Справа № 446/333/14 Головуючий у 1 інстанції: Костюк У.І.
Провадження № 22-ц/783/797/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Ванівського О.М.

при секретарі: Цап П.М.

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року задоволенопозов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором .

Ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 95136,42 (дев'яносто п'ять тисяч сто тридцять шість гривень сорок дві копійки ) заборгованості згідно кредитного договору та 817,48 грн. ( вісімсот сімнадцять гривень сорок вісім копійок) судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСибБанк», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Публічного акціонерного товариства «АХА страхування», ПП ЮФ «Дальва» про припинення договірних відносин у зв'язку з виконанням відмовлено за безпідставністю.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що відповідачі за зустрічним позовом своїми діями та бездіяльністю допустили порушення умов кредитного договору, не здійснили виконавчий напис на заставлене майно, не вимагали та не проводили страхового відшкодування заставленого майна, не інформували позичальника та поручителя про нарахування штрафних санкцій за час власної бездіяльності, не витребували, не зберегли і не повернули об'єкт застави, що і потягло за собою нарахування суми боргу, яка є сумою за позовом банку. Крім того, апелянт вважає, що у позичальника та поручителя відсутні зобов'язання по кредитному договору, натомість присутня солідарна відповідальність відповідачів за зустрічним позовом за завдані їм збитки. Вважає, що суд не дав належної оцінки усім доказам по справі та не врахував, що було укладено договір страхування (повне каско).

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні первісного позову ПАТ «Дельта Банк» відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що 17.09.2008 року між АКІБ «Укрсиббанк» та відповідачем ОСОБА_3 укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу(з Правилами) №0, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 8681 доларів США на споживчі потреби(для купівлі автомобіля ВАЗ 211440) з датою погашення не пізніше 17.09.2013 року і сплатою 14,5% річних за користування кредитними коштами у межах строку кредитування, предметом застави є транспортний засіб марки ВАЗ р.в., який є власністю позичальника на підставі договору купівлі - продажу №1330 від 09.09.2008 року.

17.09.2008 року між АТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 укладено договір поруки, за умовами якого остання зобов'язується відповідати за невиконання позичальником ОСОБА_3 усіх зобов'язань перед банком, що виникли з кредитного договору, в повному обсязі як існуючих, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому.

В подальшому між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами та 19.12.2011 року на підставі акту приймання -передачі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» отримало право вимоги за кредитами, зокрема і за кредитним договором № 0 від 17.09.2008 року.

17.09.2008 року між ЗАТ «СК «Український страховий Альянс»(правонаступником якого є АТ «СК АХА Страхування») та ОСОБА_3 було укладено договір страхування наземного транспорту серії ИБ №2112921 АК-КР (Каско) автомобіля ВАЗ 211440, д.н.з. НОМЕР_1, який був придбаний за кредитні кошти.

07.07.2009 року відбулась дорожньо-транспортна пригода та в подальшому АТ «СК «АХА Страхування» 18.10.2010 року було виплачено страхове відшкодування вигодонабувачу -АТ «УкрСиббанк» в розмірі 28842,16 грн.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.553 ч.1 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Відповідно до ст.1052 ЦК України у разі невиконання позичальником обов'язків, встановлених договором позики, щодо забезпечення повернення позики, а також у разі втрати забезпечення виконання зобов'язання або погіршення його умов за обставин, за які позикодавець не несе відповідальності, позикодавець має право вимагати від позичальника дострокового повернення позики та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу, якщо інше не встановлено договором.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсилідарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1,2 ст.554 ЦК України).

Статтею 572 ЦК України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Частиною першою ст.576 ЦК України визначено, що предметом застави може бути будь - яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчуженезаставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно поданого позивачем розрахунку станом на 10.06.2014року заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором становила 95138,42 грн., з яких 56295,60 грн. - тіло кредиту та 40749,17 грн. - відсотки.

Тому колегія суддів вважає правильним висновок суду про покладення обов'язку по сплаті боргу солідарно обома відповідачами та задоволення позову ПАТ «Дельта Банк».

Відповідно до вимог ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Загальні умови виконання зобов'язання зазначені у ст. 526 цього Кодексу.

Доказів того, що ОСОБА_3 виконав усі свої зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу(з Правилами) №0 від 17.09.2008 року, ним не подано.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про безпідставність зустрічних позовних вимог ОСОБА_3

Колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд не надав належної оцінки доказам по справі, так як оцінюючи зібрані по справі докази, суд дотримався встановленого ст.212 ЦПК України принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й об'єктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозв'язку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватися на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін, та дав їм належну оцінку.

Неспроможними, на думку судової колегії, є і доводи апеляційної скарги про те, що відповідачі за зустрічним позовом своїми діями та бездіяльністю допустили порушення умов кредитного договору.

Колегія суддів вважає, що не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення і твердження апелянта у тій частині, що банк не здійснив виконавчий напис на заставлене майно, оскільки обрання способу захисту своїх порушених прав належить саме позивачу(ст.11 ЦПК України).

Твердження апелянта про те, що бездіяльність ПАТ «УкрСиббанк», ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ СК «АХА Страхування», яка полягала у тому, що вони не вимагали та не проводили страхового відшкодування заставленого майна, не витребували, не зберегли і не повернули об'єкт застави, що і потягло за собою нарахування суми, яка є сумою за позовом банку, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки страхове відшкодування позивачу було виплачене, автомобіль, який є об'єктом застави, сам ОСОБА_3 06.03.2009 року передав в оренду ПАТ ЮФ «Дальва» і згідно рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.11.2013 року цей автомобіль витребуваний ним від орендаря.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 28 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: