Справа № 182/1303/16-ц
Провадження № 2-о/0182/94/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

13.07.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за заявою Покровської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, зацікавлена особа Нікопольська районна державна адміністрація Дніпропетровської області та Публічне акціонерне товариство „Орджонікідзевський гірничо-збагачувальний комбінат, про визнання спадщини відумерлою,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою про визнання спадщини відумерлою.

В обґрунтування своїх вимог посилається на наступне.

У власності ОСОБА_1 знаходиться пай № 210 на

території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області. Згідно з ч.1 ст.1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.2 ст.1221 Цивільного кодексу України, якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. Як визначено в ч.1 ст.1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат Серії ДП № 0264243 на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Як визначено у ч.2 ст.2 Закону України „Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв), документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), є, зокрема, свідоцтво про право на спадщину. Враховуючи вищенаведене, нормами законодавства України передбачено, що до складу спадщини входить право на земельну частку (пай), яке виникає на підставі сертифікату Серії ДП №0264243 на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Звертає увагу суду на те, що право на земельну частку (пай), яке виникає на підставі сертифікату Серії ДП № 0264243 на право на земельну частку (пай), не включено у вичерпний перелік прав та обовязків, які не входять до складу спадщини, що визначений ст.1219 Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.8 ОСОБА_2 України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. ОСОБА_2 України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі ОСОБА_2 України і повинні відповідати їй. ОСОБА_2 України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі ОСОБА_2 України гарантується. Як визначено у ст.13 ОСОБА_2 України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є обєктами права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією ОСОБА_2. Кожний громадянин має право користуватися природними обєктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобовязується. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству, Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно ст.14 ОСОБА_2 України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державною виключно відповідно до закону. Відповідно до ст.41 ОСОБА_2 України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам і гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Дмитрівською сільською радою проводиться ряд заходів, спрямованих на відчуження земельних ділянок, які перебувають у власності фізичних осіб, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, відповідно до вимог Закону України „Про відчуження земельних ділянок, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності. Існує інформація про те, що ОСОБА_3 померла декілька років тому, проте, не має документального підтвердження зазначеної інформації. Дмитрівською сільською радою подано оголошення в газету „Південна зоря за № 634 від 25 листопада 2015 року щодо розшуку спадкоємців за ОСОБА_3, про що свідчить актовий запис за № 229 від 15.02.1999 року. Оголошення надруковано в газеті „Південна зоря за № 135(7606) від 1 грудня 2015року. Однак, станом на теперішній час інформація про наявних спадкоємців за ОСОБА_3 відсутня. Відповідно до вимог чинного законодавства України, сільською радою було направлено листи до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі, до Першої Нікопольської нотаріальної контори, до відділу актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції з метою з'ясування інформації щодо паю № 210 та його власника. У Першій Нікопольській нотаріальній конторі відмовлено в наданні інформації зі спадкового реєстру про ОСОБА_3 Згідно ч.1 ст.1277 Цивільного кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобовязаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ч.2 ст.1277 ЦК України, заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Як визначено у ч.3 ст.1277 ЦК України, спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. На теперішній час сплинуло більш ніж один рік з дня відкриття спадщини за ОСОБА_3, необхідний для подання заяви про визнання спадщини відумерлою. Відповідно до ст.278 Цивільного процесуального кодексу України, суд, встановивши, що спадкоємці за заповітом і за законом відсутні або спадкоємці усунені від права на спадкування, або спадкоємці не прийняли спадщину чи відмовились від її прийняття, ухвалює рішення про визнання спадщини відумерлою та про передачу її територіальній громаді за місцем відкриття спадщини. За таких обставин звернулись до суду.

В судове засідання представник заявника не прибув, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримав і просив її задовольнити в повному обсязі.

Зацікавлені особи в судове засідання не прибули, про розгляд справи були повідомлені належним чином, про причин неявки до суду не повідомили, заперечень на заявлені вимоги не надали. Справа слухалась у їх відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно ст.1277 Цивільного Кодексу України, у разі відсутності спадкоємців за

заповітом і за законом, суд визнає спадщину відумерлою за заявою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до ст.10 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, представницьким органом місцевого самоврядування є міські ради, які створюють свої виконавчі органи.

Статтею 60 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні передбачено,

якщо спадщина визнана судом відумерлою, вона переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні, у власності ОСОБА_3 знаходиться пай № 210 на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області (а.с.7-8, 16-17). Згідно наданої з РАГСу відповіді на запит суду, ОСОБА_4 померла 04.02.1999 року в Гейківці Криворізького району Дніпропетровської області (а.с.25). Відповідно до відповіді завідувача державної нотаріальної контори ОСОБА_5, після смерті ОСОБА_3 спадкова справа не заводилась (а.с.28). Позивачем було подано оголошення в газету „Південна зоря щодо розшуку спадкоємців ОСОБА_3 (а.с.5). Оголошення надруковано в газеті за № 135 (7606) від 01.12.2015 року (а.с.5). Однак, станом на березень 2016 року інформація про наявних спадкоємців ОСОБА_3 відсутня. Дмитрівською сільською радою було направлено листи до Управління Держгеокадастру у Нікопольському районі, до Першої Нікопольської нотаріальної контори, до відділу актів цивільного стану Нікопольського міського управління юстиції з метою з'ясування інформації щодо паю № 210 та його власника. Але у Першій Нікопольській нотаріальній конторі відмовлено в наданні інформації зі спадкового реєстру про ОСОБА_3 (а.с.11). Станом на березень 2016 року сплинуло більше, ніж один рік з дня відкриття спадщини за ОСОБА_3, необхідне для подання заяви про визнання спадщини відумерлою.

За таких обставин суд вважає за необхідне визнати відумерлою спадщину пай № 210 на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_3, та передати у власність територіальній громаді с.Борисівка в особі Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Враховуючи наведене та керуючись ст.3-10, 15, 30, 46, 60, 234, 235, 274, 275, 277 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Визнати відумерлою спадщиною пай № 210 на території Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_3.

Передати у власність пай № 210 на території Дмитрівської сільської ради

Нікопольського району Дніпропетровської області, який належить ОСОБА_3, у власність територіальної громади с.Борисівка в особі Дмитрівської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6