Справа № 643/9582/14-ц
Провадження № 2/643/39/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2016 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Погасій О.Ф., за участю секретаря Бровкіної М.І.,

розглянувши заочно у приміщенні суду цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави,-

ВСТАНОВИВ:

До суду 03 липня 2014 року надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним зобовязанням та звернення стягнення на предмет застави.

В обґрунтування позовних вимог, в ході судового розгляду уточнених (а.с.89-91,113-119), позивач посилається на те, 18.07.2008 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.07.2015 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості.

В забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідач ОСОБА_1 передала у заставу належний їй на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Держ.реєстр.номер: АХ2199ВМ. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 218 250,00 грн.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року.

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 0-П, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року, складає 2000,00 грн.

Внаслідок невиконання позичальником ОСОБА_1 своїх зобовязань за договором про надання споживчого кредиту станом на 16.06.2014 року наявна заборгованість за кредитом у розмірі 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобовязання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн.

В звязку з чим позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» 2 000,00 грн. заборгованості за кредитним зобовязанням; стягнути з ОСОБА_1 в рахунок погашення заборгованості за Договором про надання споживчого кредиту № 0 від 18.07.2008 року на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» заборгованість за кредитним зобовязанням в розмірі - 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобовязання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн.; в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Держ.реєстр.номер: АХ2199ВМ, вартість якого згідно договору застави складала 218 250,00 грн., що належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від його імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати отриманням дублікату, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу; зобовязати ОСОБА_1 передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави: автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Держ.реєстр.номер: АХ2199ВМ, що належить їй на праві власності та знаходиться у неї або інших осіб, комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтва про реєстрацію автотранспортного засобу, та технічний паспорт; судові витрати покласти на відповідачів.

Представник позивача просив позов задовольнити у повному обсязі, провести судовий розгляд за його відсутністю, та ухвалити заочне рішення у разі неявки відповідачів, про що виклав у письмовій заяві.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову не заперечував, просив розглядати справу за його відсутністю, про що виклав у письмовій заяві (а.с.105).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_4 у судове засідання повторно не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, в зв'язку з чим суд визнає неявку відповідача та її представника неповажною та вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст.224 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 18.07.2008 року Акціонерний комерційний банк "УкрСиббанк" та ОСОБА_1 уклали договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0, згідно якого позичальник отримав кредит у сумі 40 000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення до 17.07.2015 року. Відповідно до умов договору у разі невиконання чи несвоєчасного виконання зобовязання в частині повернення кредиту та/або сплати відсотків, комісій згідно з умовами договору, позичальник зобовязаний сплатити пеню за кожний день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості (а.с.11-27 т.1).

В забезпечення виконання кредитних зобовязань відповідачка ОСОБА_1 передала у заставу належний їй на праві власності автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Державний реєстраційний номер: АХ2199ВМ. При укладанні договору сторони визначили вартість предмета застави у розмірі 218 250,00 грн.

Рішенням Загальних Зборів Акціонерів від 27 жовтня 2009 року АКІБ «УкрСиббанк» у звязку з приведенням своєї діяльності у відповідність до норм ЗУ «Про акціонерні товариства» змінив своє найменування на Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк».

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідно до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступив на користь ТОВ «Кредекс Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року (а.с.57-61 т.1).

20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено Договір факторингу № 05/12-КВ, відповідно до умов якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив на користь ТОВ «Вердикт Фінанс», своє право вимоги заборгованості за Договорами кредиту, в тому числі за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року (а.с.56, 62-64 т.1).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ч.1 ст. 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобовязанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобовязання, право вимоги за яким передається новому кредитору.

Згідно ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи боржника).

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20.07.2015 року у справі № 646/120/15-ц, що було залишено без змін та набрало законної сили ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 21.12.2015 р., у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ «Укрсиббанк», ТОВ «Кредекс Фінанс», ТОВ «Вердикт Фінанс» про визнання недійсними договорів факторингу відмовлено (а.с.204-207 т.1).

Обовязок позичальника повернути позикодавцеві суму позики передбачений ст. 1049 ЦК України.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550, 611, 624 ЦК України за порушення грошового зобовязання передбачена сплата неустойки (пені, штрафу).

У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач ОСОБА_1 зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, в результаті чого згідно із розрахунком, заборгованість за договором станом на 16.06.2014 року склала 621 057,46 гривень, яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380,97 грн.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614,75 грн.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747,18 грн.; пені за несвоєчасно виконані зобовязання у розмірі 69 183,10 грн.; трьох процентів річних від простроченої суми у розмірі 9131,46 грн. (а.с.29-44 т.1).

В силу ст. 19 Закону України «Про заставу», за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках. передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрат на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави.

Відповідно до ч.2 ст. 1054 та ч.2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Статтею 589 ЦК України передбачено право заставодержателя звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, що нею забезпечено.

Частина 2 ст. 589 ЦК України, передбачає право заставодержателя задовольнити за рахунок предмета застави в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

В силу ст. 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

05.09.2013 року ТОВ «Вердикт Фінанс» та ОСОБА_2 уклали договір поруки № 0309/0407/91-221-П, згідно із яким обсяг відповідальності поручителя перед кредитором за невиконання ОСОБА_1 договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року, становить 2000,00 грн. (а.с.120-121 т.1).

Згідно з ст. 553 ЦК України, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

В силу ст. 554 ЦК України. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно ч. 3 ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», обтяжувач ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобовязаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

Позивачем вищевказана вимога Закону була виконана, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (а.с.47-50 т.1).

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Державному реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов'язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі, якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов'язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. Якщо боржник у володінні якого знаходиться предмет забезпечувального обтяження, не виконує обовязок щодо передачі предмета забезпечувального обтяження у володіння обтяжувача, звернення стягнення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, користуючись при цьому рівними правами, на засадах змагальності, згідно ст. 10 ЦПК України.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 113 ЦПК України позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, предявляються за місцем проживання або знаходження одного із відповідачів за вибором позивача, отже судовий розгляд зазначеної цивільної справи повинен проводитися у Московському районному суді м. Харкова.

Разом з тим, вимога позивача про стягнення трьох відсотків річних від простроченої суми у розмірі 9131 грн. 46 коп. не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із змісту Постанови № 5 Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», три проценти річних за прострочення виконання зобовязання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню, у разі порушення боржником грошового зобовязання, вираженого в національній валюті.

Як вбачається із змісту договору про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 р., кредит надавався в іноземній валюті доларах США.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати.

При зверненні до суду позивач поніс судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654,00 грн. та 121, 80 грн. (а.с.1)

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір у розмірі 3775 грн. 80 коп., з яких з відповідача ОСОБА_1 - 3532 грн. 20 коп., і з відповідача ОСОБА_2 - 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 11, 16, 509, 512-514, 525, 526, 527, 530, 549, 550, 553, 554, 589, 590, 611, 624, 625, 1048, 1050, 1054, 1077 Цивільного кодексу України, ст. ст. 15, 19, 20 Закону України «Про заставу», статтям 24, 25, 26, 28 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», ст. ст. 10, 11, 60, 74, 88, 169, 197 ч.2, 212, 214-215, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) 2 000,00 (дві тисячі) гривень заборгованості за кредитним зобовязанням, згідно договору поруки від 05.09.2013 року № 0309/0407/91-221-П.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, в рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) заборгованість за кредитним зобовязанням, станом на 16.06.2014 року, в розмірі 611 926 грн. 00 коп. (шістсот одинадцять тисяч девятсот двадцять шість гривень 00 копійок), яка складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 304 380 грн. 97 коп.; заборгованості за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги у розмірі 152 614 грн. 75 коп.; нарахованих відсотків на дату подачі позову у розмірі 85 747 грн. 18 коп.; пені за несвоєчасно виконані зобовязання у розмірі 69 183 грн. 10 коп.

В рахунок погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу № 0 від 18.07.2008 року, в сумі 611 926 грн. 00 коп. звернути стягнення на предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Державний реєстраційний номер: АХ2199ВМ, вартість якого згідно договору застави складала 218 250,00 гривень, що належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу вказаного автотранспортного засобу ТОВ «Вердикт Фінанс» з укладанням від її імені договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям вказаного автотранспортного засобу з обліку в органах ДАІ України на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, а в разі його втрати отриманням дублікату, з наданням ТОВ «Вердикт Фінанс» всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу.

Зобовязати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, зареєстровану за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, передати ТОВ «Вердикт Фінанс» предмет застави автомобіль: Тип ТЗ: легковий універсал-В; ОСОБА_4: Toyota; Модель: Rav 4; Рік випуску: 2008; Номер кузова: JTMBD31V185166695; Державний реєстраційний номер: АХ2199ВМ, що належить їй на праві власності та знаходиться у неї або інших осіб, а також комплект ключів від цього автотранспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію автотранспортного засобу, та технічний паспорт.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Фінанс» (Код , вул. Костянтинівська, буд. 15, корп. А, м. Київ, Київська обл., 04071) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3775 грн. 80 коп., з яких з ОСОБА_2 стягнути судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три гривень 60 коп.), а з ОСОБА_1 стягнути судовий збір у розмірі 3532 грн. 20 коп. (три тисячі пятсот тридцять дві гривень 20 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити рішення суду в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги позивачем, якщо апеляційну скаргу не було подано, та подання письмової заяви про перегляд заочного рішення відповідачем. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ф. Погасій