УХВАЛА

іменем України

26 вересня 2016 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Овдієнка В.В.

з участю: секретаря Лацько А.С.

заявника ОСОБА_1

державного виконавця Нагорної Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо опису й арешту майна,

в с т а н о в и в:

09.09.2016 року від боржника ОСОБА_1 до суду надійшла скарга з наступними вимогами: визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо опису та арешту майна, здійсненого 30.08.2016 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, та складання акту опису й арешту майна від 30.08.2016 року; скасувати акт опису й арешту майна від 30.08.2016 року та зобовязати старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 усунути порушення шляхом повернення майна, вилученого 30.08.2016 року.

В обґрунтування скарги вказано, що 30.08.2016 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1486/03, виданого 18.05.2016 року Зміївським районним судом Харківської області про стягнення боргу у розмірі 17725,26 грн. з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 здійснено опис та арешт майна у квартирі за адресою: АДРЕСА_1, про що складено акт опису й арешту майна.

Опис та арешт майна заявника здійснено державним виконавцем з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження» і з порушенням його прав як боржника і учасника виконавчого провадження.

Під час здійснення опису й арешту майна він не був присутній як боржник, оскільки про проведення цієї виконавчої дії його не було повідомлено.

Крім того, опис та арешт майна проводився за участі тільки одного понятого ОСОБА_4, а іншого понятого ОСОБА_5 не було. Саме через це копію акту та арешту майна йому надано тільки 06.09.2016 року. А присутність державного виконавця Шевчука А.І. взагалі не зафіксована у зазначеному акті.

Також в акті опису та арешту майна від 30.08.2016 року окрім приблизної (орієнтованої) назви не вказано деякі назви кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо).

З урахуванням передачі описаного та арештованого майна на зберігання стягувачеві ОСОБА_3 з незначними обмеженнями (забороною відчужувати та приводити в гірший стан) його права як боржника грубо порушені, оскільки відмінний стан та якість описаних та арештованих предметів буде важно довести через дії державного виконавця, яка не зазначила цілий перелік необхідних даних щодо цих речей, зокрема ступінь зносу.

Про незаконність дій державного виконавця свідчить також той факт, що в акті опису й арешту майна від 30.08.2016 року мається відмітка про попередження стягувача ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за розтрату, відчуження, приховування чи підміну описаного майна. Проте жодним чином не попереджено про відповідальність за пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; не вказано також про обмеження права користуватися майном.

Таким чином, хоча Закон України «Про виконавче провадження» та Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року, не мають чіткого зазначення про необхідність забезпечення прав боржника на участь у виконавчій дії щодо опису й арешту майна, однак їх положення фактично передбачають обов'язок державного виконавця забезпечити представництво інтересів боржника при описі й арешті майна.

При проведенні зазначеної виконавчої дії його права як боржника взагалі не були забезпечені шляхом його участі, або участі його представника, акт складено по суті одноособово, без достатньої перевірки належності нерухомого майна боржнику, з грубим порушенням процедури його складення, а також порядку та правил передачі майна на зберігання.

Крім того, при складанні акту опису й арешту майна не було перевірено і зафіксовано, яке майно знаходиться саме у житловому будинку.

Таким чином, передавши майно на відповідальне зберігання ОСОБА_3 державний виконавець порушив його права та права власника описаного та арештованого майна, що передбачені ч. 1 ст. 319 ЦК України, якою передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

За таких обставин дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 є неправомірними, через що акт опису й арешту майна від 30.08.2016 року підлягає скасуванню.

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що питання про повернення майна, яке належить його матері, буде вирішуватися у позовному провадженні за позовом його матері про виключення майна з опису. тому під час розгляду даної скарги питання щодо повернення майна не є актуальним. В іншій частині наполягав на задоволенні скарги з підстав, викладених у ній.

Старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області ОСОБА_2 в судовому засіданні проти скарги заперечувала мотивуючи дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження", на підтвердження своїх заперечень надала копії матеріалів виконавчого провадження.

Вислухавши учасників судового розгляду скарги, дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд дійшов наступного:

Постановою заступника начальника Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № 51161604 по виконанню виконавчого листа № 2-1486/03, виданого 18.05.2016 року Зміївським районним судом Харківської області.

У постанові запропоновано боржникові ОСОБА_1 добровільно виконати судове рішення в строк до 30.05.2016 року. (а. с. 22, 26).

Викликом державного виконавця у відповідності до ст. 2, 5, 11, 25, 90 Закону України "Про виконавче провадження" та з метою повного своєчасного примусового виконання виконавчого листа № 2-1486/03 від 18.05.2016 року, боржника ОСОБА_1 зобов'язано з'явитись до державного виконавця 07.06.2016 року в приміщення Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області та надати квитанцію про сплату боргу. (а. с. 25).

13.06.2016 року складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що боржник ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_2 на законну вимогу державного виконавця надати доступ до приміщення відмовився, та відпустив собаку, у зв'язку з чим потрапити до вказаного домоволодіння та скласти акт опису та арешту майна боржника, державному виконавцю не представилось можливим (а.с. 23).

01.07.2016 року вдруге складено акт державного виконавця, в якому зазначено, що боржник ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2, був відсутній, що унеможливило здійснення виконавчих дій (а.с. 24).

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист є виконавчим документом і підлягає виконанню органами державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

30.08.2016 року складено акт опису й арешту майна боржника ОСОБА_1, в присутності двох понятих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, внаслідок чого було описано та накладено арешт на таке майно: - праска BRAUN TEX Style 7; - спортивну стінку білого кольору висотою 2,30 м.; - пилесос SAMSUNG червоного кольору; - обігрівач білого кольору UFO; - гриф до штанги, блини 5 шт.; - гирі вагою 16 кг.; - лавка для качання пресу SHADAS обтягнута шкірозамінником чорного кольору; - колонки сірого кольору 2 шт. і сабвуфер (акустична система); - лавка під штангу; - стіл зеленого кольору матеріал (пластик); - 3 стільці зеленого кольору матеріал (пластик) (а. с. 32, 33).

Опис та арешт майна боржника, вчинений державним виконавцем врегульований п. 4.2 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5.

Відповідно до п. 4.2 Інструкції, опис та арешт майна боржника здійснюються в такій послідовності.

Після виявлення майна боржника державний виконавець проводить опис та арешт цього майна, про що складає акт. В акті опису та арешту майна боржника повинні бути вказані: - назва кожного внесеного в акт предмета і його відмінні ознаки (вага, метраж, розмір, форма, вид, колір, товарний знак, проби, виробнича марка, дата випуску, ступінь зносу тощо); - якщо вилучені предмети мають ознаки дорогоцінних металів, каменів органічного та неорганічного утворення, перлів тощо, то вони ретельно описуються з визначенням усіх особливих ознак, відповідним чином пакуються в конверт, прошиваються, підписуються державним виконавцем та іншими учасниками, які були присутніми під час опису; - якщо проводилось опечатування предмета, зазначається, які предмети, приміщення, сховища були опечатані, кількість накладених печаток та спосіб опечатування; - прізвище, ім'я та по батькові особи, якій передано майно на зберігання, а якщо майно передано на зберігання не боржнику, а іншій особі, - паспортні дані, її місце проживання (далі - зберігач); - відмітка про роз'яснення зберігачеві майна обов'язків із збереження майна, попередження про кримінальну та іншу відповідальність, встановлену законодавством, за його розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт; - якщо державний виконавець установив зберігачеві обмеження права користуватися майном, зазначаються вид, обсяги і строки обмеження; - зауваження або заяви стягувача, боржника, осіб, що були присутні при описі.

Відповідно до п. 4.2.2 Інструкції, акт опису та арешту майна підписується державним виконавцем, понятими, зберігачем майна, боржником та стягувачем, їх представниками, а також може бути підписаний іншими особами, які були присутні при проведенні опису майна. У разі відмови від підпису сторін чи інших осіб, що були присутні при виконанні, про це робиться відмітка в акті.

Відповідно до п.п. 4.3.2 та п. 4.3 Інструкції, визначення вартості, оцінка майна боржника проводяться державним виконавцем або субєктом оціночної діяльності - субєктом господарювання в установленому законодавством порядку. Визначення вартості майна боржника безпосередньо державним виконавцем проводиться за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна, з урахуванням фактичного стану майна, у строк не пізніше пяти робочих днів з моменту проведення опису й арешту майна. Для визначення вартості майна державний виконавець використовує власні знання, дані засобів масової інформації, повідомлення сторін виконавчого провадження та інших осіб, яких державний виконавець у разі необхідності може залучити до проведення визначення вартості майна. З метою належного визначення вартості окремих видів майна державний виконавець може в установленому порядку залучати до процесу опису майна експертів чи спеціалістів.

Зі змісту скарги та матеріалів виконавчого провадження не вбачається наявності підстав для висновку, що акт опису й арешту майна був складений з грубим порушенням Закону України "Про виконавче провадження".

Доводи скарги про те, що крім майна боржника було описано та арештовано майно його матері, яка не є боржником у даному виконавчому провадженні, не підлягають розгляду у порядку оскарження дій державного виконавця, а можуть бути розглянуті за позовною заявою власника майна про виключення майна з опису.

Відповідно до ст. ст. 383, 384 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду безпосередньо або після оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу державної виконавчої служби. Скарга подається до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу.

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Оскільки під час судового розгляду не встановлено порушень прав боржника ОСОБА_1 внаслідок опису та арешту майна. здійсненого під час виконання судового рішення, у задоволенні скарги належить відмовити, про що постановити ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 383-388 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції ОСОБА_2 щодо опису та арешту майна, здійсненого 30.08.2016 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення.

Головуючий: