Провадження № 2/127/4543/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді Бойка В,М.,

за участю секретаря Тронт М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1, діючої як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до ОСОБА_3, як законного представника неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5, за участю третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом вселення в квартиру, встановлення порядку користування квартирою, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1, як законний представник в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3, як законного представника неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 та просила усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою №15 будинку №39 по вулиці Порика в м. Вінниці, шляхом вселення, також просила встановити між співвласниками даної квартири порядок користування житловими приміщеннями з подальшим відкриттям окремих особових рахунків наступним чином: виділити в користування неповнолітньому ОСОБА_2 кімнату 15-6 площею 17,4 кв.м; виділити неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_5 в спільне користування кімнату 15-5 площею 17,4 кв.м. з балконом та кімнату 15-7 площею 10,5 кв.м.; кухню 15-4 площею 5,0 кв.м., туалет 15-2 площею 0,9 кв.м., ванну 15-3 площею 2,1 кв.м., коридор 15-1 площею 7,9 кв.м. з коморою 15-8 залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири пропорційно до їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру (по 1/3 ідеальній частині кожного із перерахованих приміщень за кожним із 3-х співвласників квартири), мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідно до договору купівлі продажу від 08.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №9771, неповнолітній ОСОБА_2 (син позивачки) та неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5 (діти відповідачки, яка є донькою ОСОБА_1І.) є співвласниками в рівних долях (по 1/3 частці) квартири АДРЕСА_1. Однак відповідачка, як законний представник неповнолітніх дітей співвласників спірної квартири чинить перешкоди позивачу та її сину у володінні, користуванні та розпорядженні майном і не дає можливості проживати у квартирі, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1, в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, та їх представник підтримали позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3, як законний представник неповнолітніх дітей ОСОБА_4, ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, оскільки між сторонами спору склались неприязні стосунки, та вважає, що кімната, в яку хоче вселитись ОСОБА_2, є більшою, а ніж та в якій проживає вона зі своїми дітььми.

Проте, суд звертає увагу, що згідно даних технічного паспорту, кімнати однакові.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Вінницької міської ради надала заяву про розгляд справи у її відсутності, та не заперечувала проти задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 08.11.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу ОСОБА_6, за реєстровим №9771, неповнолітній ОСОБА_2 (син позивачки) та неповнолітні ОСОБА_4, ОСОБА_5 (діти відповідачки, яка є донькою ОСОБА_1І.) є співвласниками в рівних долях (по 1/3 частці) квартири АДРЕСА_1 (а.с.10). Право власності на дану квартиру зареєстровано в КП «ВМБТІ» 06.12.2011 року за реєстровим номером: 30344569, номер запису: 1382/14171 в книзі: 202 (а.с.12).

Як вбачається з технічного паспорту (а.с.26-27), квартира АДРЕСА_1 складається з: 3-х кімнат житловою площею 45,3 кв.м, у тому числі: 1-а кімната 17,4 кв.м, 2-а кімната 17,4 кв.м, 3-я кімната 10,5 кв.м, кухні 5,0 кв.м, ванної кімнати 2,1 кв.м, коридору 7,9 кв.м, туалету 0,9 кв.м; квартира обладнана балконом 0,7 кв.м; загальна площа квартири 61,9 кв.м.

Згідно довідки, виданої МКП «ЖЕК №12» від 24.05.2016 року №3184 ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 зареєстровані ІНФОРМАЦІЯ_1, також в даній квартирі зареєстровані відповідач із дітьми (а.с.14).

Як пояснила у судовому засіданні позивач, відповідач разом з дітьми чинять їй із сином перешкоди у користуванні спірною квартирою, вигнали їх із квартири, поміняли замки, не дають ключі від неї, не допускають до житла.

Дані обставини підтверджуються повідомленнями Головного управління національної поліції у Вінницькій області Вінницького відділу поліції від 16.05.2016 року №П-1160/п/200/01/2016, від 04.05.2016 року №4221/200/05-16; листами Служби у справах дітей Вінницької міської ради, адресовані ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 11.09.2015 року №П-31-76917/34-01-9, від 16.12.2015 року №П-31-114249/34-01-9, від 10.06.2016 року №П-31-43204/34-01-9 (а.с.15-19).

