Справа № 486/730/16-ц
Провадження № 2-о/486/51/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої-судді - Волкової О. І.

секретаря - Зубко Н.Ю.

заявниці - ОСОБА_2,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа Южноукраїнський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про встановлення факту смерті ОСОБА_3.

ВСТАНОВИВ:

01.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3

Свою заяву обгунтовує тим, що її батько ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Індустрія Антрацитівського району Луганської області, яке входить до переліку населенних пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. З метою реєстрації смерті батька вона зверталась до Южноукраїнського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, але отримала відмов у реєстрації факту смерті, оскільки надане свідоцтво про смерть не відповідає вимогам діючого законодавства, як підстава для реєстрації смерті громадянина. Вказує, що визнання даного факту йому необхідно для оформлення спадщини, а саме земельної діялнки, яка розташована на території Вільшанського району Кіровоградської області Просить встановити вказаний факт.

У судовому засіданні заявниця підтримала вимоги про встановлення факту смерті її батька ОСОБА_3 та просила заяву задовольнити.

Представник заінтересованої особи - Южноукраїнського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, але скерував на адресу суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, проти задоволення заяви не заперечує.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у селищі Індустрія Антрацитівського району Луганської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 7,25).

На підтвердження факту смерті, заявницею надана довідка про причину смерті до форми №106/у 16 від ІНФОРМАЦІЯ_2, видана Антрацитівською міською медичною лікарнею, згідно якої ОСОБА_4 помер через хронічну серцеву недостатність (а.с. 30).

Згідно з довідкою №16 від 27.04.2016 року виконавчого комітету Краснокутівської селищної ради Антрацитівського району Луганської Народної Республіки ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 31).

Відповідно до державного акту серії НОМЕР_1 про право власності на земельну ділянку ОСОБА_3 належить земельна ділянка 3,56 га на території Плосько-Забузької сільської ради Вільшанського району кіровоградської області (а.с. 24).

Оскільки документ, що підтверджує факт смерті ОСОБА_3 виданий установою на території, тимчасово непідконтрольній державі Україна, цей документ не створює правових наслідків.

Заявниця зверталася до Южноукраїнського міського відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області з приводу державної реєстрації смерті батька, та листом від 30.06.2016 року за № 26/02.1-06-37 отримала роз'яснення щодо невідповідності наданого документу, вимогам чинного законодавства України, як підстава для державної реєстрації смерті (а.с. 12).

Відповідно до положень ч.2 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (далі Закону України) датою початку тимчасової окупації є 20 лютого 2014 року.

В силу ч.ч.2,3 ст. 9 Закону України будь-який орган, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважається незаконною, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та або особами, передбаченими ч.2 цієї статті, є недійсними і не створює правових наслідків.

Таким чином, судом встановлено, що видане свідоцтво про смерть є недійсним та не створює правових наслідків, а не здійснення реєстрації смерті батька позбавляє заявницю, яка є громадянкою України оформити спадщину.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті здійснюється на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Частиною 2 ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» гарантії прав, свобод та законних інтересів осіб, які переселилися з тимчасово окупованої території України та перебувають на території України на законних підставах, визначаються Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.9 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщена особа має право на проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за місцем перебування.

Правилом п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ст.257-1 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Встановлення вказаного факту, що має юридичне значення, необхідно заявниці для державної реєстрації смерті її батька.

З огляду на вказане, суд вважає, що для проведення державної реєстрації смерті батька є об'єктивні перешкоди. З метою захисту прав і свобод громадян України, якою є заявниця, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті батька, з огляду на те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту. Вказане надасть можливість отримати ОСОБА_2 свідоцтво про смерть її батька відповідним державним органом виконавчої влади України.

Керуючись ст. 212-215,218,234,251-257-1 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Плоско-Забузьке Вільшанського району Кіровоградської області у с. Індустрія Антранцитівського району Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Миколаївської області через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні під час проголошення - протягом десяти діб з дня отримання копії цього рішення. У разі неподання апеляційної скарги протягом встановленого строку рішення набирає законної сили.

Суддя Южноукраїнського

міського суду О. І. Волкова