САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОСОБА_1
Справа № 206/5395/15-ц
Провадження № 2/206/61/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" квітня 2016 р.

Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого-судді Зайченко С.В., при секретареві Чинник М.К, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором , -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом, обґрунтовуючи тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 21.06.2006 року ОСОБА_3 отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. При порушенні відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов`язаний сплатити позивачу штраф у розмірі 500 гривень + 5 % від суми позову. В порушення умов кредитного договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконував, не вчасно надав грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, в результаті чого виникла заборгованість за кредитом в сумі 20188,34 грн., яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 8607,26 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 10143,54 грн., а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг в сумі 500,00 гривень (фіксована частина) та в сумі 937,54 грн. ( процентна складова). Тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 21.06.2006 року в розмірі 20188,34 грн. та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" позовні вимоги підтримав у повному обсязі та зокрема зазначив, що в 2006 році відповідачем була отримана кредитна картка з лімітом в розмірі 5000 грн. Поступово ліміт картки був збільшений. Ці гроші відповідачем були витрачені, а банку відповідно до умов кредитного договору повернуті не були. В 2008 році відповідач знову звернувся до банку з метою отримання нової кредитної картки, оскільки ту кредитну картку він втратив. Банком була перевипущена нова кредитна картка на яку перейшла заборгованість по кредитній картці, яку він отримував в 2006 році. Вважає, що позовна давність строку звернення до суду з дійсним позовом не була пропущена, оскільки перевипуском відповідачу кредитної картки він був перерваний та розпочав свій перебіг заново.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позов не визнали з тих підстав, що строк дії Договору від 21.06.2006 року, сплив у жовтні 2011 року. Картку, яку відповідач отримав у 2006 році була повернута позивачу у 2008 році і договірні зобовязання між ним та позивачем були припинені. Просили застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову.

Заслухав доводи сторін, дослідив письмові докази по справі, дав їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до заяви від 21.06.2006 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником, якого є ПАТ КБ "ПриватБанк") була надана ОСОБА_3 кредитна картка №095361 з сумою кредитного ліміту 5000 грн., базовою процентною ставкою 3% на місяць на залишок заборгованості.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг» та "Тарифами Банку", складає між ним та Банком Договір, про що свідчить його підпис у заяві (а.с.10).

Починаючи з 23 червня 2006 року з кредитної карти №095361 відповідач поступово знімав гроші з картки, не систематично, але поповнював рахунок кредитної картки. В подальшому ліміт за цією кредитною карткою банком був збільшений. Останнє поповнення картки відповідач здійснив 26 вересня 2008 року. Після цього 28 вересня 2008 року він останній раз зняв гроші з кредитної картки. Більше ніякого руху грошових коштів по цій картці не було, що підтверджується деталізованим розрахунком заборгованості (а.с.64-69).

Відповідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк» - картка №095361 діяла до вересня 2009 року (а.с.106).

Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Оскільки кредитний договір є двостороннім договором, то права й обов'язки виникають у кожного контрагента.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (ст.253 ЦК України).

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Згідно зі ст.266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на лицевій стороні карти (місяць і рік), і вона діє до останнього календарного дня зазначеного місяця, строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі є останнім днем місяця, указаного на картці (поле MONTH).

Аналогічні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року (справа №6-103цс14), від 01 жовтня 2014 року (справа №6-134цс14), від 12 листопада 2014 року (справа №6-167цс14) і в силу ст.ст.214,360-7 ЦПК Україну вони мають враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при виборі та застосуванні правової норми до спірних правовідносин.

Нормою ч.3 ст.267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення.

Виходячи з основних засад цивільного права, які характеризуються загальним підходом до певної групи цивільних правовідносин, принципу рівності правового регулювання окремого виду правовідносин і аналізуючи норми розділу V ЦК України "Строки та терміни. Позовна давність" у їх сукупності, слід дійти висновку про поширення норми ч.3 ст.267 ЦК України як на загальну, так і спеціальну позовну давність.

Отже, без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов'язана лише з наявністю про це заяви сторони. Таким чином, суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 07 квітня 2016 року, тобто до ухвалення судом першої інстанції рішення по справі, звернувся до суду з заявою, в якій просив застосувати строк позовної давності до вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» та відмовити йому у задоволенні позову (а.с.118).

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що останній платіж відповідачем було здійснено 26 вересня 2008 року, картка діяла до вересня 2009 року, тобто дія картки закінчилась у вересні 2009 року, а з позовом до суду банк звернувся лише у квітні 2014 року, тому суд приходить до висновку про можливість застосувати до спірних правовідносин загальний трирічний строк позовної давності за наявності відповідної заяви відповідача, що в силу вимог ст.267 ЦК України є правою підставою для відмови у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк».

Доводи представника позивача, що ОСОБА_3 6 жовтня 2008 року отримав нову кредитну карту, у зв'язку з чим на нову перевипущену карту і перейшла уся заборгованість за картою, яку він отримував у 2006 році, а тому строк позовної давності ними не пропущено є помилковими і судом до уваги не приймаються, виходячи з наступного.

В матеріалах справи (а.с.101-102) є копія заяви ОСОБА_3 від 06.08.2008 року відповідно якої, він отримав кредитну карту універсальну №831961. Умовами, які викладені у даній заяві не передбачено, що кредитний ліміт чи заборгованість від попередньої кредитної картки обліковується на новій картці та отримання нової картки впливає на обрахування чи переривання та зупинення строку давності по виконанню зобовязань по кредитному договору №б/н від 21 червня 2006 року, внаслідок неналежного виконання якого у відповідача і виникла заборгованість у розмірі 20188,34 грн.

З урахуванням викладеного,суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки сплив строк позовної давності, та про застосування спливу позовної давності заявлено відповідачем та його представником у судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 209,212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитом - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С. В. Зайченко