Провадження №6-282/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва

в складі:головуючого судді- Лазаренко В.В.
за участю секретаря - Горбач О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Лозової А.І. про обмеження у праві виїзду за межі України боржника у виконавчому провадженні ОСОБА_4 без вилучення паспортного документу,

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець Лозова А.І. звернулася до суду із поданням, в якому просить тимчасово обмежити право виїзду за межі України ОСОБА_4 на підставі ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

В обґрунтування подання зазначає, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №32824056 з виконання виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва виданого 09.06.2010 по справі ц2-1500/09 за ухвалою суду від 30.11.2009 про визнання мирової угоди, що укладена між компанією "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" і ОСОБА_4, за умовами якої компанія "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" відмовляється від позовних вимог та згодна на закриття провадження по справі зі сплатою ОСОБА_4 на її користь суми боргу в розмірі - 500000 доларів США у строк до 01.04.2010 року та у випадку її сплати після 01.04.2010 року із зобов'язанням ОСОБА_4 сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилася несплаченою, а ОСОБА_4 згоден на закриття справи та зобов'язується сплатити на користь компанії "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" в строк до 01.04.2010 року суму боргу в розмірі 500000 доларів США, а у випадку її сплати ним після 01.04.2010 року зобов'язується сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилась несплаченою.

Боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження, проте на сьогоднішній день сума заборгованості в повному обсязі не погашена і боржником не вчиняється жодних дій для її погашення. Боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, а тому державний виконавець вважає, що наявні підстави для обмеження його у праві виїзду за межі України, визначені ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»

Держаний виконавець в судове засідання не з'явився, на неодноразові виклики суду не відреагував, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності.

Боржник та стягувач в судове засідання не з'явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно Закону України «Про виконавче провадження» визначено загальні умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ст. 11 вказаного Закону, державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Аналіз вказаних норм закону свідчить про те, що «ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням» слід розуміти як будь-які навмисні, свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Так, зокрема, відповідно до ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов'язаний: утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у строк, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно положень ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Відповідно задоволення подання державного виконавця про обмеження боржника у праві виїзду за межі України можливе лише за умови доведення факту ухилення останнього від виконання зобов'язання.

Судом встановлено, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві знаходиться виконавче провадження №32824056 виконавчого листа Центрального районного суду м. Миколаєва виданого 09.06.2010 по справі ц2-1500/09 за ухвалою суду від 30.11.2009 про визнання мирової угоди, що укладена між компанією "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" і ОСОБА_4, за умовами якої компанія "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" відмовляється від позовних вимог та згодна на закриття провадження по справі зі сплатою ОСОБА_4 на її користь суми боргу в розмірі - 500000 доларів США у строк до 01.04.2010 року та у випадку її сплати після 01.04.2010 року із зобов'язанням ОСОБА_4 сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилася несплаченою, а ОСОБА_4 згоден на закриття справи та зобов'язується сплатити на користь компанії "Авангард Шип"ярдс Інтернешнл АГ" в строк до 01.04.2010 року суму боргу в розмірі 500000 доларів США, а у випадку її сплати ним після 01.04.2010 року зобов'язується сплатити на користь компанії проценти в розмірі 10 % річних від суми, що залишилась несплаченою.

Під час здійснення виконавчих дій, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та встановлено боржнику 7-ми денний термін з моменту винесення постанови для самостійного виконання рішення суду, проте боржником рішення суду у зазначений строк добровільно не виконано. Копія постанови отримана боржником 18.06.2013.

В ході виконавчого провадження, державним виконавцем неодноразово направлялись повідомлення та вимоги боржнику щодо явки до державного виконавця, забезпечення проведення виконавчих дій, проте боржник ухиляється від отримання вказаних повідомлень.

Виклик-попередження державного виконавця від 04.12.2015 про явку на 16.12.2015 боржником отримано 14.12.2015, проте до державного виконавця боржник не з'явився. У якості причини неявки зазначив, що на той час ним подано скаргу на дії державного виконавця. На думку суду зазначена причина не є поважною, оскільки сам по собі факт подання особою скарги на дії державного виконавця не є підставою для зупинення виконавчого провадження та не припиняє обов'язки сторін виконавчого провадження визначені ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження».

Окрім того, згідно матеріалів подання встановлено, що боржнику на праві власності належала квартири АДРЕСА_1.

Проте, на вимоги державного виконавця щодо проведення опису та арешту указаного майна, боржник за вказаною адресою не з'являється та доступу до приміщення не надає.

В той же час боржник обізнаний про наявність виконавчого провадження.

При цьому, усвідомлюючи свій обов'язок щодо виконання рішення суду, боржником в порушення вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої боржник зобов'язаний утримуватися від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, 29.12.2015 було відчуджено вказане нерухоме майно, про що свідчать лист Київського БТІ 16.12.2015 №16305 (И-2015), інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.06.2016 №61096318.

Однак як видно з матеріалів подання, на час розгляду цієї справи рішення суду боржником не виконане.

Таким чином, з огляду на обставини зазначені вище, факт ухилення боржника від виконання рішення суду об'єктивно підтверджується наданими суду та дослідженими в ході судового розгляду доказами.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем були надані докази того, що незважаючи на вжиті ними заходи для примусового виконання рішення суду, боржник ОСОБА_4 ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2009 по справі №ц2-1500/09.

Керуючись статтями 293, 377-1 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Тимчасово обмежити громадянина України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, /паспорт громадянина України серії НОМЕР_1, виданий Центральним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області та паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2, виданий 07.02.2006, код органу 4800/ у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання ним зобов'язань за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 30.11.2009 по справі №ц2-1500/09.

Виконання заходів щодо обмеження права виїзду за межі України без вилучення паспортного документу покласти на Адміністрацію державної прикордонної служби України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: