У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального закладу «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради, третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, у якому зазначала, що 25 грудня 2013 року за участю автомобіля швидкої допомоги марки «Рено Мастер», державний номерний знак НОМЕР_1, під керування ОСОБА_5 та автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4 відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої зазначені автотранспортні засоби були пошкоджені. Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року винним у дорожньо-транспортній пригоді визнано ОСОБА_5, який під час дорожньо-транспортної пригоди перебував у трудових відносинах з Комунальним закладом «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Дніпропетровської обласної ради (Далі - КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф») і виконував свої трудові обов'язки.

Страховою компанією виплачено ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 49 тис. грн. Оскільки розмір матеріального збитку, заподіяного позивачці внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та визначений відповідним автотоварознавчим дослідженням склав 164 889 грн 22 коп., ОСОБА_4 просила стягнути з відповідача 115 889 грн 22 коп. майнової шкоди та 1 500 грн витрат за евакуацію автомобіля.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року, позов задоволено частково. Стягнуто з КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» на користь ОСОБА_4 майнову шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 115 889 грн 22 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат. У іншій частині позову відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 25 грудня 2013 року о 20 год. на перехресті вул. Воронезька - просп. ім. Газети «Правда» у м. Дніпропетровську водій ОСОБА_5, керуючи автомобілем швидкої допомоги марки «Рено Мастер», державний номерний знак НОМЕР_1, проїхав перехрестя на заборонене червоне світло світлофора, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», державний номерний знак НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 січня 2014 року ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративний штраф (а. с. 8).

Згідно з ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Рено Мастер», державний номерний знак НОМЕР_1, була застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Дніпроінмед» (далі - ПАТ «СК «Дніпроінмед») згідно з полісом № АЕ/2167783 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (а. с. 10).

01 квітня 2013 року ОСОБА_4 звернулася до ПАТ «СК «Дніпроінмед» із заявою про страхове відшкодування (а. с. 11).

Відповідно до висновку № 1713 експертного дослідження автотоварознавця з визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) від 24 лютого 2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольксаваген», державний номерний знак НОМЕР_2, пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, склав 151 695 грн 42 грн без урахування втрати товарної вартості та 164 889 грн 22 коп. з урахуванням втрати товарної вартості (а. с. 12−44).

Згідно з висновком № 355-15 судової автотехнічної експертизи від 29 травня 2015 року співставлення фактичних дій водія автомобіля марки «Рено Мастер» ОСОБА_5, у тій частині, що він відступаючи від вимог розділу 8 Правил дорожнього руху України здійснив виїзд на перехрестя на червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем «Фольксаваген», який рухався на зелений сигнал світлофора, з нормативними вимогами п. 3.1 Правил дорожнього руху України, дає підстави для висновку про те, що фактичні дії ОСОБА_5 щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, не відповідали вимогам п. 3.1 Правил дорожнього руху України та перебували у причинному зв'язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди (а. с. 109−115).

На початку серпня 2014 року страховою компанією виплачено позивачці страхове відшкодування у розмірі 49 тис. грн.

Під час дорожньо-транспортної пригоди від 25 грудня 2013 року водій автомобіля швидкої допомоги - ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» та виконував свої функціональні та посадові обов'язки, про що свідчить інформаційна довідка за підписом директора КЗ «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» Шевченка Р.А. (а. с. 66).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з п. п. 9.1, 9.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тис. грн на одного потерпілого.

Відповідно до п. 2.4 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 24 листопада 2003 року за № 1074/8395, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Відповідно до пункту 8.3. Методики вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників КТЗ та величини втрати товарної вартості.

Суди обґрунтовано задовольнили позов частково, оскільки матеріалами справи підтверджена вина ОСОБА_5, який перебував у трудових відносинах з відповідачем, у дорожньо-транспортній пригоді, у результаті якої автомобілю позиваці було завдано майнової шкоди.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів, яким судами надана відповідна оцінка, на правильність висновків судів такі доводи не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 14 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Євтушенко О.І., ЗавгородняІ.М.