АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 755/18218/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/5876/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Чех Н.А.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

21 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А.

Суддів - Прокопчук Н.О., Саліхова В.В.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства «Креді АгрікольБанк» до Приватного підприємства «Агрофірма «Спартак-Два», ОСОБА_4, ОСОБА_5 про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, представник Банку подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та постановити нову, якою заяву задовольнити, вважаючи, що судом порушено норми процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, заперечення, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у вересні 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мамченко Ю.В. від 27 липня 2015 року по справі № 1162/15 про стягнення з ПП «Агрофірма «Спартак-Два» і ОСОБА_4 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2013 року № 1155129/2 в розмірі 548 504,97 грн., з ПП «Агрофірма «Спартак-Два» і ОСОБА_5 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором від 29 березня 2013 року № 1155129/2 в розмірі 548 504,97 грн., та витрат пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 5 885,05 грн. та 420,00 грн.

Просив суд видати виконавчі листи на примусове виконання вищезазначеного рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 липня 2015 року Постійно діючий Третейський суд при Асоціації українських банків в особі третейського судді Мамченко Ю.В. ухвалив рішення про стягнення з ПП «Агрофірма «Спартак-Два», ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ПАТ «Креді Агріколь Банк» заборгованості за кредитним договором від 20 березня 2013 року № 1155129/2, де міститься третейське застереження, як і в договорах поруки, в розмірі 548 504,97 грн. - з ПП «Агрофірма «Спартак-Два» і ОСОБА_4, 548 504,97 грн. з ПП «Агрофірма «Спартак-Два» і ОСОБА_5, та витрат, пов'язаних з вирішенням спору Третейським судом у сумі 5 885,05 грн. та 420,00 грн.

Відмовляючи у задоволенні заяви про видачу виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалене рішення третейським судом прийнято у справі, яка не підвідомча третейському суду, при цьому посилається на Закон України «Про захист прав споживача».

Проте, погодитись з таким висновком суду повною мірою неможна.

Статтею 5 Закону України «Про третейські суди» передбачено, що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди.

Статтею 6 Закону України «Про третейські суди» визначено категорії справ, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, розгляд яких заборонений третейськими судами.

Законом України «Про внесення змін до статті 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14. Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Відповідно до пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» (частину 1 статті 6 Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом № 2983-VI від 3 лютого 2011 року), третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки).

За положенням п. 2 ст. 389-10 ЦПК України суд відмовляє у видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Згідно з п. 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника.

Як вбачається з матеріалів справи, справа, в якій постановлене рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 27 липня 2015 року не пов'язана із захистом прав споживача, оскільки ПП «Агрофірма «Спартак-Два» в розумінні ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» не є споживачем банківських послуг.

Фізичні особи ОСОБА_4 і ОСОБА_5 в даних правовідносинах також не є споживачами банківських послуг, оскільки в стосунках із банком вони виступають поручителями по зобов'язаннях боржника-юридичної особи на підставі укладених договорів поруки від 20 березня 2013 року.

Тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що зазначена справа не підвідомча третейському суду відповідно до п. 14 ст. 6 Закону України «Про третейські суди».

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Питання щодо видачі виконавчого листа на примусове виконання рішення третейського суду не може бути вирішено судом апеляційної інстанції, а лише місцевим судом за місцем знаходження третейського суду, а тому зазначене питання підлягає передачі до суду першої інстанції на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 303,307, 312, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» задовольнити частково.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 7 грудня 2015 року скасувати, питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді