АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого судді: Махлай Л.Д.,

суддів: Левенця Б.Б., Мазурик О.Ф.

при секретарі: Синявському Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега», поданою через представника Пушкаря ОлександраМиколайовича, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є законними представниками неповнолітнього ОСОБА_4 про визнання недійсним договору туристичного страхування,

в с т а н о в и л а :

в серпні 2015 року ПрАТ «АСК «Омега» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, які є законними представниками неповнолітнього ОСОБА_4, в якому просило визнати недійсним договір туристичного страхування 03/05 № 034554 від 05.08.2013 року.

Справа № 752/14461/15-ц Апеляційне провадження № 22-ц-796/7807/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Шумко А.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Махлай Л.Д.
В обгрунтування позову зазначало, що 05.08.2013 року між ОСОБА_4 та ПрАТ «АСК «Омега» було укладено договір туристичного страхування, за умовами якого ОСОБА_4 був застрахований по добровільному страхуванню від нещасних випадків та медичних витрат. 09.08.2013 року ОСОБА_4 отримав травму і йому було надано невідкладну медичну допомогу у госпіталі Kennedi Healht system, Washington township, а пізніше зроблено операцію. У зв'язку з лікуванням ОСОБА_4 відповідачами заявлено страховику вимогу про відшкодування на медичні витрати 69 310 доларів США. Проте, в ході розслідування обставин настання випадку, який мав ознаки страхового, страховиком було встановлено, що страхування ОСОБА_4 відбулося на підставі недійсного правочину, оскільки волевиявлення учасника правочину не було вільним з огляду на те, що підпис ОСОБА_4 виконаний не ним особисто, не його законним представником, а невідомою особою, статус якої в договорі не розкрито. ОСОБА_4 не міг укласти договір страхування, оскільки на дату його підписання перебував поза межами України в США. Крім того, укладений договір страхування суперечить ст. 16 Закону України «Про страхування», оскільки не містить відомостей про застраховану особу та її підпису.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11.03.2016 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ПрАТ «АСК «Омега» через представника подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення позову в повному обсязі. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи. А саме, рішення ухвалено з порушенням вимог ст. ст. 237, 242, 984 ЦК України, та ст. 16 Закону України «Про страхування». Суд не взяв до уваги, щов договорі страхування відсутні будь-які відомості про застраховану особу. Судом не надано належної оцінки договору страхування щодо досягнення сторонами згоди по всіх його істотним умовам. Вважають посилання суду на Конвенцію ООН про права дитини від 20.11.1989 року безпідставним, оскільки дана Конвенція не регулює спірні правовідносини.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_7 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

ОСОБА_2 та ОСОБА_8, який є представником ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просили апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження від 23.06.1998 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

05.08.2013 року ОСОБА_2, діючи від імені свого неповнолітнього сина ОСОБА_4, під час перебуванян останнього у США на спортивних змаганнях, звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» з приводу страхування сина від нещасних випадків та медичних витрат. ПрАТ «АСК «Омега» було перевірено надані ним документи та виготовлено примірник договору страхування. Умови договору страхування були погоджені та цього ж дня договір було підписано уповноваженою особою компанії - заступником директора дирекції зі страхуванян ОСОБА_9 та зі сторони застрахованої особи - законним представником неповнолітнього ОСОБА_2 За укладення договору ОСОБА_2 сплачено страховий платіж у розмірі 8 426 грн.

09.08.2013 року ОСОБА_4 отримав травму і йому було надано невідкладну медичну допомогу у госпіталі Kennedi Healht system, Washington township, а пізніше - зроблено операцію. У зв'язку з лікуванням ОСОБА_4 відповідачами заявлено страховику до відшкодування медичні витрати у розмірі 69 310 доларів США.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що порушень прав чи інтересів позивача при укладенні оспорюваного договору страхування не встановлено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони відповідають встановленим у справі обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Даною нормою також визначено обов'язкові реквізити та умови договору страхування.

Згідно ч. 1 ст. 29 цього Закону договір страхування вважається недійсним з моменту його укладання у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до цього Закону договір страхування визнається недійсним і не підлягає виконанню також у разі: 1) якщо його укладено після страхового випадку; 2) якщо предметом договору страхування є майно, яке підлягає конфіскації на підставі судового вироку або рішення, що набуло законної сили.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

При розгляді справи встановлено, що умови договору страхування запропоновані самим позивачем та текст договору складено також позивачем. ОСОБА_2, який звернувся в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_4 як його законний представник погодився з такими умовами та сплатив страховий платіж за укладення договору страхування. Зазначений страховий платіж було прийнято позивачем.

Відповідно до ст. 15 ЦК України, ст. 3 ЦПК України судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорювань право.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що при укладенні договору права позивача порушені не були. Посилання ПрАТ «АСК «Омега» на те, що договір не відповідав волі ОСОБА_4, а тому його слід визнати недійсним на підставі ст. 203 ЦК України суперечить принципу судового захисту, оскільки позивач не має повноважень щодо захисту прав та інтересів ОСОБА_4 Натомість батьки як законні представники ОСОБА_4 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вважають, що договір страхування відповідає інтересам ОСОБА_4 та вимагають виконання умов договору позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 ЦК України батьки (усиновлювач) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей.

На час укладення договору страхування ОСОБА_4 був неповнолітнім і не мав повної цивільної дієздатності, відтак його батько ОСОБА_2 при підписанні договору страхування діяв як законний представник свого неповнолітнього сина, а тому суд першої інстанції правильно визнав, що він мав право на укладення та підписання договору страхування в інтересах неповнолітнього.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір підписано невідомою особою колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки саме позивач перевіряв документи ОСОБА_2 при укладенні договору, сам позивач виготовив текст договору страхування та прийняв страховий платіж від ОСОБА_2

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду.

Головуючий

Судді