АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/3897/16 Справа № 199/9262/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Гайдук В.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого Гайдук В.І.,

суддів Єлізаренко І.А., Калиновського А.Б.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

заяву ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3,

про розяснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу,

ВСТАНОВИЛА:

01 липня 2016 року на адресу апеляційного суду надійшла заява представника позивача про роз'яснення рішення апеляційного суду, ухвалення додаткового рішення, в якій заявник просить надати роз'яснення змісту вищевказаного рішення апеляційного суду та ухвалити додаткове рішення, оскільки позов залишився не вирішеним (а.с. 139).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 221 ЦПК України якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

За змістом п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 № "Про судове рішення у цивільній справі" роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз'яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду позовом до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу, в якому просила суд стягнути на її користь залишок по вкладу в сумі 11962,90 доларів США, проценти за користування коштами 1051,42 доларів США, а також 3% річних 394,28 доларів США та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. (а.с. 1-6).

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2016 року позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «Акціонерний комерційний банк «Базис» на користь ОСОБА_3 суму банківського вкладу та проценти за договором банківського вкладу №18-32-в від 30 січня 2012 року в розмірі 13014,32 доларів США, 3% річних у розмірі 9265,58 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено, вирішено питання судових витрат (а.с. 31-35).

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року було задоволено апеляційну скаргу ПАТ «АКБ «Базис».

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 12 січня 2016 року в частині стягнення з ПАТ «АКБ «Базис» в особі Дніпропетровського регіонального відділення ПАТ «АКБ «Базис» на користь ОСОБА_3 суми банківського вкладу та процентів за договором банківського вкладу №18-32-в від 30 січня 2012 року в розмірі 13014,32 долларів США, суми 3% річних в розмірі 9265,58 грн. та в частині стягнення в дохід держави судового збору в розмірі 6890 грн. скасовано та ухвалено нове, яким ОСОБА_3 в задоволені позовних вимог в цій частині відмовлено. В решті рішення суду залишено без змін (а.с. 131-135).

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлялись вимоги про стягнення невиплачених коштів саме за договором банківського вкладу №18-32-в від 30 січня 2012 року, оскільки їй було компенсовано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не всі кошти за двома договорами (далі - Фонд).

Разом з тим, під час розгляду справи, колегія суддів дійшла до висновку, що Фондом було повністю компенсовано депозитний вклад позивача у іноземній валюті за договором №18-32-в від 30 січня 2012 року та частину вкладу за договором №131/32 від 12 жовтня 2011 року, який був відкритий у національній валюті.

Таким чином, колегія суддів встановивши, що у відповідача перед позивачем відсутня заборгованість за договором №18-32-в від 30 січня 2012 року, скасувала рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та в цій частині ухвалила нове про відмову у задоволенні позову. В частині відмови у задоволенні вимог про стягнення моральної шкоди, оскаржуване рішення було залишено без змін.

Існуюча заборгованість за договором №131/32 від 12 жовтня 2011 року не була предметом позову, оскільки, згідно вимог позовної заяви, ОСОБА_3 заявляла вимоги про стягнення коштів в іноземній валюті за договором №18-32-в від 30 січня 2012 року.

Колегією суддів розглянуто справу в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

В резолютивній частині рішення зазначено, відповідно до вимог п. 4 ст. 316 ЦПК України, висновки апеляційного суду про скасування рішення суду першої інстанції, висновки апеляційного суду по суті позовних вимог, строку і порядку набрання рішенням суду законної сили та його оскарження.

Описова, мотивувальна та резолютивна частини рішення апеляційного суду викладені чітко, конкретно та зрозуміло і додаткового роз'яснення не потребують.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до положень ст. 221 ЦПК України відсутні правові підстави для задоволення заяви про роз'яснення рішення апеляційного суду, оскільки рішення є чітким і зрозумілим, а тому роз'яснень відповідно до поданої заяви не потребує.

Також, відсутні передбачені ст. 220 ЦПК України підстави для ухвалення додаткового рішення.

Разом з тим, в мотивувальній частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року (перший абзац арк. 135) судом допущено описку, а саме помилково зазначено ст. 635 ЦК України, замість вірної ст. 625 ЦК України.

Враховуючи зазначене, а також приймаючи до уваги положення ст. 219 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне виправити допущену описку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 219-221, 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Відмовити представнику ОСОБА_3 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про розяснення рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року та ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Базис» про захист прав споживачів та повернення банківського вкладу.

Виправити описку допущену в мотивувальній частині рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 16 червня 2016 року (перший абзац арк. 135), зазначивши ст. 625 ЦК України, замість ст. 635 ЦК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і протягом двадцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: