Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2016 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Литвиненко Н. В. , при секретарі Сініловій Г.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2, Маріупольська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2016 року заявник звернувся до суду з вищевказаною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що 26 січня 1995 року помер його батько ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді будинку № 71-а, розташованого по вулиці Заозерній в місті Маріуполі. З заявою до нотаріальної контори щодо прийняття спадщини, після смерті батька не звертався, оскільки у відповідності до норм ст. 549 ЦК УРСР вступив у фактичне користування спадковим майном. Заявник є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті батька. Інших спадкоємців ні за законом, ні за заповітом не має. Мати заявника, ОСОБА_4, померла 12 липня 2003 року. Коли ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса за оформленням спадщини, йому було повідомлено, що необхідно звертатися до суду з заявою про встановлення факту прийняття спадщини. Після смерті батька заявник продовжував жити та управляти будинком, що також підтверджується довідкою з місця проживання, квитанціями про сплату комунальних послуг. На підставі викладеного заявник просив встановити факт прийняття ним спадщини, яка відкрилась після смерті батька ОСОБА_3 та яка складається з житлового будинку № 71-а, розташованого по вулиці Заозерній в місті Маріуполі Донецької області.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, вказав, що народився 1954 році, з 1956 року по сьогоднішній день проживає у батьківському будинку № 71-а по вулиці Заозерній в місті Маріуполі. Заявник є єдиним спадкоємцем, рідних братів або сестер не має.

Заінтересована особа приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2 в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності на розсуд суду.

Представник заінтересованої особи Маріупольської міської ради ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності, в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заявлених вимог.

Суд, враховуючи пояснення заявника, представника зацікавленої особи, свідків, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що заява знайшла своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, батьками заявника ОСОБА_1 згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським РАЦС м.Жданова, актовий запис № 139, є ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Як убачається з договору на право будівництва будинку та безстрокового користування земельної ділянки від 21.12.1953 року, ОСОБА_3м. надано ділянку площею 300 кв.м під індивідуальне будівництво житлового будинку в м.Маріуполі по вул.Заозерній, 71-а.

Згідно довідки МКП «Маріупольське бюро технічної інвентаризації» від 10.05.2016 року житловий будинок по вул.Заозерній, 71-а в м.Маріуполі належить ОСОБА_3

Батько заявника ОСОБА_3 помер 26.01.1995 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Іллічівським відділом реєстрації актів громадського стану м.Маріуполя, актовий запис №141.

За відповіддю приватного нотаріуса ОСОБА_2 від 17.11.2016 року спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не відкривалась.

В той же час як убачається з відповіді приватного нотаріуса ОСОБА_2, щодо надання інформації, стосовно оформлення спадщини, від 16.05.2016 року на заяву ОСОБА_1 від 16.05.2016 року щодо відкриття спадкової справи щодо майна померлого 26.01.1995 року ОСОБА_3, повідомлено, що нотаріус не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через недоведеність факту вступу в управління або володіння спадковим майном. Рекомендовано звернутись до суду.

Мати заявника ОСОБА_4 померла 12.07.2003 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим відділом реєстрації актів громадського стану Іллічівського районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької обалсті, актовий запис №1005.

Згідно довідки КСН сел. «Волонтерівка» від 26.08.2016 року заявник ОСОБА_1 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, з 26.01.1995 року по теперішній час.

Відповідно до квитанцій по сплаті комунальних послуг заявник ОСОБА_1 здійснював оплату за послуги за адресою в м.Маріуполі по вул.Заозерній, 71-а, за періоди в травні, вересні 2005 року, лютому 2007 року, квітні 2009 року, листопаді 2010 року, грудні 2015 року,

Як убачається з акту №46 КСН сел. «Волонтерівка» від 14.11.2016 року, складеного в складі комісії, ОСОБА_1 проживав сумісно з померлим батьком ОСОБА_3

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що заявник доводиться їй сусідом. ОСОБА_1 проживав разом з батьками з дитинства, свідок знайома з ними з народження. Заявник доглядав батьків і ховав їх, він є єдиним сином і спадкоємцем.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні вказала, що заявник проживає в будинку батьків з народження, він є єдиним сином і спадкоємцем. Після смерті батьків за будинком повністю доглядав ОСОБА_1

Згідно ст.525 ЦК УРСР, який був чинним на час смерті ОСОБА_3, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Виходячи із змісту наведеної норми закону прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як зазначено в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном.

Таким чином, враховуючи відсутність спору між заявником та заінтересованими особами, суд дійшов висновку щодо задоволення заяви.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 525, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року, статтями ст.ст. 1, 10, 11, 60, 130, 174, 212-215 , 256 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області ОСОБА_2, Маріупольська міська рада про встановлення факту прийняття спадщини- задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1, який народився 31 січня 1954 року в місті Маріуполі Донецької області, спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_3, який помер 26 січня 1995 року в мicтi Маріуполі Донецької області, та яка складається з житлового будинку № 71-а, розташованого по вулиці Заозерній в місті Маріуполі Донецької області.

На рішення може бути подана апеляція в апеляційний суд Донецької області через Іллічівський райсуд м. Маріуполя протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Суддя: Н. В. Литвиненко