Справа № 212/1916/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Колочко О.В.,

секретарі судового засідання Деменко А.С.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків,

В С Т А Н О В И В:

30 березня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»(далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди, у звязку з втратою працездатності, в розмірі 275 600 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача на посаді машиніста тепловозу. Загальний стаж роботи позивача складає 41 рік 2 місяці, в шкідливих умовах на підприємстві відповідача 39 років 2місяці. Висновком МСЕК від 22.03.2016 йому первинно встановлено третю групу інвалідності та 60 % втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями 50% вібраційна хвороба, 10% хр. бронхіт з 14 березня 2016 року. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває фізичні страждання, фізичну біль, обґрунтовану важкістю самопочуття та особливостями лікування, психологічний дискомфорт, не може виконувати звичайну роботу, повноцінно спілкуватися з людьми, що його досить сильно морально пригнічує, потребує постійного лікування, але професійні захворювання не дають надії на видужання у майбутньому.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав викладених в позові, наполягав на задоволенні позовних вимог у заявленому розмірі.

Представник відповідача проти позову заперечував у повному обсязі, просив у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, пояснив, що при прийнятті на роботу позивач був повідомлений про шкідливі умови праці, з боку відповідача порушень законодавства про працю не було та умови створені на підприємстві ще за радянських часів.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, позивач ОСОБА_1 працював у шкідливих умовах праці у відповідача ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»», у період з 25.08.1976 по 03.11.2015 перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки та не оспорюється сторонами (а.с.24-26).

04 лютого 2016 року на підприємстві ПАТ «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат»було проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_1: вібраційна хвороба, хронічний бронхіт, установленого Українським науково-дослідним інститутом промислової медицини, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4, затвердженого Головним державним санітарним лікарем м. Кривого Рогу 05 лютого 2016 року (а.с.6-8).

Згідно копії Довідки огляду МСЕК Серія 12 ААА №016594 від 22.03.2016 року, ОСОБА_1 встановлена третя група інвалідності та 60% стійкої втрати професійної працездатності з 14 березня 2016 року безстроково (а.с.9).

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України "Про охорону праці" державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров'я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз'яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст.23,1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв'язку з ушкодженням здоров'я.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров'я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов'язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя (приділяти увагу своїй неповнолітній дитині), тягнуть за собою не відновлення здоров'я, відчуття болю.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_1 у зв'язку із професійними захворюваннями, що призвели до встановлення 60% втрати професійної працездатності та третьої групи інвалідності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним безстроково професійної працездатності, встановлення інвалідності, потребу в проходженні курсів лікування у медичних закладах, та, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 30 000,00 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. ст. 10,11,60, 213-214, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків, задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 у відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя при виконанні трудових обовязків, 30 000 (тридцять тисяч) гривень, без урахування податку з доходів фізичних осіб.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.

Повний текст рішення суду складено та підписано у нарадчій кімнаті 09 червня 2016 року.

Суддя: О. В. Колочко