В судовому засіданні допитувались свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 які вказали про неприязні стосунки між сторонами спору та підтвердили факт того, що ОСОБА_3 чинить перешкоди позивачу та її сину в коритуванні спірною квартирою.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Аналогічні положення містяться і у ст. ст. 317, 321 ЦК України, згідно яких власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном; право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 47 Конституції України, ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 358 Цивільного кодексу України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою; співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю; кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Пунктом 14 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено, що квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири; у протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, враховуючи технічні характеристики житлового приміщення, інтереси сторін, суд вважає позов задовольнити частково встановити порядок користування квартирою №15 будинку №39 по вулиці Порика в м. Вінниці, виділивши в користування неповнолітньому ОСОБА_2 кімнату 15-6 площею 17,4 кв.м; виділивши неповнолітнім ОСОБА_4, ОСОБА_5 в спільне користування кімнату 15-5 площею 17,4 кв.м. з балконом та кімнату 15-7 площею 10,5 кв.м.; кухню 15-4 площею 5,0 кв.м., туалет 15-2 площею 0,9 кв.м., ванну 15-3 площею 2,1 кв.м., коридор 15-1 площею 7,9 кв.м. з коморою 15-8 залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири пропорційно до їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру (по 1/3 ідеальній частині кожного із перерахованих приміщень за кожним із 3-х співвласників квартири).

Разом з ти вимоги про відкриття окремих особових рахунків задоволенню не підлягають, оскільки, відповідно до норм чинного цивільного законодавства суд не наділений такими повноваженнями. Суд звертає увагу, що рішення про встановлення порядку користування житлом, яке набуло законної сили, є підставою для відкриття окремого особового рахунку та укладення окремого договору про надання житлового-комунальних послуг за умови відсутності заборгованості з оплати комунальних послуг, а тому на даний час відсутній спір у цій частині позовних вимог.

Також не підлягають задоволенню вимоги позивача про усунення перешкод неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користуванні квартирою оскільки, при розгляді даної справи встановлено, та не заперечувалось сторонами, що діти ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проживають в даній квартирі, позивачем не надано доказів в обґрунтування того, що дітям ОСОБА_4 та ОСОБА_5Ю чиняться перешкоди в користування квартирою.

Щодо вимоги про зобовязання відповідача на чинити перешкод позивачу у здійсненні нею обовязків піклувальника щодо ОСОБА_2, суд вважає в задоволенні даної вимоги відмовити, оскільки позивачем не надано доказів, стосовно того що відповідачка чинить перешкоди у здійсненні нею обовязків піклувальника щодо ОСОБА_2.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, необхідно стягнути з ОСОБА_3 як законного представника неповнолітніх ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 як законного представника неповнолітнього ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн., а також 550 грн. - витрати, повязані з оплатою правової допомоги, що підтверджено договором квитанцією №235 від 14.06.2016 року (а.с.5)

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 84, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 41,47 Конституції України, ст. ст. 317, 321, 391, 358 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Усунути перешкоди в користуванні квартирою 15 по вул. В. Порика 39 у м. Вінниці Патратію ОСОБА_9 1999р.н., належної йому на праві спільної частково власності шляхом вселення ОСОБА_2 в квартиру АДРЕСА_2.

Встановити між співвласниками квартири АДРЕСА_2 наступний порядок користування квартирою:

виділити в користування неповнолітньому ОСОБА_2 1999 р.н, кімнату 15-6 площею 17,4 кв. м;

виділити в користування неповнолітнім ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2, і ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, в спільне користування кімнату 15-5 площею 17,4 кв. м. з балконом та кімнату 15-7 площею 10,5 кв. м;

Кухню 15-4 площею 5,0 кв.м, туалет 15-2 площею 0, 9 кв.м, ванну 15-3 площею 2, 1 кв.м, коридор 15-1 площею 7,9 кв.м з коморою 15-8 залишити в спільному користуванні всіх співвласників квартири, пропорційно до їх часток у праві спільної часткової власності на квартиру (по 1/3 ідеальній частині кожного із перерахованих приміщень за кожним із 3-х співвласників квартири).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551, 20 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 550 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