Справа № 357/9782/15-ц Головуючий у І інстанції Рябченко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/1367/16 Доповідач у 2 інстанції Таргоній Д. О.
Категорія 26 06.04.2016

РІШЕННЯ
Іменем України
06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - судді Таргоній Д.О.,
суддів: Гуля В.В., Приходька К.П.,
за участю секретаря Дрозда Р.І.,
розглянула матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою Кредитної спілки «Народний кредит» на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року у справі за позовом Кредитної спілки «Народний кредит`до ОСОБА_1 про стягнення відсотків та інфляційних витрат.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, колегія суддів, -
УСТАНОВИЛА :
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, просив стягнути з відповідача інфляційні збитки відповідно до здійсненого розрахунк, посилаючись на наступні обставини.
11.06.2008 року між КС «Народний кредит» та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно з умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 3500 грн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем кредитного договору, 17.09.2009 року Солом`янським районним судом м.Києва було ухвалено рішення про стягнення з відповідача боргу за кредитним договором у розмірі 12 127,78 грн. В рахунок погашення боргу відповідачем було здійснено 20 проплат на загальну суму 11 751,85грн.
Станом на 03.04.2015 року, розмір інфляційних витрат та 3% річних в зв`язку з простроченням виконання зобов`язання становить 5607,28 грн., з яких:
3910,50 грн. інфляційні збитки; 1697,02 грн. 3% річних.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року в задоволенні позову Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Зокрема, серед доводів апеляційної скарги, апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно не прийняв як належний доказ фінансову довідку від 03.04.2015 року, надану позивачем.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції зазначив, що вимоги позивача є необгрунтованими та не підтверджені належними доказами, оскільки в довідках КС «Народний кредит», МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції та довідках в/ч НОМЕР_1 існують розбіжності, через які неможливо розрахувати розмір простроченої суми у відповідні періоди.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками, поскільки суд при розгляді справи допустив неповне з`ясування обставин справи та порушення норм процесуального законодавства.
Відповідно до розяснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року "Про судове рішення у цивільній справі" рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У звязку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі (частина перша статті 213 ЦПК). Згідно приписів ч.4 ст.10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд порушив приписи вказаних процесуальних норм та не роз`яснив позивачу його право подати відповідні докази, а також наслідки їх неподання.
Так, судом першої інстанції встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду Київської області від 17 березня 2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь КС «Народний кредит» 12 127,78 гривень. (а.с. 12)
Згідно з довідкою МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції від 22.09.2015 року № 12414 на примусовому виконанні перебував дублікат виконавчого листа, виданий 28.02.2013 року Солом`янським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Народний кредит» заборгованості в розмірі 12 127,78 грн. (а.с. 43) Станом на 03.04.2015 р. залишок заборгованості по виконавчому листу становив 1426, 41 грн.
16.09.2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно з п. 8 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» у зв`язку з повним фактичним виконанням.
Встановивши наявність розбіжностей у довідках позивача, даних, поданих МВ ДВС Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, суд першої інстанції повинен був роз`яснити право позивача надати належні фінансові документи, підтверджуючі надходження на рахунок позивача сум на погашення заборгованості ОСОБА_1 та наслідки ненадання таких доказів.
Як вбачається з матеріалів, поданих позивачем у суді апеляційної інстанції, погашення заборгованості здійснювалось шляхом зарахування на рахунок КС «Народний кредит» коштів наступними чином:
07.07.2009 року 500, 00 грн.;
25.09.2009 року 70,00 грн.;
30.10.2009 року 50,00 грн.;
26.11.2009 року 350, 00 грн.;
12.12.2013 року 1270,05 грн.;
01.04.2014 року 1270,05 грн.;
30.04.2014 року 846,70 грн.;
23.05.2014 року 423,35 грн.;
13.06.2014 року 576,57 грн.;
24.06.2014 року 578,85 грн.;
05.08.2014 року 580,85 грн.;
02.09.2014 року 578,85 грн.;
29.09.2014 року 578,85 грн.;
17.01.2015 року 1157,70 грн.;
03.02.2015 року 578,85 грн.;
18.02.2015 року 578,85 грн.;
24.03.2015 року 588,77 грн.
Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі фінансовими документами: прибутково- касовими ордерами, квитанціями та виписками з банківського рахунку КС «Народний кредит» за відповідний період часу. (а.с. 118-151)

Недотримання вимог процесуального законодавства потягло неповноту судового розгляду і як наслідок незаконність і необгрунтованість судового рішення.
Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.
З викладених вище підстав колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції грунтується на неповно зясованих обставинах, які мають значення для справи, ухвалене з порушенням норм процесуального права і підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення.
Вирішуючи спір в межах заявлених вимог, колегія суддів вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав.
Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Аналіз змісту даних норм дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення боргу та передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України грошових сум за інші періоди невиконання боржником зобов`язання і відкриття виконавчого провадження за цим рішенням за відсутності реального виконання боржником свого зобов`язання (добровільного чи примусового) не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України за інші періоди.
Аналогічні розяснення містить п.17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 "Про практику розгляду судами законодавства при вирішенні спорів, зо виникають із кредитних правовідносин", згідно якого наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526,599 ЦК України.
З огляду на зазначені норми, колегія суддів вважає обгрунтованими доводи позовної заяви щодо стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних витрат та 3% річних, розрахованих відповідно до розміру заборгованості відповідача та з урахуванням здійснених проплат на погашення боргу.
Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ВИРІШИЛА :
Апеляційну скаргу Кредитної спілки «Народний кредит» - задовольнити. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 жовтня 2015 року - скасувати. Ухвалити у даній справі нове рішення.
Позов Кредитної спілки «Народний кредит» до ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Народний кредит» інфляційні витрати в сумі 5 047 гривень 80 копійок, 3% річних 1775 гивень 33 копійки, а також судові витрати в розмірі 511 гривень 56 копійок.
Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: