Дата документу 13.05.2016
Провадження № 2/334/643/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року Ленінський районний суд м.Запоріжжя у складі:

- головуючого судді Лисенко Л.І.,

- при секретарі Матвієнко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засідання справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Запорізької міської ради про визнання права власності майно частину житлового будинку, вказавши, що їй, ОСОБА_1, належить 3/4 частки житлового будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2003 року по справі № 2-1302/2003р., зареєстрованого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 17.10.2003 року в книзі № 105 за реєстровим № 15822.

1/4 частка спірного будинку належала ОСОБА_2 Зіновєвні в порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року ОСОБА_3.

Жилий будинок площею 68,3 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 506 кв.м. Вартість будинку згідно висновку про вартість майна від 17.11.2015р. № 296/15 складає 278 323,00 грн. Вартість 1/4 частки у спільній власності становить 69 580,75 грн.

У 2005 році ОСОБА_2 зверталася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про виділення частки з спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Оскільки виділення ОСОБА_2 її частки майна в натурі було неможливим, користуватися будинком вона наміру не мала, спільне користування будинком було неможливе, під час розгляду справи сторони дійшли мирової угоди, згідно якої ОСОБА_2 отримала від позивача вартість її частки в спільному майні в розмірі 3000,00 доларів США. Про даний факт, крім мирової угоди, свідчить її розписка від 01.06.2005 року, в якій зазначено, що жодних претензій ОСОБА_2 до позивача не має. За заявою ОСОБА_2 ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2005 року по справі № 2-99/05 провадження по справі було закрито. Фактично мировою угодою та ухвалою суду про закриття провадження по справі право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку було припинено.

Оскільки питання про право власності на 1/4 частку будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі за позивачкою вирішено не було, в реєстрації її прав було відмовлено.

Усі витрати, повязані з утриманням будинку весь цей час несе позивачка, ОСОБА_4 участі у витратах не приймала, в будинку не мешкала, своє право власності в порядку спадкування за законом документально не оформлювала, але оскільки ОСОБА_2 у шестимісячний строк зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається власницею спадкового майна з часу відкриття спадщини.

На цей час позивачці стало відомо, що у 2010 році ОСОБА_2 померла. Згідно повідомлення Другої запорізької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 30.03.2016р. спадкова справа після її смерті не заводилася.

Просить суд припинити право ОСОБА_2 Зіновєвни на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул.Ярославській в м.Запоріжжі, яке виникло у неї у порядку спадкування після смерті

04.08.2001 року ОСОБА_3. Визнати за нею право власності на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі, яка належала ОСОБА_3.

Представник позивача позов підтримала і просила його задовольнити, розглянути справу в її відсутність на підставі матеріалів справи.

Представник відповідача у судове засідання не зявилася, направила до суд заяву з проханням слухати справу в її відсутність, позов визнала.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Статтею 365 ЦК України передбачено, що право особи на частку у спільному майні може бути припинено за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майном є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім'ї.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 належить 3/4 частки житлового будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі на підставі рішення Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 28.05.2003 року по справі № 2-1302/2003р., зареєстрованого ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації 17.10.2003 року в книзі № 105 за реєстровим № 15822.

1/4 частка спірного будинку належала ОСОБА_2 Зіновєвні в порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року ОСОБА_3.

Жилий будинок площею 68,3 кв.м. розташований на земельній ділянці площею 506 кв.м. Вартість будинку згідно висновку про вартість майна від 17.11.2015р. № 296/15 складає 278 323,00 грн. Вартість 1/4 частки у спільній власності становить 69 580,75 грн. (а.с.15).

У 2005 році ОСОБА_2 зверталася до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом про виділення частки з спільного майна та визначення порядку користування земельною ділянкою.

Оскільки виділення ОСОБА_2 її частки майна в натурі було неможливим, користуватися будинком вона наміру не мала, спільне користування будинком було неможливе, під час розгляду справи сторони дійшли мирової угоди, згідно якої ОСОБА_2 отримала від позивача вартість її частки в спільному майні в розмірі 3000,00 доларів США (а.с.11-12). Про це свідчить її розписка від 01.06.2005 року, в якій зазначено, що в рахунок погашення вартості 1/4 частини будинку № 81 по вул..Ярославській в м.Запоріжжі вона отримала від ОСОБА_1 3000,00 доларів США, жодних претензій ОСОБА_2 до позивача не має (а.с.13). За заявою ОСОБА_2 ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 01.06.2005 року по справі № 2-99/05 провадження по справі було закрито у звязку з укладанням мирової угоди (а.с.14). Фактично мировою угодою та ухвалою суду про закриття провадження по справі право власності ОСОБА_2 на 1/4 частку житлового будинку було припинено.

ОСОБА_4 участі у витратах не приймала, в будинку не мешкала, своє право власності в порядку спадкування за законом документально не оформлювала, але оскільки ОСОБА_2 у шестимісячний строк зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, тобто прийняла спадщину відповідно до ст.548 ЦК України (в редакції 1963 року) вважається власницею спадкового майна з часу відкриття спадщини.

Згідно довідки сектору адресно-довідкової роботи Управління державної міграційної служби в Запорізькій області від 22.12.2015р. ОСОБА_2 Зіновєвна померла у 2010 році. Згідно повідомлення Другої запорізької державної нотаріальної контори № 817/01-16 від 30.03.2016р. спадкова справа після її смерті не заводилася.

Оскільки ОСОБА_1 виплатила ОСОБА_2 грошову компенсацію, що підтверджується наданою суду розпискою, написаною власноруч, що не суперечить вимогам ст.365 ЦК України, суд вважає можливим позов задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 212, 213 ЦПК України ст.ст. 16, 346, 365, 392 ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради про визнання права власності на частину житлового будинку задовольнити.

Припинити право ОСОБА_2 Зіновєвни на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул.Ярославській в м.Запоріжжі, яке виникло у неї у порядку спадкування після смерті 04.08.2001 року ОСОБА_3.

Визнати за ОСОБА_1, НОМЕР_1 право власності на 1/4 частину жилого будинку № 81 по вул.Ярославській в м.Запоріжжі, після припинення права ОСОБА_2 Зіновєвни.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Лисенко Л. І.