Справа №751/9141/16-ц
Провадження №2/751/1357/16
Рішення

Іменем України

02 грудня 2016 року м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Косач І. А.

при секретарі Летяга М. О.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, -

Встановив:

Позивачка звернулась до суду з позовом до ПАТ «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів, мотивуючи свої вимоги наступним.

Відповідно до довідки УПСЗН Новозаводської районної у м. Чернігові ради позивачка фактично перемістилась з району проведення антитерористичної операції в АДРЕСА_1.

03.08.10. поміж позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» (відділення за адресою: м. Саки, АР Крим, вул. Революції, буд. № 2), в особі голови правління ОСОБА_4 уклали договір № SAMDN7156 (Вклад «Мультивалютний»), відповідно до якого вона передала, а банк прийняв грошові кошти (вклад) в розмірі 5500,00 грн., 22000,00 доларів США та 22570,00 євро на строк 12 місяців, тобто до 03.08.2011 року.

На день подання позовної заяви до суду сума вкладу становить 1 271357,00 грн.

12.08.2013 року поміж позивачкою та ПАТ КБ «Приватбанк» в особі голови правління ОСОБА_4 було укладено додаткові угоди про зміну процентної ставки при лонгації вкладу, відповідно до яких строк вкладу за договором було продовжено на 12 місяців - з 03.08.2013 року по 03.08.2014 року; відсотки за вказаними додатковими угодами вона отримала останній раз за березень 2014 року, однак станом на 11.04.16. вона не отримала від відповідача відсотки за користування вкладом за 731 день.

У звязку з проведенням АТО в Луганській області позивачка була змушена переїхати до м. Чернігова, де звернулась до відділення ПАТ КБ «Приватбанк» з проханням повернути суму вкладу. Їй повідомили, що кошти повернути вони не можуть, та порадили звернутися у центральне відділення в м. Дніпропетровську, де вказали, що не можуть повернути суму її вкладу.

Відповідач не повернув ОСОБА_1 суму вкладу разом з сумою нарахованих за користування ним процентів. Крім того, оскільки відповідач продовжує користування її банківським вкладом, то до такого користування мають застосовуватися положення додаткових угод за основним договором вкладу, зокрема у визначенні річної відсоткової ставки на суму вкладу.

Просила стягнути з відповідача на її користь суму внеску в розмірі 1271357,5 грн.; стягнути з відповідача на її користь суму грошових коштів, що підлягають сплаті в якості відсотків за користування вкладом, за період його дії, починаючи з квітня 2014 року і по день подачі цього позову (13.09.2016 року) в розмірі 249868,22 грн.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Підтримали те, що викладено в позовній заяві.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в запереченнях (а.с.56-60).

Вислухавши пояснення позивачки, представника позивачки, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

03.08.10. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір № SAMDN7156 (Вклад «Мультивалютний»), відповідно до якого вона передала, а банк прийняв грошові кошти (вклад) в розмірі 5500,00 грн., 22000,00 доларів США та 22570,00 євро, з процентною ставкою для гривні 16,5 % річних, для доларів 9,5 % річних, для євро 9 % річних, на строк 12 місяців (а.с.5). В підтвердження внесення вказаних сум на рахунок ПАТ «ПриватБанк» позивачем надано квитанції, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.6).

12.08.13. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додаткову угоду до договору № SAMDN7156 про зміну процентної ставки при лонгації вкладу, яким визначено, що строк вкладу по депозитному договору SAMDN7156 від 03.08.2010 продовжується на 12 місяців з 03.08.2013р. до 03.08.2014р. включно; процентна ставка по вкладу на новий строк вкладу складає 7,5 % річних (а.с.7).

12.08.13. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додаткову угоду до договору № SAMDN7157 про зміну процентної ставки при лонгації вкладу, яким визначено, що строк вкладу по депозитному договору SAMDN7157 від 03.08.2010 продовжується на 12 місяців з 03.08.2013р. до 03.08.2014р. включно; процентна ставка по вкладу на новий строк вкладу складає 8,5 % річних (а.с.8).

12.08.13. між ОСОБА_1 та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено Додаткову угоду до договору № SAMDN7158 про зміну процентної ставки при лонгації вкладу, яким визначено, що строк вкладу по депозитному договору SAMDN7158 від 03.08.2010 продовжується на 12 місяців з 03.08.2013р. до 03.08.2014р. включно; процентна ставка по вкладу на новий строк вкладу складає 18 % річних (а.с.9).

Оригінали вищевказаних договорів були оглянуті в судовому засіданні.

Відповідно до частин першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобовязується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

З огляду на визначення договору банківського вкладу, закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 7 грудня 2000 року № 1112121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»).

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і уважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Відповідно до ч. 1 ст. 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

За правилами ч. 1, 2 ст. 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

Згідно з п. 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними та фізичними особами, затвердженого постановою правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу (депозиту) з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до п. 2.1. Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Національного банку України №516 від 03.12.2003 року (далі Положення №516), грошові кошти в національній та іноземній валюті або банківські метали, залучені від юридичних і фізичних осіб, обліковуються банками на відповідних рахунках, відкриття яких здійснюється банком на підставі укладеного в письмовій формі договору банківського вкладу (депозиту) або договору банківського рахунку та інших документів відповідно до законодавства України, у тому числі нормативно-правових актів Національного банку України з питань відкриття банками рахунків у національній та іноземній валюті.

Положеннями Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року №492 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за № 1172/8493 (далі - Інструкція № 492), банки відкривають своїм клієнтам за договором банківського вкладу вкладні (депозитні) рахунки (п.1.8 Інструкції); договір банківського рахунку укладається в письмовій формі; один примірник договору зберігається в банку, а другий - банк зобов'язаний надати клієнту під підпис (п.1.9 Інструкції); письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту; у договорі банківського вкладу, зокрема, зазначаються: вид банківського вкладу, сума, що вноситься або перераховується на вкладний (депозитний) рахунок, строк зберігання коштів (за строковим вкладом), розмір і порядок сплати процентів або доходу в іншій формі, умови перегляду їх розміру, відповідальність сторін, умови дострокового розірвання договору тощо (п.1.10 Інструкції).

Однак, як вбачається зі справи та доданих до неї документів, оригінали договорів, наданих позивачкою ОСОБА_1 для огляду в судовому засіданні не відповідають вимогам закону та не містять необхідних реквізитів, зокрема договір № SAMDN7156 (Вклад «Мультивалютний») та додаткові угоди до договору № SAMDN7156, № SAMDN7157, № SAMDN7158 від 12.08.2013 р. не містять особистого підпису уповноваженої особи банку та оригінального відтиску печатки Крім того, додаткові угоди щодо зміни процентної ставки депозитного договору мають відмінності у зазначенні номерів депозитного договору, договорів № SAMDN7157, № SAMDN7158 суду не надано. Таким чином, в судовому засіданні факт укладення спірного договору та повноваження представника ПАТ КБ «ПриватБанк» на укладення даних договорів між сторонами не доведено. Надані для огляду оригінали квитанцій (а.с.6 копії) не підтверджують факт внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок ОСОБА_1, а отже вказане свідчить про недотримання сторонами письмової форми договору банківського вкладу та додаткових угод до нього, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог. Крім того до Автономної некомерційної організації «Фонд захисту вкладників» позивачка з вимогою виплатити кошти не зверталася і вказана організація не відмовляла їй у видачі вкладу.

Перевіривши та зясувавши всі необхідні обставини справи та оцінюючи усі наявні докази по справі, досліджені в судовому засіданні в їх сукупності, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає, що позивачем не зазначено законних підстав та не доведено обставини на обґрунтування своїх позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 57-61, 88, 208, 209, 213-215, 257 ЦПК України, ст.ст. 509, 610, 611, 625, 1058, 1059, 1060, 1068 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів, суд

Вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «ПриватБанк» про захист прав споживачів та стягнення коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд міста Чернігова, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя І. А. Косач