У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Демяносова М.В., Леванчука А.О., Ступак О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на дітей, за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що після розірвання шлюбу із ОСОБА_5 у листопаді 2012 року, на її утриманні перебувають дочки: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідач ухиляється від обов'язку по утриманню дітей, у зв'язку з цим вона просила стягнути на свою користь з ОСОБА_5 аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 у розмірі 3 500 грн щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття та на утримання доньки ОСОБА_7 у розмірі 3 500 грн щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімум для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 травня 2013 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання дитини ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі у розмірі 1 000 грн щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до досягнення нею повноліття. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2013 року рішення суду першої інстанції змінено в частині визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі на визначення аліментів у частці від заробітку, стягнуто з ОСОБА_5 аліменти по 1/3 частині заробітної плати щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення апеляційного суду в частині визначення розміру аліментів, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, із ухваленням нового рішення у справі.

Вивчивши матеріали справи, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ст. ст. 180, 182 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції вважає, що змінюючи розмір стягнення з відповідача аліментів, апеляційний суд у відповідності до ст. ст. 60, 212, 303, 316 ЦПК України надав належну оцінку наявним у справі доказам та дійшов правильного висновку в частині визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дітей. При цьому визначений розмір аліментів відповідає положенням ст. ст. 182, 183 СК України та фактичним обставинам справи.

Наведені в касаційній скарзі доводи заявника є необґрунтованими і правильність вищезазначених висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. За таких обставин рішення апеляційного суду слід залишити без змін.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити, рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 1 липня 2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

М.В. Демяносов А.О. Леванчук

О.В. Ступак

Колегія суддів: