Провадження №2/761/2779/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 лютого 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Голопич Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитрус Трейд» про захист прав споживачів, суд,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаною позовною заявою в якій просить визнати неправомірними та такими, що порушують права позивача, як споживача, дії ТОВ «Цитрус Трейд» щодо відмови повернути грошові кошти, понесених позивачем на придбання товару неналежної якості; стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 5999,00 грн., моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн., а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000,0 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 10.04.2015 позивач в мережі магазинів цифрової техніки «Цитрус» придбав мобільний телефон «Meizu M1 note», однак, через виникнення проблем у використанні телефону протягом нетривалого часу після його придбання, позивач звернувся в магазин відповідача з вимогою вирішення проблеми його належного використання, після чого співробітник магазину забрав телефон до сервісного центру. В липні 2015року з сервісного центру повідомили, що в апараті знайшли вологу і запропонували почистити від вологи тощо. Після отримання телефону, позивач самостійно звертався до інших сервісних центрів, де йому повідомили, що ніякої вологи всередині телефону не було, а поломка не пов»язана з попаданням вологи до апарату. При повторному звернення до відповідача з вимогами повернути кошти або обміняти мобільний телефон, позивачу було відмовлено, чим порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів». Такими незаконними, на думку сторони позивача, діями, відповідач також спричинив і моральну шкоду, яку позивач оцінив в 2000,00 грн. і просив її стягнути на свою користь.

В судове засідання представник позивача не з»явився, надав письмову заяву в якій позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за своєї відсутності не подавав.

Суд, керуючись положеннями ст..ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача на підставі наявних в ній доказів, ухваливши заочне рішення, отримавши на це згоду представника позивача

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, судом встановлені наступі обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом.

Судом встановлено, що 10.04.2015 позивач придбав в мережі магазинів цифрової техніки «Цитрус» мобільний телефон «Meizu M1 note» вартістю 5599,00 грн., про що свідчить товарний чек №КК000013671 від 10.04.2015). Гарантія (обмежена) на вказаний товар 12 місяців.

Оскільки протягом квітня-червня 2015 року вказаний телефон працював з перебоями, а потім взагалі перестав вмикатися, позивач звернувся до магазину відповідача для вирішення проблем з телефонним апаратом, після чого співробітник магазину передав його до сервісного центру «ІНТЕРКОМ сервіс».

Однак, 1.07.2015 позивачу зателефонували із сервісного центу і запропонували почистити телефонний апарат від вологи та замінити конектор SIM-карти, при цьому, направили СМС-повідомлення з реквізитами рахунку банку на який необхідно перерахувати кошти на ремонт.

Однак, після отримання телефонного апарату, позивач неодноразово звертався до інших сервісних центрів, згідно повідомлень яких поломка телефону не пов»язана з попаданням вологи до нього. Зокрема, згідно акту виконаних робіт від 31.08.2015 вбачається, що окислення на платі телефону немає.

Згідно ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», зокрема, передбачено, що споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції;

4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Крім того, реалізація неякісного товару порушує ч.1 ст.6 вказаного Закону, оскільки

Продавець (виробник, виконавець) зобов'язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію.

Вимоги ж ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачають, що уразі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов'язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар.

Частина 3 вказаної норми Закону передбачає, що Вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті, пред'являються на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача.

Споживач має право пред'явити одну з вимог, передбачених частиною першою цієї статті, а в разі її невиконання заявити іншу вимогу, передбачену частиною першою цієї статті.

Зазначені вимоги за місцезнаходженням споживача задовольняють також створені власником продавця торговельні підприємства та філії, що здійснюють продаж аналогічних придбаним споживачем товарів, або підприємства, на які ці функції покладено на підставі договору. Функції представників підприємств-виробників виконують їх представництва та філії, створені виробниками для цієї мети, або підприємства, які задовольняють зазначені вимоги на підставі договору з виробником.

10.09.2015 позивач звернувся з письмовою претензією до відповідача, яку він отримав поштою(а.с.15 зворот), однак відповіді до цього часу не отримано.

Враховуючи те, що відповідачем не довів зворотнє, на спростування наданих позивачем доказів неякісного проданого товару, суд прийшов до висновку про часткове задоволення вимог позивача з урахуванням ч.1 ст.8 вищевказаного Закону, вимог про стягнення з відповідача на користь позивача 5599,00 грн. якповернення сплаченої за товар грошової суми.

Натомість, вимоги про визнання неправомірними та такими, що порушують права позивача, як споживача, дії ТОВ «Цитрус Трейд» щодо відмови повернути грошові кошти, понесених позивачем на придбання товару неналежної якості, задоволенню не підлягають, оскільки такі вимоги не відповідають способам захисту прав визначених ст.. 16 ЦК України.

Згідно положень ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до положень ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я. порушення її прав.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.19995 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» з відповідними доповненнями та змінами, роз'яснено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової шкоди) підлягають: наявність такої шкоди, протиправність дій її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Враховуючи обставини встановлені в судовому засіданні, суд приходить до висновку про наявність моральної шкоди, що її було спричинено позивачу з боку відповідача.

Вирішуючи питання про розмір даної шкоди в грошовому еквіваленті, суд виходить з втрат немайнового характеру, що їх зазнав позивач, зміни, які відбулись в житті позивача, витрачений час на збирання необхідних доказів, що призвело до негативних наслідків щодо самопочуття останнього, його душевної рівноваги та морального стану, а тому оцінює моральну шкоду в 100,00 грн.

За приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, або підстави звільнення від доказування. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України.

При цьому вимога про стягнення з відповідача витрат пов'язаних з наданням правової допомоги, то вона задоволенню не підлягає, оскільки, особа, що представляла інтереси позивача за його заявою не допускалась до участі справи в якості особи яка надає правову допомогу, відповідно до ч. 2 ст. 56 ЦПК України.

Враховуючи викладене, на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 64, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224-228, 233, 294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитрус Трейд» на користь ОСОБА_1 5599,00 грн.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитрус Трейд» на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди суму у розмірі 100 грн. 00 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Цитрус Трейд» в дохід держави судовий збір в розмірі 487 грн. 20 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :