15.06.2016 Єдиний унікальний номер 205/4838/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/4838/15-ц
2/205/1158/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лаян Віннер» про визнання протиправними дій та бездіяльності, стягнення заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом доТОВ «Лаян Віннер», у якому просить визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо нездійснення належних виплат та компенсацій позивачу, а також щодо позбавлення права на щорічну відпустку, стягнути з відповідача суму заборгованої заробітної плати з 01.01.2015р. по день звільнення (06.04.2015р.) у загальній сумі 18404,51 грн., компенсацію за ненадані (невикористані) дні щорічної відпустки за 2014 та 2015 роки у розмірі 11 днів на загальну суму 1666,63 грн., середній заробіток за весь час фактичного розрахунку станом на 06.07.2015р. у розмірі 24000,00 грн., а також 10000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди.

Позов мотивований тим, що ТОВ «Лаян Віннер» не здійснило повного розрахунку з позивачем при його звільненні, чим завдало також моральну шкоду позивачу.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити повністю.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що роботодавець здійснив усі належні позивачу виплати.

Заслухавши пояснення сторін, перевіривши викладені у позовній заяві обставини та вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що наказом ТОВ «Лаян Віннер» №11-ос від 19.03.2015р. ОСОБА_1 був звільнений з посади регіонального представника Дніпропетровської філії Медичного центру ТОВ «Лаян Віннер» з 06.04.2015р. за власним бажанням. Відповідно до вказаного наказу невикористана відпустка за період роботи з 24.04.2014р. по 06.04.2015р. становить 23 календарних дні.

Відповідно до ч.1 ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач стверджував, що відповідно до п. 1 розділу «Оплата праці та соціально-побутове забезпечення працівника» Письмового трудового договору з працівником від 24.10.2013р. розмір його заробітної плати становить 8000,00 грн. на місяць, на підтвердження чого надав засвідчену копію такого договору (а.с. 115).

Водночас, відповідачем надано суду оригінал вказаного договору від 24.10.2013р., у якому відсутній запис про розмір заробітної плати позивача (а.с. 153), тоді як з наказу ТОВ «Лаян Віннер» №190-від 24.10.2013р. вбачається, що ОСОБА_1 був прийнятий на роботу з посадовим окладом згідно з штатним розписом (а.с. 34).

Висновком судової технічної експертизи документів №6207/6208-15 від 25.03.2016р. встановлено наступне:

по-перше, надана позивачем копія Письмового трудового договору з працівником від 24.10.2013р. була виготовлена з наданого відповідачем оригіналу такого договору;

по-друге, друга сторінка наданої позивачем копії Письмового трудового договору з працівником від 24.10.2013р. була виготовлена шляхом монтажу, а саме: на вже наявну, виготовлену з оригінала копію другої сторінки, за допомогою копіювального апарату до п. 1 «За виконання обовязків, передбачених цим договором працівнику встановлюється посадовий оклад (тарифна ставка, відрядна розцінка) у розмірі…» параграфа «Оплата праці та соціально-побутове забезпечення працівника» нанесений попередньо підготовлений елемент монтажу рукописний запис (8000 (вісім тисяч) грн. 00 коп.»;

по-третє, до наданого відповідачем оригіналу Письмового трудового договору з працівником від 24.10.2013р. зміни не вносились.

За таких обставин, суд не бере до уваги посилання позивача на надану ним копію Письмового трудового договору з працівником від 24.10.2013р. як на підтвердження розміру заробітної плати у 8000,00 грн., оскільки згідно з висновком експерта відповідний запис був внесений до даного документу шляхом монтажу.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Всупереч ст. 60 ЦПК України позивачем не надано інших належних та допустимих доказів на підтвердження заявленого ним розміру заробітної плати у сумі 8000,00 грн.

При цьому суд розяснює позивачу, що окремі суперечності або неточності у документації ТОВ «Лаян Віннер» не можуть розглядатись як достатній доказ заявленого позивачем розміру заробітної плати.

Відповідно до штатного розпису ТОВ «Лаян Віннер» розмір заробітної плати регіонального представника становив 1300,00 грн. (а.с. 37, 39).

Як вбачається з довідки ТОВ «Лаян Віннер» про нараховану та виплачену заробітну плату (а.с. 50) при звільненні ОСОБА_1 були виплачені всі належні йому суми, виходячи з розміру заробітної плати 1300,00 грн. та 23 календарних днів невикористаної відпустки, що не заперечувалось позивачем у судовому засіданні.

За таких обставин суд доходить висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення позову, з урахуванням чого судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 116 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_2