Провадження № 2/537/1010/2016
Справа № 537/4206/16-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016 р. Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі головуючого судді Мурашової Н.В., за участю секретаря Шаповал М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчук цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

в с т а н о в и в :

26.08.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, - щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову 26.08.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь заборгованість по аліментам за минулий час на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період з лютого 2016 року по серпень 2016 року до подачі позову до суду. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони мають спільну дитину ОСОБА_3, Сторони проживають окремо з січня 2016 року. Неповнолітня дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Дитина потребує матеріальної допомоги. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу не надає, ухиляється від сплати аліментів.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала. Просила суд їх задовольнити з наведених підстав.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Не заперечував щодо стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання їх неповнолітної дитини щомісячно в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Відповідач пояснив, що на даний час не має постійного джерела доходу. Разом з тим відповідач має на утриманні ще неповнолітню дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання в ДЗ «Південно-український національний педагогічний університет ім. Ушинського до 30.06.2020 року. Батько відповідача ОСОБА_5 з грудня 2015 року хворів від злоякісної пухлини, внаслідок чого помер 27.09.2016 року. Крім того його мати ОСОБА_4 в лютому 2016 року перенесла інсульт, а брат ОСОБА_6 в січні 2016 року отримав відкриту черепно-мозкову травму, тому також перебуває у тяжкому стані. З огляду на наведене, у зв'язку з необхідністю проводити лікування рідних, ОСОБА_2 опинився в скрутному матеріальному становищі. Відповідач стверджував, що дружина разом з дитиною покинула його в січні 2016 року, з цього часу він не ухилявся від надання допомоги дитині, допомагав чим міг при надходженні прохання від дружини. А тому заперечував проти стягнення з нього заборгованості по аліментам за минулий період до її звернення до суду.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Цей факт підтверджено свідоцтвом про народження серія 1-КЕ №231294, виданим 16.02.2016 року Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с.5).

Сторони визнали, що дитина ОСОБА_3 проживає з позивачем ОСОБА_1, що також підтверджено довідкою про реєстрацію місця проживання особи №170 від 20.05.2016 року відділу ведення Реєстру територіальної громади Крюківської районної авдміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, копією паспорту позивача серії КО 009668, виданого 06.11.2015 року Крюківським РВ у м. Кременчуці УДМС України в Полтавській області.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Оскільки ОСОБА_3 є неповнолітньою дочкою відповідача ОСОБА_2, то між сторонами в справі виникли правовідносини, щодо реалізації обовязку батьків по утриманню їх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.

В п.17 Постанови Пленуму ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15.05.2006 року дано роз'яснення, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України "Про виконавче провадження" він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Учасники процесу не заперечували, що відповідач ОСОБА_2 має задовільний стан здоров'я, має двох неповнолітніх дітей доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який продовжує навчання у ДЗ «Південно-український національний педагогічний університет ім. Ушинського до 30.06.2020 року, що підтверджено студентським квитком СК №1539154, виданим 01.10.2016 року.

Учасники процесу визнали, що відповідач ОСОБА_2 допомагає в утриманні матері похилого віку ОСОБА_7, яка перенесла інсульт, та брата ОСОБА_8, який отримав відкриту черепно-мозкову травму. Також в період ОСОБА_2 допомагав в лікуванні батька ОСОБА_9, хворого онкологічним захворюванням. Наведене підтверджено свідоцтвом про народження серія І-ОЛ №404502, виданим 26.09.1976 року Світловодським міським відділом ЗАГС Кіровоградської області, свідоцтвом про народження серія І ОЛ №307029, видане 21.06.1973 року Світловодським міським відділом ЗАГС Кіровоградської області, довідкою про причини смерті від 27.09.2016 року, медичною документацією, копіями платіжних документів на придбання ліків, поданих відповідачем.

Позивач стверджувала, що дитина ОСОБА_3 має незадовільний стан здоров'я, проте не подала медичної документації на підтвердження даного факту.

Сторони визнали, що відповідно до ст. 187 Сімейного кодексу України за заявою відповідача аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 не відраховуються, в порядку ст. 188 Сімейного кодексу України відповідач від обовязку утримувати дитину ОСОБА_3 не звільнений, між сторонами не укладено договору про сплату аліментів, згідно ст.189 Сімейного кодексу України, чи про припинення права на аліменти, згідно ст.190 Сімейного кодексу України.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню на утримання дитини, то суд враховуючи вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, думку відповідача, приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 в частковому відношенні до його заробітку, а саме щомісяця в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але на кожного не менше чим 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачи позову 26.08.2016 і до повноліття дитини.

Разом з тим, суд вважає, що позивач не довів факту вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача та ухилення відповідача від сплати аліментів в період з січня по серпень 2016 року до звернення її до суду, а відповідач ухилявся від їх сплати.

Відповідно до ст.10, ст.11, ст.60, ст.61 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, з пояснень сторін вбачається, що позивач разом з дитиною в січні 2016 року добровільно покинула місце спільного проживання з відповідачем, після чого майже не спілкувалася з ним. Позивач визнала, що в цей період відповідач декілька раз приїжджав відвідати дитину, добровільно надавав їй невелику допомогу на утримання дитини у вигляді одягу, дитячого харчування тощо, повідомляючи при цьому про скрутне матеріальне становище у зв'язку з хворобами рідних, які були об'єктивно підтверджені в судовому засіданні.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав вважати, що позивач вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати, оскільки надання домоги на утримання дитини навіть в недостатньому розмірі, але з поважних причин, - не може вважатися ухиленням від сплати аліментів. А тому відсутні підстави для стягнення аліментів за минулий час в період з лютого по серпень 2016 року.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача заборгованості по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини за минулий час до звернення до суду.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_4) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_6) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.08.2016 року і до повноліття дитини.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів після отримання копії цього рішення.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_10