Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2016 р. Справа153/1055/16-ц

Категорія 4

Код суду: 231

Ямпільський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Любинецької-Онілової А.Г.

за участю секретаря с/з ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3 та його представника адвоката ОСОБА_4

представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного акціонерного товариства «Ямпільське автотранспортне підприємство 10551» - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ямпіль

цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням гаража,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням гаража. Вказав, що він є власником квартири №1, розташованої по вул. Вишнева, 52 в м.Ямпіль Вінницької області, яку придбав на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_7 У вказаному багатоквартирному будинку в підвальній частині знаходиться два гаража: №Х та №ІХ. Одним з них - №ІХ, за життя користувався ОСОБА_7 Позивач зазначив, що після продажу квартири, з його згоди, ОСОБА_7 певний час використовував гараж для зберігання своїх речей. 25 травня 2015 року ОСОБА_7 помер. Відповідач ОСОБА_3 вважаючи, що він, як спадкоємець після смерті батька, має право в порядку спадкування на вказаний гараж, звернувся до нотаріуса. Однак в оформленні гаража в нотаріальному порядку йому було відмовлено, після чого ОСОБА_3 звернувся до Ямпільського районного суду з позовом про визнання права власності на приміщення гаража в порядку спадкування за законом. Рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 23 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_3 було відмовлено. Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 21 червня 2016 року рішення Ямпільського районного суду Вінницької області залишено без змін. Позивач зазначив, що 27 липня 2016 року ОСОБА_3, без його відома, зайшов в підвальне приміщення гаража №ІХ, з якого виніс на внутрішній двір всі його речі, змінив замки та заборонив користуватись цим приміщенням. Крім цього, в цьому гаражному приміщенні є ще одне приміщення майстерня №VІІІ. Однак і цим приміщенням позивач не може користуватися, так як доступ до нього також обмежений відповідачем ОСОБА_3 ОСОБА_1 дії відповідача ОСОБА_3 позивач вважає протиправними, так як відповідач не є співвласником багатоквартирного житлового будинку, розташованого по вул.Вишнева,52 і до гаража, розташованого в цьому будинку, ніякого відношення не має. Вважаючи свої права порушеними, позивач просить усунути перешкоди у користуванні допоміжним приміщенням №ІХ (гараж) та №VІІІ (майстерня), що розташовані в підвальній частині багатоквартирного будинку, розташованого по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль Вінницької області та зобовязати відповідача ОСОБА_3 звільнити допоміжне приміщення №ІХ (гараж) та №VІІІ (майстерня), розташовані в підвальній частині багатоквартирного будинку №52 по вул.Вишнева в м.Ямпіль Вінницької області, а також стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь судові витрати.

Позивач ОСОБА_6 позовні вимоги підтримав. Пояснив суду, що в 2008 році він придбав квартиру, в якій є підвальні приміщення і які перейшли йому від попереднього власника. Відповідач ОСОБА_3 повісив свої навісні замки на двері гаража і майстерні, де зберігає власні речі. Одна четверта частина підвального приміщення вписана в договір купівлі-продажу, але в натурі частка не виділялася. ІХ і VІІІ приміщення перебувають у спів власності всіх власників квартир будинку. Просив позовні вимоги задовольнити.

ОСОБА_8 позовні вимоги не визнав. Пояснив суду, що в 1995 році АТП-10551 побудовано чотирьохквартирний будинок, в якому його батько отримав квартиру, а також два гаражі та підвальне приміщення. ОСОБА_8 до протоколу №10 батьку було виділено гараж ІХ. Коли проходила приватизація, ніяких розяснень стосовно гаражів не було. Приміщення, про яке йдеться мова у позові є гаражем, а не підвалом. В 2008 році батько продав квартиру і одну четверту частину підвалу, і більше ніяких приміщень не продавав. Вказаним гаражем батько користувався до дня своєї смерті. Після смерті батька позивач ОСОБА_6 почав вимагати приміщення цього гаража, щоб забрати його безкоштовно. Два гаражі виділені лише двом власникам, хоча в будинку чотири квартири. Спірний гараж це самостійний обєкт нерухомого майна. Відповідач зазначив, що в касаційному суді вирішується його позов про право власності на цей гараж. Була проведена незалежна експертиза, де вказано, що це гараж, вартістю 37149 гривень. Відповідач вказав, що вказане приміщення не є підсобним, а є гаражем, який належав його батькові. Речей своїх він там не тримає, а там знаходяться речі його покійного батька, який користувався гаражем, а ОСОБА_6 змінив замок. До вирішення спірного питання, він повісив свої замки, а речі ОСОБА_6 виніс разом з ним та його дружиною. На теперішній час там висить замок ОСОБА_6 і він не має доступу до гаража. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Представник відповідача адвокат ОСОБА_4, який діє на підставі Договору про надання правової допомоги №61 від 08.12.2016 та Ордеру, серія ВН №016418 від 08.12.16, позовні вимоги не визнав. Просив в їх задоволенні відмовити.

В своїх письмових запереченнях відповідач ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_6 не має права без відповідних правовстановлюючих документів претендувати на гараж ІХ, який був виділений його покійному батькові ОСОБА_7 разом з квартирою №1 в будинку №52 по вулиці Вишневій в м.Ямполі Вінницької області на підставі рішення профспілкового комітету і адміністрації Ямпільського АТП-10551 протоколу №10 від 13.06.1985 року. Цей будинок був побудований господарським способом за кошти АТП-10551 у 1985 році і всі квартири та інші приміщення в будинку виділені працівникам цього автотранспортного підприємства. Два гаражних приміщення в цьому будинку були тоді ж виділені: за №ІХ, площею 18,3 кв.м., ОСОБА_7 та за №VІІІ, площею 15,5 кв.м. - ОСОБА_9 Цим гаражним приміщенням його батько володів до смерті, яка наступила 25.05.2015 року, а ОСОБА_9 володіє ним до цього часу. Відповідач ОСОБА_3 зазначив, що його батько ОСОБА_7 приватизував житло 04.06.1998 року. Одночасно з приватизацією квартири батько звертався з заявою до приватизаційних органів про приватизацію наданого йому гаражного приміщення, однак у звязку з відсутністю розяснень щодо порядку приватизації таких приміщень на той час цей обєкт залишився не приватизованим. 30.07.2008 року батько ОСОБА_7 уклав договір купівлі-продажу майна, згідно із яким продав ОСОБА_6 свою квартиру АДРЕСА_1 та одну четверту частину підвалу в цьому будинку. Ніяких інших приміщень в цьому будинку батько не продавав. Сам батько проживав по-сусідству з цим будинком і володів гаражем в будинку №52 по вул.Вишневій, в м.Ямпіль, так як мав власний транспорт. Відповідач вказав, що після смерті батька позивач ОСОБА_6 почав претендувати на гараж, самовільно зачинив приміщення на свій замок. Вважаючи, що це майно є не успадкованим ним після смерті батька, відповідач звернувся до суду з відповідним позовом і справа перебуває на розгляді касаційної інстанції. Просив відмовити в задоволенні заявлених вимог.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватного акціонерного товариства «Ямпільське автотранспортне підприємство 10551» - ОСОБА_5, який діє на підставі довіреності від 09.12.2016, пояснив суду, що ці будинки були збудовані в 1985 році господарським способом для працівників АТП. Спеціалісти отримали квартири в будинках. Були два гаражі, один з яких переданий ОСОБА_10, а другий ОСОБА_7 Питання розподілу квартир вирішувалося на засіданні профкому. Представнику невідомо, чи на цей час будинок з гаражем перебувають на балансі АТП-10551.

Із показань свідка ОСОБА_11 встановлено, що він працює інспектором поліції і до нього неодноразово зверталися сторони по спірному питанню гаража, розташованого по вулиці Вишневій в м.Ямполі. Оскільки була заява, 27.07.2016 він був на місці події. Відповідач почепив замок на гараж, щоб до вирішення спірного питання в суді, ніхто не користувався ним. Зі слів відповідача йому стало відомо, що в гаражі є речі його батька. Позивач предявив рішення суду про те, що відповідач не є власником гаража. До того був виклик, що зрізали замок із гаража. Коли приїхали працівники поліції, гараж був не зачинений, а речі були на вулиці. При ньому відповідач ОСОБА_3 навішав два замки, які опечатали, заклеїли за підписами сусідів. Дружина позивача ОСОБА_6 підійшла і зірвала наклейки із замків. Свідок вказав, що вони складали матеріали, відбирали пояснення. Ніхто не предявив документів на право власності на гараж.

Із показань свідка ОСОБА_12 встановлено, що протягом 27-28 років він проживає в будинку, в якому розташований вказаний гараж. Цей будинок був побудований автопарком, який роздавав квартири і гаражі в ньому. В ньому отримали квартири ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_14 та Вітвіцький. Він жив із підселенням із ОСОБА_14 Гаражі були виділені ОСОБА_7 і ОСОБА_10, які постійно користувалися ними. Позивач ОСОБА_6 купив квартиру, однак гараж, як йому відомо, він не купував.

Із показань свідка ОСОБА_15 встановлено, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1. В цьому будинку квартири отримали ОСОБА_13, ОСОБА_10, ОСОБА_14 Гаражами в будинку користувалися ОСОБА_13 і ОСОБА_10 За життя ОСОБА_13 продав квартиру позивачеві, а гараж не продавав. На ці гаражі були видані ордера, в яких зазначено, що один гараж закріплений за ОСОБА_13, а інший за ОСОБА_10 В 2008 році ОСОБА_6 купував квартиру без гаража. В договорі купівлі-продажу вказано лише квартиру. Цей договір вона бачила, так як його нещодавно показував їй відповідач ОСОБА_3 Цей будинок був побудований на кошти автопарку. Також свідок зазначила, що під час приватизації, вони приватизовували квартири, а не гаражі, оскільки їх не можна було приватизовувати. Гаражі мають окремі входи. Покійний ОСОБА_7 говорив, що квартиру продав без гаража, і за життя до самої смерті, користувався цим гаражем, в якому тримав мопед і власні речі. 27.07.2016 відповідач ОСОБА_3 закрив гараж, оскільки в ньому зберігаються його речі та речі покійного батька. Покійний ОСОБА_7 говорив, що гараж він не продав, а продав лише квартиру. Позивача з його речами він пустив до гаража, щоб той міг також зберігати власні речі там.

Із показань свідка ОСОБА_14 встановлено, що він є співвласником квартири, яка розташована в будинку №52 по вул.Вишнева в м.Ямпіль. Йому відомо, що ОСОБА_7 років 6-7 тому, продав квартиру, а сам проживав у літній кухні. Гараж він не продавав, оскільки користувався ним. Цей будинок був збудований автопарком і квартири в ньому надавалися працівникам автопарку. Також були побудовані два гаражі, якими користувалися сімї ОСОБА_7 та ОСОБА_10 з моменту вводу їх в експлуатацію в 1986 році. ОСОБА_7 користувався гаражем, а квартиру продав. Після смерті ОСОБА_7 позивач почав заявляти свої права на гараж.

Із показань свідка ОСОБА_16 встановлено, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 з 1987 року. Гаражі були лише у ОСОБА_7 та ОСОБА_10 Їй відомо про те, що ці гаражі були їм видані під час їх роботи в автопарку. ОСОБА_7 квартиру продав, а гаражем користувався до самої смерті. Сам проживав неподалік у літній кухні. 27.07.2016 викликали працівників поліції. Позивач ОСОБА_6 повинен був віддати гроші за гараж ОСОБА_7.

Судом встановлено такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

Із копії Договору купівлі-продажу квартири від 30.07.2008 року встановлено, що позивач ОСОБА_6 є власником квартири №1, що знаходиться у будинку №52 по вулиці Вишневій в місті Ямпіль Вінницької області. Квартира складається з чотирьох житлових кімнат (2,3,4,7), коридору (1), ванної (5), кухні (6), туалету (8), лоджії, веранди (ХІ), однієї четвертої частини підвалу літера А1. Житлова площа квартири 57,9 кв.м., загальна 97,1 кв.м.

Із копії рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.05.2016 встановлено, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_17, ОСОБА_13, ОСОБА_6, ОСОБА_16, ОСОБА_15, ОСОБА_14, Ямпільської міської ради Вінницької області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом відмовлено.

Із копії ухвали апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2016 року встановлено, що апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилено. Рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 23.05.2016 року залишено без змін.

Із довідки КП «Ямпільське районного бюро технічної інвентаризації» №252 від 09.10.2015 року встановлено, що приміщення ІХ, загальною площею 18,3 кв.м., що розташоване в підвальній частині житлового будинку по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль Вінницької області, в експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку зазначено, як гараж.

Із експлікації внутрішніх площ до плану житлового будинку по вул.Вишневій,52 в м.Ямпіль встановлено, що приміщення ІХ, загальною площею 18,3 кв.м., що розташоване в підвальній частині житлового будинку, зазначено, як гараж.

Із листа Ямпільського відділення Могилів-Подільського відділу національної поліції у Вінницькій області №4760/227/01-2016 від 28.07.2016 встановлено, що за результатами попереднього розгляду матеріалів перевірки стосовно інформації від 27.07.2016 та 28.07.2016, зареєстрованої в Журналі Єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Ямпільського відділення поліції за №1233 та №1243, було встановлено, що ознаки кримінального правопорушення в цьому випадку відсутні, у звязку з чим підстав для внесення вказаної події до Єдиного реєстру досудових розслідувань немає, а подальший розгляд звернення здійснено у порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян». Під час розгляду цих повідомлень було встановлено, що в діях ОСОБА_3 відсутні ознаки кримінальних чи адміністративних правопорушень, але вбачаються ознаки цивільно-правових відносин.

Із копії виписки з протоколу №10 засідання профкому Ямпільського АТП 10551 від 13.06.1985 встановлено, що на цьому засіданні було проведено розподіл житлової площі з фонду підприємства та закріплені гаражі за ОСОБА_18 та ОСОБА_7

Із копії додатку №6 до Положення про порядок надання жилої площі встановлено, що ОСОБА_9 виданий ордер на зайняття трьохкімнатної квартири №4, площею 47,9 кв.м. по провулку Польовому,7 в м.Ямпіль (на теперішній час вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль).

Із копії Розпорядження комісії по приватизації державного житла Ямпільської міської ОСОБА_8 народних депутатів Вінницької області №733 від 29.05.1998 року встановлено, що квартиру №1 в будинку по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль Вінницької області було приватизовано ОСОБА_7, ОСОБА_19 та ОСОБА_20

Із інформації КП «Ямпільське районне бюро технічної інвентаризації» №214 від 23.08.2016 року встановлено, що згідно договору купівлі-продажу, ОСОБА_6 належить квартира №1 та одна четверта частина підвалу, розташованого в чотирьохквартирному житловому будинку по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль, Вінницької області. Приміщення ІХ, яке зазначено в експлікації внутрішніх площ як гараж, розташовано в підвальній частині будинку.

ОСОБА_21 довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №67146456 від 02.09.2016 встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_22

На світлинах, доданих до матеріалів справи, зображені зачинені двері з навісним замком, біля яких стоїть позивач ОСОБА_6, та приміщення з речами.

Із копії рішення виконкому Ямпільської селищної ради Ямпільського району Вінницької області №176 від 26.06.1985 «Про виділення комунальних квартир працівникам Ямпільського АТП-10175 у відомчому будинку» встановлено, що затверджено рішення адміністрації і комітету профспілки Ямпільського АТП-10175 про виділення комунальних квартир працівникам підприємства, зокрема ОСОБА_7 квартиру №2, житловою площею 57,9 м.кв.

