Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22-ц/778/4427/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.,

суддів: Дашковської А.В.,

ОСОБА_2,

секретаря Мельник З.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року у справі за позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що відповідно до укладеного договору від 19.02.2010 року ОСОБА_4О отримав кредит в розмірі 14 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві.

В порушення норм закону та умов договору, відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Станом на 12.11.2015 року у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 23 561грн. 98 коп., яка складається з наступного: 10 895,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10 228,60 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 840 грн. заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 1 098,19 грн. процентна складова, які позивач просив стягнути з відповідача, а також судові витрати в розмірі 1 218 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Від відповідача ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5 надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить суд відхилити апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року (а.с.144-146).

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із п.п.3,4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановити строк дії карти не надалося можливим, у договорі не вказано строк дії картки, а відповідач вказує, що картки втрачена.

Однак, такий висновок зроблено судом без належного з`ясування дійсних обставин справи, прав та обовязків сторін, належної оцінки наданих ними доказів.

Відповідно до ст.. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу звязку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору ( ч.1 ст. 634 ЦК України).

Встановлено, що 19.02.2010 року на підставі заяви ОСОБА_4 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредитну карту «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» №752447 із встановленим кредитним лімітом в сумі 500 грн. із базовою процентною ставкою 2,5% на місяць на залишок заборгованості (а.с.10).

Згідно змісту вказаної заяви, підписаною ОСОБА_4, останній зазначив, що ознайомився і згодний із Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому у письмовому вигляді. Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування (а.с.10, зворот).

Пунктом 3.2. Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що клієнт погоджується з тим, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, та клієнт надає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Аналогічне положення також міститься у тексті заяви ОСОБА_4 про надання кредитних коштів (а.с.10/зворот, 12).

Згідно із довідкою ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 28.10.2016 року, банком здійснювалися зміни кредитного ліміту відповідача 11.02.2010 року 1000 грн., 10.06.2010 року 4 000 грн., 13.09.2010 року 5 200 грн., 23.10.2010 року 6 200 грн., 15.02.2011 року 8 200 грн., 19.04.2011 року 11 000 грн., 07.06.2011 року 14 000 грн., 03.10.2011 року 11 000 грн., 04.12.2014 року 495,54 грн. (а.с.171).

Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка була підписана відповідачем 19.02.2010 року, погашення кредиту передбачено щомісячними платежами до 25 числа місяця, наступного за звітним (а.с.133).

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_4 підтвердив той факт, що він підписував анкету-заяву від 19.02.2010 року про оформлення кредитки та Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

За таких обставин та враховуючи положення ст.. ст.. 207, 634 ЦК України, твердження відповідача про те, що договір про надання банківських послуг стосовно надання грошових коштів не було укладено, є безпідставними.

Умовами заяви передбачено штраф у разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобовязань, передбачених цим договором, більше ніж на 90 днів, у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.6).

Відповідно до статей 526, 527, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

У звязку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору щодо строків погашення кредиту, станом на 12.11.2015 року у відповідача утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 23 561 грн. 98 коп., і складається з наступного: 10 895 грн. 19 коп. заборгованість за кредитом; 10 228 грн. 60 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 840 грн. заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1 098 грн. 19 коп. штраф (процентна складова) (а.с.3-9).

Відповідачем не спростовано наданий позивачем розрахунок заборгованості.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 258 ЦК України для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою, кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України ), а не закінченням строку дії договору.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) указано на лицевій стороні картки і вона дійсна до останнього календарного дня такого місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці (поле MONTH) (а.с.15-16).

Згідно із розясненнями, викладеними у п.14 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року N 12 «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку»: за змістом пункту 6 частини третьої статті 295, частини другої статті 303 та пункту 1 частини першої статті 309 ЦПК апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею, або які неправомірно не були цим судом прийняті та досліджені, або доказами, які судом першої інстанції досліджувались із порушенням установленого порядку.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини третьої статті 27 ЦПК щодо зобовязання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обовязки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні позовних вимог з підстав пропуску позивачем строку позовної давності, суд першої інстанції виходив з того, що суду не надалося можливим встановити строк дії картки.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд має сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, сприяти здійсненню особам, які беруть участь у справі, в реалізації їхніх прав.

Проте, суд першої інстанції не дотримався вищеназваних вимог закону та не розяснив учасникам процесу права щодо надання доказів, які мають значення для правильного вирішення справи.

З мотивів, викладених впише, колегія суддів вважає доцільним прийняти та дослідити докази, надані представником ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» щодо строку дії картки.

Позивачем надано докази отримання відповідачем на виконання договору про надання банківських послуг від 19.02.2010 року, кредитних карток: №752447 із терміном дії 12/13; №903209 із терміном дії 09/15; №308899 із терміном дії 09/16; №049068 із терміном дії 10/17, а саме скріншоти із банківського програмного комплексу «Приват48+» та з Єдиної бази клієнтів банку (а.с.162-170).

Таким чином позивачем доведено, що первісно видана відповідачу картка за основним номером 752447 неодноразово переоформлювалась, строк закінчення дії останньої картки встановлено до жовтня 2017 року

З наданої ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» виписки по рахунку ОСОБА_4 вбачається, що останнє погашення заборгованості відповідачем було здійснено 21.10.2015 року в сумі 100 грн. на картку 5168****9068 (а.с.45).

ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду із вказаним позовом 24.11.2015 року (а.с.23).

Таким чином, висновки суду першої інстанції про сплив строку позовної давності не ґрунтуються на обставинах справи та нормах закону, доводи банку знайшли своє підтвердження, отже рішення суду першої інстанції у цій справі не відповідає вимогам ст.ст. 213-214 ЦПК України щодо його законності та обґрунтованості.

Судова колегія приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року у цій справі підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість за договором від 19 лютого 2010 року станом на 12 листопада 2015 року у розмірі 23 561 грн. 98 коп., яка складається з: 10 895,19 грн. заборгованість за тілом кредиту; 10 228,60 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 840 грн. заборгованість за комісією згідно з п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг та Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 1 098,19 грн. процентна складова).

Крім того, за змістом частин першої, пятої статті 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 грн. за подачу позовної заяви та 1 339 грн. 80 коп. за подачу апеляційної скарги, а всього 2 557 грн. 80 коп. (а.с.22, 134)

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, судова колегія

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 06 червня 2016 року у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту:

«Позов ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» заборгованість за договором від 19 лютого 2010 року станом на 12 листопада 2015 року у розмірі 23 561 (двадцять три тисячі пятсот шістдесят одна) грн. 98 коп., яка складається з: 10 895 (десять тисяч вісімсот девяносто пять) грн. 19 коп. заборгованість за тілом кредиту; 10 228 (десять тисяч двісті двадцять вісім) грн. 60 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 840 (вісімсот сорок) грн. заборгованість за комісією; а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 (пятсот) грн. фіксована частина, 1 098 (одна тисяча девяносто вісім) грн. 19 коп. процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА ОСОБА_3 «ПРИВАТБАНК» судовий збір в сумі 2 557 (дві тисячі пятсот пятдесят сім) грн.. 80 коп..»

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.М. Кримська

Судді: А.В. Дашковська

ОСОБА_2