справа №619/3712/16-ц
провадження №2/619/1990/16
07 грудня 2016 р. Дергачівський районний суд Харківської області у складі:
головуючого-судді Калмикової Л.К.
за участю секретаря судового засідання- Пономарьової К.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.
Позивач у позові вказує на те, що його бабусі ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка № 332 загальною площею 8,0525 га, що розташована на території Вільшанської селищної ради - ТОВ «Вільне», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була виділена їй на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 року за №70, на підставі чого їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії Р2 за №763904 від 01.04.2003 року, акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №247. Земельна ділянка №332 загальною площею 8,0525 га, на яку видно державний акт, складається з двох земельних ділянок, а саме:
25.05.2004 року ОСОБА_2 померла.
Ще за життя його бабуся ОСОБА_2 склала заповіт від 25.04.2001 року на його імя, яким заповіла йому все своє майно, яке вона буде мати на момент її смерті. Заповіт був зареєстрований в Полівській сільській раді Дергачівського району Харківської області.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 була її донька ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_1). Інших спадкоємців першої черги у померлої ОСОБА_2 не було.
На час смерті ОСОБА_2 її доньці , а його матері виповнилося 74 роки, тобто відповідно закону мати мала право на обовязкову частину у спадщині, але своїх спадкових прав не оформила.
Він своїх спадкових прав після смерті бабусі також не оформив.
Однак, прийняв спадщину після смерті бабусі шляхом вступу в управління спадковим майном, так як проживав і був зареєстрований разом з бабусею, матірю в одному будинку, де проживає і зараз.
11.05.2005 року померла його мати ОСОБА_4.
Спадщину після її смерті прийняли він та його батько, а її чоловік ОСОБА_5, так як проживали разом з спадкодавцем. Юридично своїх спадкових прав після смерті матері вони не оформили.
Ні у матері, ні у батька правовстановлюючих документів на земельний пай померлої ОСОБА_2 не було, нотаріус відмовив йому в оформленні спадкових прав.
17.06.2006 року помер його батько ОСОБА_5.
Спадщину після смерті батька він прийняв так як проживав разом з ним в спадковому будинку та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.04.2008 року .
Частину своїх спадкових прав на земельну ділянку від свого батька він прийняв, але не оформив в звязку з відсутністю у матері та батька відповідних свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку (пай).
Просить визнати за ним право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 332 загальною площею 8.0525 га, що розташована на території Вільшанської селищної ради - ТОВ «Вільне», яка складається з двох земельних ділянок:
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 25.05.2004р. у с. Дворічний Кут Дергачівського району Харківської області.
В судове засідання позивач не зявився, згідно заяви підтримує позовні вимоги, просить справу розглядати у його відсутність, без звукозапису судового процесу, що суд вважає за можливе.
Представник відповідач в судове засідання не зявився, про слухання справи повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, будь-які заяви не подавав,у звязку з чим суд вважає за можливе справу розглядати без їх участі, провівши заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наступне.
Як встановлено судом, бабусі позивача ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка №332 загальною площею 8,0525 га, що розташована на території Вільшанської селищної ради - ТОВ «Вільне», для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка була виділена їй на підставі розпорядження Дергачівської районної державної адміністрації від 12.03.2003 року за №70, на підставі чого було видано державний акт на право приватної власності на землю Серії Р2 за №763904 від 01.04.2003 року, акт було зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №247.
Земельна ділянка №332 загальною площею 8,0525 га, на яку видно державний акт, складається з двох земельних ділянок, а саме:
25.05.2004 року ОСОБА_2 померла.
За життя ОСОБА_2 склала заповіт від 25.04.2001 року, посвідчений секретарем виконкому Полівської сільської ради Дергачівського району Харківської області, на імя позивача, яким заповіла все своє майно, яке вона буде мати на момент її смерті.
Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_2 була її донька ОСОБА_3 (після шлюбу ОСОБА_5). Інших спадкоємців першої черги у померлої ОСОБА_2 не було.
На час смерті ОСОБА_2 її доньці , а матері позивача, виповнилося 74 роки. Мати позивача мала право на обовязкову частину у спадщині, але своїх спадкових прав не оформила.
Позивач своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 також не оформив, однак, прийняв спадщину після смерті бабусі шляхом вступу в управління спадковим майном, так як проживав і був зареєстрований разом з бабусею, матірю в одному будинку, де проживає і зараз.
11.05.2005 року померла мати позивача - ОСОБА_4.
Спадщину після її смерті прийняли позивач та її чоловік ОСОБА_5, так як проживали разом із спадкодавцем. Юридично своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_4 вони не оформили.
Ні у матері, ні у батька позивача правовстановлюючих документів на земельний пай померлої ОСОБА_2 не було.
17.06.2006 року помер батько позивача - ОСОБА_5.
Спадщину після смерті батька позивач прийняв, так як проживав разом з ним в спадковому будинку та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом від 20.04.2008 року , посвідчене державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Харківської області ОСОБА_6
Частину своїх спадкових прав на земельну ділянку від свого батька позивач прийняв, але не оформив у звязку з відсутністю у матері та батька відповідних свідоцтв про право на спадщину на земельну ділянку (пай).
Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).
Згідно ст.1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті.
Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно зі ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.
Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.
На підставі зазначеного, керуючись ст.ст.1216-1218,1220-1223,1233-1235,1258,1268 ЦК ,ст.ст.10, 11, 27, 31, 57-60, 212, 209, 215 ЦПК України,-
Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва № 332 загальною площею 8.0525 га, що розташована на території Вільшанської селищної ради - ТОВ «Вільне», яка складається з двох земельних ділянок:
в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 25.05.2004р. у с. Дворічний Кут Дергачівського району Харківської області.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку в судову палату по цивільних справах апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк, протягом якого розглядалася заява, не включається до строку на апеляційне оскарження рішення.

Заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя Л. К. Калмикова