Із копії виписки з рішення адміністрації і комітету профспілки Ямпільського АТП-10175, протокол №10 від 13.06.1985 встановлено, ОСОБА_7 вирішено надати житлову площу з фонду підприємства.

Із копії листа АТП 10175, адресованого голові Ямпільської селищної ради, встановлено, що адміністрацією і комітетом профспілки Ямпільського АТП-10175 розглянуто питання про розподіл житла для працівників і службовців підприємства.

Із копії листа ОСОБА_3 від 08.12.2015, адресованого ОСОБА_6, встановлено, що відповідач ОСОБА_3 звертався до позивача ОСОБА_6 з проханням не чинити йому перешкоди у користуванні майном покійного батька ОСОБА_7

Із копії скарги від 28.07.2016 встановлено, що відповідач ОСОБА_3 та інші жителі будинку №52 по вул.Вишнева в м.Ямпіль зверталися до голови СБУ зі скаргою на дії позивача ОСОБА_6, який є працівником органів СБУ, з приводу порушення ним прав громадян та чиненні перешкод у користуванні приміщенням гаража, розташованого по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль, Вінницької області.

ОСОБА_8 до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

ОСОБА_8 до ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

ОСОБА_8 до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення експертиз, а тому суд, керуючись ст.11 ЦПК України, вирішив справу на підставі наявних у ній доказів.

Оцінюючи усі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_6 необґрунтованими і такими, що не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Із досліджених судом письмових доказів та показань свідків: ОСОБА_12, ОСОБА_15, ОСОБА_14 та ОСОБА_16, встановлено, що позивач ОСОБА_6 є власником квартири №1, розташованої по вул. Вишнева, 52 в м.Ямпіль Вінницької області, на підставі договору купівлі-продажу від 13 липня 2008 року, укладеного між ним та ОСОБА_7 Також встановлено, що у вказаному багатоквартирному будинку, в підвальній частині, розміщені два гаража: №Х та №ІХ. Однак доказів того, що власником одного із них, а саме - №ІХ, є позивач ОСОБА_6, суду надано не було. ОСОБА_8 до договору купівлі-продажу від 13 липня 2008 року, укладеного між ОСОБА_6 та ОСОБА_7, приміщення гаража №ІХ не було обєктом продажу і до складу квартири, що продавалася, він не входив, це також підтвердили своїми показаннями і свідки.

ОСОБА_23 апеляційного суду Вінницької області від 21.06.2016 встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_7 не набув права власності на спадкове майно гараж. Тобто судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено, що право власності на спірний гараж не було зареєстроване за ОСОБА_7, отже доводи позивача про те, що він купив вказане нерухоме майно у ОСОБА_7 за його життя - є безпідставними.

ОСОБА_8 до ч.1 ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

ОСОБА_8 до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

ОСОБА_8 до ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Позивачем не доведено, що відповідач ОСОБА_3 порушує його права чи інтереси, оскільки на час укладення договору купівлі-продажу квартири, позивач не набув права власності на предмет цього спору приміщення гаража №ІХ та майстерні №VІІІ, а значить не є його власником і вимагати заборонити відповідачеві ОСОБА_3 вчиняти певні дії, позивач не має правової підстави. Тому підстав для усунення перешкоди в користуванні ОСОБА_6 допоміжним приміщенням №ІХ (гараж) та №VІІІ (майстерня), що розташовані в підвальній частині багатоквартирного будинку по вул.Вишнева,52 в м.Ямпіль Вінницької області, які вчиняються зі сторони відповідача ОСОБА_3, немає, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6

Оскільки в задоволенні позовних вимог позивача ОСОБА_6 відмовлено, тому суд не має підстав відповідно до ст.88 ЦПК України для присудження позивачу судових витрат за рахунок відповідача.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовані ст.ст. ст.ст.15,16, 316, 328, 386 ЦК України.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України і на підставі ст.ст.15,16, 316, 328, 386 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні приміщенням гаража - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Ямпільський районний суд Вінницької області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий А.Г.Любинецька-Онілова