АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №622/881/15-ц Головуючий суддя І інстанції Шабас О. С.
Провадження № 22-ц/790/2867/16 Суддя доповідач Малінська С.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів найму (оренди)
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Малінська С.М.,

суддів колегії - Карімової Л.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря - Доля О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот»на рішення Золочівського районного суду Харківської області від 09 березня 2016 року по цивільній справі за позовом приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» до ОСОБА_3, приватного сільськогосподарського підприємства «Граніт» про визнання договору укладеним та повернення безпідставно набутого майна,-

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, після уточнення якого просив визнати договір оренди землі № 275 від 16 жовтня 2009 року між ПСП «Патріот» та ОСОБА_4 укладеним; стягнути з ПСП «Граніт» та ОСОБА_3 на користь ПСП «Патріот» в солідарному порядку безпідставно набуте майно - 19,53 тонн озимої пшениці, а у разі неможливості - відшкодувати вартість безпідставно набутого майна у сумі 58 599 гривень та судовий збір.

В обгрунтування посилалася на те, що між ОСОБА_4 та позивачем у 2009 році було укладено договір оренди земельної ділянки площею 4,5426 га на умовах платного строкового використання на 10 років. Позивач свої зобов'язання за договором виконував у повному обсязі та своєчасно, договір було передано до центру державного земельного кадастру на реєстрацію. Сторонами визнано наявність вказаного договору, так як обидві сторони приступили до його виконання. Проте до завершення відповідної процедури державної реєстрації та строку дії договору позивачу стало відомо, що ОСОБА_3 як спадкоємець ОСОБА_4 передав свою земельну ділянку в оренду ПСП «Граніт». Останнє здійснило збір урожаю з ділянки ОСОБА_3, засіяного позивачем, спричинивши тим самим шкоду ПСП «Патріот», набувши безпідставно врожай сільськогосподарської продукції вартістю 58 599 гривень.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що оскільки договір оренди між ПСП «Патріот» та ОСОБА_4 не пройшов державної реєстрації, позивач не мав права приступати до використання земельної ділянки. Натомість ПСП «Граніт» як орендар, чиє право оренди зареєстровано належним чином, правомірно здійснювало господарську діяльність на орендованій ним земельній ділянці, що була йому передана в оренду ОСОБА_3

Рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 09 березня 2016 року ПСП «Граніт» відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись із вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі. В обґрунтування посилається на його незаконність та необгрунтованість, прийняття із неповним з'ясуванням обставини, що мають значення для справи.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши обставини справи та, обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга ПСП «Патріот» задоволенню не пілягає виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, 16 жовтня 2009 року ОСОБА_4 та приватне сільськогосподарське підприємство «Патріот» (надалі ПСП «Патріот») в особі свого директора підписали договір оренди земельної ділянки № 275 строком на 10 років, за умовами якого ОСОБА_4 передала в оренду земельну ділянку площею 4,5426 га, що знаходиться на території Писарівської сільської ради Золочівського району Харківської області. Вказана земельна ділянка належала ОСОБА_4 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_1 від 30 червня 2004 року. Відміток про проходження державної реєстрації договір не містить (т.1 а.с.11-18).

05 листопада 2014 року в.о. державного нотаріуса Золочівської державної нотарільної контори Куксіним С.Ю. ОСОБА_3 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкове майно складалося, зокрема, із земельної ділянки площею 4,5426 га, кадастровий номер НОМЕР_2, що належала спадкодавцю на підставі державного акту серії НОМЕР_1 від 30 червня 2004 року (т. 1 а.с.20).

Згідно відомостей на виплату грошових коштів в рахунок земельного паю, видаткових касових ордерів, накладних, списків та податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку ОСОБА_4 та ОСОБА_3 як її спадкоємцю ПСП «Патріот» виплачувало грошові кошти та натуральну продукцію у 2010-2014 роках (т.1 а.с. 58-85).

07 квітня 2015 року ПСП «Граніт» спрямувало до ПСП «Патріот» запит-вимогу, у якому було повідомлено, що ПСП «Граніт» набуло право оренди земельної ділянки ОСОБА_3 (т.1 а.с.55).

17 квітня 2015 року ПСП «Патріот» надало відомості ПСП «Граніт» про проведення ряду сільськогосподарських робіт по трьох земельних ділянках, в тому числі, і на земельній ділянці кадастровий номер НОМЕР_2, що згідно матеріалів справи належить ОСОБА_3 (т. 1 а.с.56, 57).

27 квітня 2015 року було проведено обстеження земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_2, про що складено відповідний акт, і встановлено, зокерма, що земельна ділянка винесена на місцевості, вона передана по договору оренди ПСП «Граніт». Зазначений договір оренди земельної ділянки зареєстровано 14 листопада 2014 року. Про винос в натурі (на місцевості) земельної ділянки ОСОБА_3 розміщено оголошення у випуску газети "ЗОРЯ" від 28 лютого 2015 року та запрошено листом директора ПСП «Патріот»(т. 2 а.с.87, 90, 91, 93).

Відмовляючи ПСП «Патріот» у задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції обгрунтовано керувався ст. ст. 638, 792, 1212 ЦК України, ст. ст. 124, 125 ЗК України, ст. 18, 20 ЗУ «Про оренду землі» у відповідній редакції, Постановами ВСУ № 6-162цс13 від 19 лютого 2014 року та № 6-5цс13 та виходив з того, що згідно чинного на момент укладання договору оренди законодавства він набирав чинності, а отже створював права та обов'язки для сторін, лише з моменту його державної реєстрації. Договір № 275 від 16 жовтня 2009 року державну реєстарцію не пройшов, а тому не створив для сторін відповідних прав та обов'язків. Оскільки вказаний договір є неукладеним, підстав для відшкодування вартості безпідставно набутого майна і застосування ст. 1212 ЦК України також не має.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Стаття 58 Конституції України встановлює, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи. Тобто для регулювання правовідносин мають застосовуватися нормативно-правові акти, чинні на час їх виникнення.

Частина третя статті 640 ЦК України у редакції від 05.08.2009 року, що діяла на час укладання договору № 275 06 жовтня 2009 року, передбачає, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ст. 18 Закону України № 161-ХІV від 06.10.1998 року «Про оренду землі» у редакції від 09.07.2009 року договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації.

Стаття 125 Земельного Кодексу України у редакції від 05 березня 2009 року встановлює, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, спеціальне законодавство, що діяло на час укладання спірного договору оренди земельної ділянки, визначило момент набрання чинності договором, а отже і момент набуття права на оренду земельної ділянки, моментом державної реєстарції договору.

При цьому самим договором № 275 від 06 жовтня 2009 року у статті 41 визвначено, що він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстарції (т.1 а.с. 12). Отже, судом першої інстанції було правомірно відмовлено ПСП «Патріот» у визнанні договору укладеним, оскільки останній не пройшов державної реєстрації.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_4, а потім і ОСОБА_3 отримували грошові кошти за користування належною їм землею, а тому визнали умови договору оренди та вважали його укладеним, досягши згоди щодо його істотних умов, не можуть підтвердити факт укладання договору та створення ним прав та обов'язків для сторін з огляду на викладене вище.

Стосовно вимог про солідарне стягнення з відповідачів 19, 53 тонн озимої пшениці або відшкодування вартості безпідставно набутого майна, то відповідно до частин першої, третьої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Оскільки судом першої інстанції, з чим погоджується і колегія суддів апеляційного суду, встановлено, що між ПСП «Патріот» та ОСОБА_3 не було укладено договору оренди земельної ділянки № 275 від 16 жовтня 2009 року, стаття 1212 ЦК України та положення Глави 83 ЦК України не можуть бути застосовані до спірних відносин. Зазначені норми захищають права власника або законного користувача, яким ПСП «Патріот» не є.

Рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим і скасуванню не підлягає. Доводи апеляційної скарги його висновків не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу приватного сільськогосподарського підприємства «Патріот» - відхилити.

Рішення Золочівського районного суду Харківської області від 09 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення , але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти діб з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :