Апеляційний суд Житомирської області
Справа №287/417/16-ц Головуючий у 1-й інст. Волощук В.В.
Категорія 20 Доповідач Галацевич О. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Галацевич О.М.

суддів Борисюка Р.М., Широкової Л.В.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» про розірвання договорів купівлі-продажу, припинення прававласності на майно,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1,

на рішення Олевського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року,

встановила:

У серпні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» м.Київ (далі - Товариство), у якому просив розірвати договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 (два) га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Олевський район, Жубровицька сільська рада, кадастровий номер :04:000:0694 та будинку механізатора, що знаходиться за адресою: Житомирська область Олевський район, с.Жубровичі, вул. Шевченка, 96, які укладені 13 жовтня 2015 року між ним та ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», припинити право власності відповідача на вказані об'єкти нерухомості. В обґрунтування позову вказав, що Товариство істотно порушило умови договорів, а саме не виконало в повному обсязі грошові зобовязання щодо повної оплати придбаного товару, що призвело до позбавлення його, як продавця, того, на що він розраховував при укладенні правочинів.

Рішенням Олевського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Розірвано укладені 13 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» договори купівлі-продажу земельної ділянки площею 2 (два) га, яка знаходиться за адресою: Житомирська область, Олевський район, Жубровицька сільська рада, кадастровий номер :04:000:0694 та будинку механізатора, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Олевський район, с.Жубровичі, вул.Шевченка, 96 та розташований на вищевказаній земельній ділянці.

У задоволенні позовних вимог про припинення права власності відповідача на вказане майно відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду в частині відмови у задоволенні його вимог про припинення права власності відповідача на спірне майно скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову.

На його думку, суд першої інстанції помилково застосував до спірних правовідносин правову позицію, яка була висловлена Верховним Судом України у правовідносинах, які не є подібними. Вважає, що ч. 4 ст. 653 ЦК України передбачена можливість сторони договору вимагати повернення того, що було виконане, якщо це встановлено договором або законом, а ч. 1 ст. 694 ЦК України у разі, якщо покупець прострочив оплату товару проданого в кредит - вимагати повернення неоплаченого товару. Також зазначив, що такий спосіб захисту, як примусове повернення майна є неефективним, оскільки фактична передача нерухомого майна без внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав не призведе до поновлення його порушеного права власності.

Заслухавши доводи представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 13 жовтня 2015 року між фізичною особою ОСОБА_1 і Товариством укладено договори купівлі-продажу земельної ділянки (кадастровий номер :04:000:0694), площею 2 (два) га та будинку механізатора, за якими ОСОБА_1, як власник майна передав у власність ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», а ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» прийняло зазначене нерухоме майно, розташоване за адресою: Житомирська область, Олевський район, Жубровицька сільська рада. За умовами договору покупець зобовязався сплатити продавцю до 30.10.2015 за вказане майно 545200,00 грн. та 29500,00 грн. відповідно (а.с.13-21).

Цього ж числа Товариство зареєструвало своє право власності на вказане майно (а.с. 17,21 )

Згідно з п.3 Договору купівлі-продажу земельної ділянки та п.2.1 Договору купівлі-продажу будинку механізатора, після укладення цих Договорів покупець сплатив продавцю лише частину грошової суми у розмірі 250 200,00 грн. в якості оплати набутої ним у власність земельної ділянки (а.с.102-104), а решту взятих на себе зобов'язань за договорами не виконував.

04 липня 2016 року ОСОБА_1 направив відповідачу листа з вимогою здійснити повний розрахунок за договорами (а.с. 109-110).

Разом з тим, на час звернення позивача до суду Товариство не виконало грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу будинку механізатора в сумі 29500,00 грн. та не виконало свого зобов'язання щодо повної сплати грошової суми за договором купівлі-продажу земельної ділянки у розмірі 300000,00 грн. (545200 за мінусом частково сплачених коштів в сумі 245200 грн. (а.с. 102-104).

Ухвалюючи рішення про розірвання договору, суд вважав позов у цій частині обґрунтованим, керувався ч. 2 ст. 651 ЦК України та виходив з того, що Товариство допустило істотне порушення умов оспорених договорів - не виконало грошових зобовязань за ними, що призвело до неотримання позивачем грошових сум, які підлягали сплаті покупцем за одержане від продавця майно і позбавило позивача того, на що він розраховував при укладенні договорів.

Рішення у цій частині сторонами не оскаржується, а тому апеляційним судом у відповідності до ч. 1 ст. 303 ЦПК України та роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24 жовтня 2008 року "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку" не перевіряється.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 у частині припинення права власності Товариства на спірне майно, суд керувався нормами ч.ч. 4,5 ст. 653 ЦК України та виходив з того, що виконане за договором до його зміни чи розірвання поверненню не підлягає.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються статтею 694 ЦК України, частиною першою якої встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, продавець має право вимагати повернення неоплаченого товару.

За змістом ч. 4 ст. 653 ЦК України сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобовязанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи, що право позивача на повернення майна, оплату за яке прострочив покупець, встановлене законом (ч. 4 ст. 694 ЦК України), таке право підлягає захисту шляхом припинення права власності відповідача на зазначене майно.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції у частині відмови у задоволенні позову про припинення права власності Товариства на спірне майно підлягає скасуванню з ухваленням колегією суддів нового рішення про задоволення позову у цій частині.

Посилання суду на правову позицію, висловлену у постанові Верховного Суду України №6-158цс12 від 20 лютого 2013 року є безпідставним, оскільки предметом розгляду у цій справі не були подібні правовідносини.

Заперечення відповідача зводяться до незгоди з судовим рішенням про розірвання договорів купівлі-продажу, відсутності істотного порушення умов цих договорів та умисних дій директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ», яким на час укладання цих договорів був позивач. Проте такі доводи не були предметом апеляційного оскарження судового рішення та не мають значення для вирішення питання повернення продавцю неоплаченого покупцем товару за нормами ч. 4 ст. 694 ЦК України.

Крім того, як пояснили сторони, ОСОБА_1 був звільнений з посади директора ТОВ «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» 10 червня 2016 року (а.с. 71-73), після цього ним 14 липня 2016 року товариству направлялась вимога про здійснення повного розрахунку за договорами, яка на час звернення до суду не була виконана.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Олевського районного суду Житомирської області від 30 вересня 2016 року про відмову у задоволенні позову про припинення права власності скасувати, ухваливши нове рішення про задоволення позову у цій частині.

Припинити право власності Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» () на земельну ділянку площею 2 (два) га, що знаходиться за адресою: Житомирська область, Олевський район, Жубровицька сільська рада, кадастровий номер :04:000:0694, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 44 та на будинок механізатора, що знаходиться за адресою: Житомирська область Олевський район, с.Жубровичі, вул. Шевченка, 96, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 44.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ВНГ ЕКО КАПІТАЛ» () на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 7534,34 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий Судді: