Провадження № 22ц/790/7083/16 Головуючий 1-ї інстанції Євтіфієв В.М.
Справа № 642/1707/16ц Доповідач Бровченко І.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого - судді Бровченко І.О.,

суддів колегії ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3, яка діє у власних інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Алмаз», третя особа ОСОБА_5, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А :

У березні 2016 року позивач звернулась до суду з позовом до ТОВ фірма «Алмаз» про визнання права власності в порядку спадкування.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 28 квітня 2002 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 було укладено установчий договір про створення товариства з обмеженою відповідальністю - фірми «АЛМАЗ». Дата державної реєстрації, дата та номер запису в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу 22 серпня 2005 року, номер запису 0013800. Відповідно до умов вказаного договору частки засновників складають 50 % на 50 %.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 25 серпня 2015 року серія І-ВЛ №510117 один із засновників ТОВ фірми «АЛМАЗ» ОСОБА_7 помер 24 серпня 2015 року.

Після його смерті відкрилася спадщина відповідно до вимог ЦК України, до якої входить у тому числі і корпоративні права - 50 % уставного фонду ТОВ фірми «АЛМАЗ».

За життя ОСОБА_7 не залишив заповіту, тому спадкування після його смерті відбувається за законом.

На підставі вимог ст. 55 Закону України «Про господарські товариства», ст. ст. 147, 148, 1218, 1268 ЦК України просить суд визнати за позивачем право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ.В-2 заг. площею 204, 6 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, буд. 6; визнати за позивачем право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. Д-3 заг. площею 498,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Суздальські Ряди, буд. 16; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. В-2 заг. площею 204,6 кв .м., що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Енгельса, буд. 6; визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/8 частину нежитлової будівлі літ. Д-3 заг. площею 498,6 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Суздальські Ряди, буд. 16.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 20 жовтня 2016 року у задоволені позовних вимог ОСОБА_3 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

До апеляційного суду Харківської області надійшло клопотання ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі № 642/1707/16-ц за позовом ОСОБА_3 яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої доньки ОСОБА_4 до ТОВ фірми «АЛМАЗ», третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_5, про виділ частки в майні, що належала учаснику товариства у натурі до набрання законної сили судового рішення у справі № 642/2639/16-ц, що знаходиться у провадженні Ленінського районного суду м. Харкова за позовом ОСОБА_5 до ТОВ - фірми «АЛМАЗ», треті особи: Департамент реєстрації Харківської міської ради, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої дитини, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_6, ОСОБА_8, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину, визнання недійсним рішення загальних зборів та статуту товариства.

Перевіривши доводи клопотання, матеріали справи, судова колегія вважає, що воно не підлягає задоволенню.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі, зокрема, неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Відповідно до положень ст. 304 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими главою 1 розділу V ЦПК України.

Таким винятком є положення ст. 303 ЦПК України, згідно з яким під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

З наведених у зазначеній нормі підстав вбачається, що провадження у справі може бути зупинено лише до закінчення її розгляду по суті.

Розгляд даної справи судом першої інстанції завершено і по суті заявленого позову ухвалено судове рішення.

Враховуючи повноваження апеляційного суду на стадії апеляційного провадження, суд перевіряє законність та обґрунтованість ухваленого у справі рішення на момент його ухвалення.

Таким чином, враховуючи принцип ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи, у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судового рішення у справі 642/2639/16-ц.

Керуючись ст. ст. п. 4 ч. 1 ст. 201, 209, 218, 303, 313, 317 ЦПК України, судова колегія,-

У Х В А Л И Л А :

В задоволенні клопотання третьої особи ОСОБА_5 про зупинення провадження у справі відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді