сумської області про визнання недійсним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

28 січня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 травня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла позивачу. 27 липня 2015 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БЦ №246152 від 28 липня 2015 року. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 90 від 17 червня 2015 року «Про приватизацію квартир державного житлового фонду» було передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2. Всі необхідні документи щодо приватизації були оформлені, в паспорті ОСОБА_2 зроблено відмітку про право на безоплатну приватизацію житла в обсязі 32 кв.м. при нормі 31 кв.м. загальної площі.

У листопаді 2015 року позивачу стало відомо, що рішенням Охтирської міської ради (70 сесія від 27 серпня 2015 року) було скасовано рішення, яким у приватну власність передано квартиру ОСОБА_2

Позивач вважає, що зазначене рішення було прийнято безпідставно, з порушенням вимог чинного законодавства України, тому має бути визнане судом протиправним та скасовано.

Позивач вважає, що дане рішення підлягає скасуванню з тих підстав, що незаконними діями міської ради він позбавлений можливості оформити своє право власності на спадкове майно за заповітом після смерті ОСОБА_2

Просить визнати недійсним та скасувати рішення Охтирської міської ради 70 сесії від 27 серпня 2015 року в частині скасування рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради 17 червня 2016 року, яким у приватну власність ОСОБА_2 передано квартиру № 4 за адресою вул. Снайпера, 24-А, м. Охтирка Сумської області.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що рішенням виконкому Охтирської міської ради № 90 від 17.06.2015 року квартиру АДРЕСА_3 передано у приватну власність ОСОБА_2, при житті ОСОБА_2 були оформлені всі необхідні документи щодо приватизації вказаної квартири. При житті ОСОБА_2 склала на ОСОБА_1 заповіт, згідно якого заповіла вказану квартиру позивачу. В листопаді 2015 року позивачу стало відомо, що вказане рішення виконкому щодо передачі квартири в приватну власність скасоване рішенням Охтирської міської ради. Вважає, що відповідач з порушенням закону прийняв таке рішення, яким порушено право позивача, який є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2. Тому вказане рішення має бути визнане судом протиправним та скасоване.

Представник Охтирської міської ради в судовому засіданні заперечував проти позову. В письмових запереченнях зазначає, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законами, організація проведененя приватизації та оформлення права власності передбачаються Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та Положенням про передачу квартир у власність громадян, затвердженим Державним комітетом України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56. Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб»єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. Рішення виконкому не є правовстановлюючим документом, ОСОБА_2 не оформила право власності на квартиру, тому позивач в подальшому не має права вимагати визнання за ним права власності на спірну квартиру. Просив у позові відмовити.

Свідок ОСОБА_4, яка працює головним спеціалістом юрисконсультом Охтирської міської ради та виконавчого комітету Охтирської міської ради пояснила в суді, що на засіданні постійно діючої комісії з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики попередньо вивчалося питання та було погоджено проект рішення, який підготовлено начальником відділу, а вона підтримала на засіданні вказаний проект.

Суд, проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню зі слідуючих підстав.

Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що ОСОБА_2 на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради від 23.08.1976 року № 682 виданий ордер № 89 від 30 серпня 1976 року як листоноші Охтирського районного вузла звязку на квартиру за адресою м. Охтирка, вул. Снайпера, б.24-а, кв.№4 Сумської області на сім»ю з двох осіб ОСОБА_2 та її мати ОСОБА_5»єва М.Г. (а.с. 50).

У вказаній квартирі ОСОБА_2зареєстрована з 17 вересня 1976 року (а.с.5).

З матеріалів приватизаційної справи (а.с. 48-59) встановлено, що 15 травня 2015 року ОСОБА_2 подала заяву до виконавчого комітету Охтирської міської ради про передачу у приватну власність квартири № 4 за адресою вул. Снайпера, 24-а, м. Охтирка, Сумської області відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» та «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків». Заява підписана власноруч ОСОБА_2 та засвідчена керівником підприємства по обслуговуванню житлового фонду ПП «СІБ» ОСОБА_6І.(а.с. 48).

До вказаної вище заяви додана довідка про склад сімї наймача, видана ПП «СІБ», відповідно до якої в квартирі за адресою АДРЕСА_4 постійно мешкає і має право на приватизацію житла ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована у квартирі з 17 вересня 1976 року (а.с.49).

Відповідно до довідки Державного ощадного банку України від 15 травня 2015 року за № 370 на ім»я ОСОБА_2 (паспорт серія МА № 427471 виданий Охтирським МВ УМВС України в Сумській області виданий 15 січня 1998 року) по місту Охтирка житловий чек не використаний (а.с. 51). За приватизацію житла ОСОБА_2 сплачено 10 грн., що підтверджується відповідною квитанцією № 6 від 02 квітня 2015 року (а.с.59).

Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради № 90 від 17 червня 2015 року «Про приватизацію квартир державного житлового фонду» було передано у приватну власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 (а.с.62).

15 травня 2015 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким на випадок своєї смерті належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 (а.с.7). Заповіт посвідчено державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 2-809.

27 липня 2015 року померла ОСОБА_2, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія 1-БЦ №246152 від 28 липня 2015 року, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області (а.с.8).

Відповідно до довідки виданої ПП «СІБ» за № 25 від 25 березня 2016 року за адресою АДРЕСА_5 на день смерті ОСОБА_2, яка померла 27 липня 2015 року, в даній квартирі була зареєстрована лише вона одна. (а.с.98).

30 липня 2015 року ОСОБА_1 звернувся із заявою до Охтирської міської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 91), що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 89-97).

Як видно з матеріалів справи, 21 серпня 2015 року на засіданні постійної діючої комісії з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики Охтирської міської ради слухали ОСОБА_4 про скасування рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради в частині приватизації квартири ОСОБА_2. Голова комісії запропонував підтримати даний проект рішення та внести його на пленарне зсідання сесії міської ради. Вирішили внести проект рішення «Про скасування рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради в частині приватизації квартири ОСОБА_2П.» на затвердження на пленарному засіданні сесії міської ради, що підтверджується витягом з протоколу№ 51 (а.с. 73).

27 серпня 2015 року рішенням Охтирської міської ради за № 1532-МР скасовано п.п.1.5 п.1 рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17 червня 2015 року № 90 про передачу у власність ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_6, в звязку зі смертю заявниці (а.с. 40).

Держава відповідно до ст. 13 Конституції України забезпечує захист житлових прав усіх фізичних осіб в Україні, зокрема, передбаченими законом засобами та визначеними способами.

Відповідно до статей 55, 124 Конституції України та ст.3 Цивільного процесуального кодексу України особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 41, 47 Конституції України, ст. 316-319, 321 Цивільного Кодексу України, визначено та законодавчо закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає, що кожна особа має право на безперешкодне користування своїм майном, а також задекларовано право власника володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд здійснювати щодо свого майна будь-які дії, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України).

Згідно зі статтею 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.ст. 5, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» ОСОБА_2 скористалась при житті своїм правом на приватизацію, подала власноруч підписану заяву, в якій викладена добровільна воля щодо приватизації квартири (а.с. 48).

Частиною четвертою статті 5 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду передбачено, що право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

У силу статей 1, 3, 8 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду приватизація державного житлового фонду здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина, який постійно мешкає у квартирі (будинку), відносно якої вирішується питання про передачу у власність.

Відповідно до п.п. 17-19 Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затвердженого наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15 вересня 1992 року №56, громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім'ї на умовах найму квартир) (одноквартирний будинок), звертається в орган приватизації або до створеного ним підприємства по оформленню документів, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Громадянином до органу приватизації подаються: оформлена заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; довідка про склад сім'ї та займані приміщення; копія ордера про надання жилої площі (копія договору найму жилої площі у гуртожитку); документ, що підтверджує невикористання ним житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації; заява - згода тимчасово відсутніх членів сім'ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилих приміщень у гуртожитку, кімнат у комунальній квартирі. Довідка про склад сім'ї та займані приміщення (далі - довідка) береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло.

З огляду на викладене, аналізуючи матеріали справи, наведені норми закону, суд приходить до висновку, що при житті ОСОБА_2 були надані всі необхідні документи, що підтверджується копією приватизаційної справи ( 48-59), на підставі яких і було прийнято рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради № 90 від 17 червня 2015 року про передачу у приватну власність квартири АДРЕСА_7 (а.с.62). Дане рішення повністю відповідало вимогам закону.

Однак, в послідуючому, на думку суду, Охтирська міська рада Сумської області прийняла незаконне рішення за номером 1532-МР від 27 серпня 2015 року (а.с. 40), яким скасувала рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17 червня 2015 року, тим самим порушила право позивача, яке підлягає захисту.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у постанові № 6-121-цс13 від 11.12.2013 року.

Вирішуючи позов в межах заявлених вимог у відповідності до положень ст. 11 ЦПК України, суд вважає, що право позивача порушено, його доводи викладені у позові та доводи його представника, наведені в суді заслуговують на увагу.

Не погоджується суд із запереченнями представника відповідача, наведеними в суді, а також не можна погодитися, що в позивача не виникло право на звернення до суду з вказаним позовом, про що вказує представник відповідача, з вищевикладених підстав.

Відповідач в обгрунтування своїх заперечень в розумінні ст.60 ЦПК України не надав суду належних, допустимих, переконливих доказів. Суд не може погодитися з думкою представника відповідача , що нібито право на приватизацію квартири ОСОБА_2 припинилося з її смертю з вищевикладених підстав. З протоколу засідання постійної діючої комісії з питань правової політики, місцевого самоврядування та депутатської етики Охтирської міської ради судом також не встановлено жодних, передбачених законом підстав щодо прийняття оспорюваного рішення.

Слід зазначити, що в позові позивач вказує, що рішення міської ради є протиправним та має бути скасованим, а прохає визнати недійсним та скасувати рішення Охтирської міської ради Сумської області від 27 серпня 2015 року, однак, обгрунтовує вимоги тим, що рішення є незаконне та порушуються права позивача щодо права власності на квартиру, про що також зазначав у суді.

Суд вважає, що в даному випадку дійсно рішення Охтирської міської ради Сумської області № 1532 МР від 17 червня 2015 року є незаконним, а тому підлягає скасуванню, чим буде захищено права позивача.

Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку про задоволення позову з вищевикладених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Скасувати рішення Охтирської міської ради Сумської області від 27 серпня 2015 року за № НОМЕР_1 в частині скасування п.п 1.5 п.1 рішення виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області від 17 червня 2015 року №90 про передачу у власність ОСОБА_2 квартири № 4 за адресою вул. Снайпера, 24-А, м. Охтирка Сумської області, в звязку із смертю заявниці, як незаконне.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційний суд Сумської області через Охтирський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Охтирського

міськрайонного суду: ОСОБА_8