Справа № 629/2636/16-ц
Номер провадження 2/629/1297/16
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 липня 2016 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки і піклування про надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію та вїзд у зворотному напрямку, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки і піклування про надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію та вїзд у зворотному напрямку, посилаючись на те, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі. Від даного шлюбу є неповнолітні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. На даний час сторони проживають окремо, відповідач по справі свої батьківські обовязки відносно дітей не виконує, тобто самоусунувся від їх виховання, але дозвіл на їх вивіз за кордон не надає без вагомих на це аргументів. Сторони по справі зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_4, б. 29. Позивач разом з дітьми на даний час мешкають в м. Лозова, а відповідач залишився мешкати на тимчасово окупованій території. На даний час позивачу стало відомо, що в їх будинку сталася пожежа, а тому виникла необхідність виїхати до окупованої території для перевірки стану житла та забрати свої речі, але вона не має можливості, оскільки згідно з Порядком вїзду та тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, затвердженого постановою КМУ від 04.06.2015 року № 367, вїзд на тимчасово окуповану територію України та виїзд з неї здійснюється через контрольні пункти громадянами України за умови предявлення будь-якого документа, визначеного ст. 5 ЗУ «Про громадянство України» або ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України», а громадяни України, що не досягли 16-річного віку, - з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою КМУ від 27.01.1995 року № 57, яким передбачено певний порядок його виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. В звязку з чим просить надати їй дозвіл на виїзд неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 на тимчасово непідконтрольну України (окуповану) територію Донецької та Луганської областей, а також вїзд на територію України, в період з моменту набрання цим рішенням законної сили та до 01 серпня 2021 року, у супроводі матері ОСОБА_1, без дозволу (згоди) та супроводу батька дітей ОСОБА_2. Крім цього просить відстрочити сплату судового збору до винесення рішення по цивільній справі.

Предявлена позовна заява ухвалою суду від 05.07.2016 року була залишено без руху, оскільки подана з порушенням ЦПК України, а саме: позивачем не надана квитанція про сплату судового збору до позовної заяви, а також не надані докази, які б свідчили про можливість звільнення від сплати судового збору. Крім цього позивачем не надані суду докази про її тяжкий матеріальний стан та унеможливлення сплатити судовий збір у зазначеному розмірі, що потрібно для задоволення її клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Для усунення цих недоліків судом була винесена ухвала від 05.07.2016 року, яка позивачем та її представником не виконана, хоча представник позивача адвокат ОСОБА_6 отримала копію ухвали 08 липня 2016 року, про що свідчить її підпис. Відповідно до вимог ЦПК України вручення ухвали представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням ухвали і цій особі. В звязку з вищевикладеним, суд визнає позовну заяву ОСОБА_1 про надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію та вїзд у зворотному напрямку у відповідності до ч. 2 ст. 121 ЦПК України неподаною та повертає її позивачу.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв'язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті належним чином після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява місить недоліки, які не були належним чином усунуті позивачем, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню позивачу.

Частиною 5 ст. 121 ЦПК України передбачено, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 121, 209, 210 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третьої особи виконавчого комітету Лозівської міської ради Харківської області, як органу опіки і піклування про надання тимчасового дозволу на виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово непідконтрольну Україні територію та вїзд у зворотному напрямку визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі в 5- денний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н.А. Смірнова