Справа № 159/854/16-ц
Провадження № 2/159/444/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 квітня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайсуд Волинської обл.

в складі: головуючого - судді Логвинюк І.М.,

при секретарі судового засідання Щесюк Н.Й.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі Волинської обл. цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА»», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про стягнення коштів за банківським вкладом спадкодавиці,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним вище позовом до приватного акціонерного товариства «Комерційний банк «НАДРА»» (далі відповідач, ПАТ «КБ «Надра»», банк), Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі відповідач, Фонд) про стягнення коштів за банківським вкладом своєї матері ОСОБА_2, яка померла 30.08.14 р., мотивуючи тим, що 11.06.14 р. між його матір»ю ОСОБА_2 та відповідачем - ПАТ «КБ «НАДРА»» - було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення (далі договір), оформлений в рамках пакету послуг Новий ПУ «Базовий +» № 1973709 на суму 25 000 грн.. 30.08.14 р. - до закінчення 3 х місячного строку розміщення вкладу - його матір померла. Його матір також мала поточний рахунок № 80 683 573 у цьому ж банку, відкритий 05.01.12 р. в сумі 2 572 грн. 76 коп.. 19.06.15 р. Ковельською держнотконторою йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади з нарахованими відсотками, що знаходяться у відділенні № 205 відповідача - ПАТ «КБ «НАДРА»», а саме: на поточний рахунок в сумі 2 572 грн. 76 коп. і депозит № 1973709 в сумі 26 100 грн. 61 коп.. При його зверненні до відповідача - ПАТ «КБ «НАДРА»» - йому було повідомлено, що виплати будуть здійснюватись відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». 29.01.16 р. він отримав лист відповідача - Фонду про перерахування належної йому суми гарантованого відшкодування за вкладами у банку грошовим переказом, для отримання чого йому слід звернутись у АТ «Укрексімбанк». 12.02.16 р. він отримав суму 2 572 грн. 76 коп. з поточного рахунка № 80 689 573, належного спадкодавиці. У виплаті ж суми 26 100 грн. 61 коп. із депозитного рахунка № 1973709 йому як спадкоємцю було відмовлено відповідачами без обґрунтованих пояснень. Відповідач - ПАТ «КБ «НАДРА»» - повідомив про передачу всіх документів по рахунках спадкодавиці відповідачеві - Фонду. Відповідач - Фонд - повідомив йому, що банком йому було передано лише поточний рахунок. Вважає відмову у виплаті спірної суми незаконною, такою, що порушує його права. Покликаючись на ч. 2 ст. 1 228, ч. 1 ст. 1 058, ст. ст. 525, 526, 610 ЦК України, ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», просить позов задовольнити, стягнути на його користь з відповідачів 26 100 грн. 61 коп. із строкового банківського вкладу (депозиту) № 1973709, що був укладений 11.06.14 р. спадкодавицею ОСОБА_2, яка померла 30.08.14 р..

В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю, обґрунтувавши його вищенаведеними доводами, суду додатково пояснив, що він після спливу шестимісячного терміну після смерті свої матері ОСОБА_2 - звертався до відповідача ПАТ «КБ «Надра»» -із заявою про повернення коштів, належних спадкодавиці, що знаходились у банку. Однак, це не була заява про припинення дії депозитного договору чи повернення коштів за ним. У банку йому повідомили, що документи за вкладами ОСОБА_2 передано до відповідача Фонду. Він в даний час отримав лише частину коштів - 2 572 грн. 76 коп. із поточного рахунку спадкодавиці. Просить позов задовольнити.

Представники відповідачів у судове засідання не зявились, хоча відповідачі, кожен зокрема, належно оповіщені; причини неявки своїх представників суду не повідомили. Попередньо відповідачами подано до суду заяви про розгляд справи у відсутності їх представників.

Крім того, відповідачем - ПАТ «КБ «Надра»» - подано до суду письмове заперечення проти позову, обґрунтоване тим, що відповідно до п. 1.1 договору, що, дійсно, був укладений 11.07.14 р. між ним та матір»ю позивача, 25 000 грн. як сума грошового вкладу (депозиту) була розміщена ним на строк 3 міс.. Відповідно до п. 2.2. договору, було відкрито вкладний рахунок № 1973709. За п. 2.3 договору, дата повернення вкладу 11.10.14 р.. Відповідно до п. 4.8 договору, у випадку, якщо вкладник у період дії договору не звернувся до банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, строк розміщення вкладу продовжується на той же строк (3 міс.). Така заява вкладника до нього не надходила, а тому строк дії договору було продовжено ще на 3 міс. до 11.01.15 р.. У подальшому строк розміщення вкладу було продовжено з тих же підстав ще на 3 міс. до 11.04.15 р.. Причому відсотки за вкладом після сплати до бюджету податку на відсотки, склали 1 213 грн. 42 коп. і 12.01.15 р. були перераховані ним на поточний рахунок ОСОБА_2 як вкладника, що відкритий у ПАТ КБ Надра. Постановою Правління Нацбанку України від 05.02.15 р. № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12, ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішенням виконавчої дирекції відповідача - Фонду - від 05.02.15 р. № 26 у ПАТ «КБ «Надра»» з 06.02.15 р. було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. Рішенням відповідача - Фонду - від 23.04.15 р. № 85 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 05.06.15 р. включно. 04.06.15 р. Правління Нацбанку України прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра»». Отже, з 06.02.15 р. він здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Так як строк договору із ОСОБА_2 закінчився після запровадження у ПАТ «КБ «Надра»» тимчасової адміністрації - 11.04.15 р., зазначає, що повернення коштів за цим договором має здійснювати, але у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Зазначає, що згідно із ч. ч. 1, 2, 6 ст. 26 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідач - Фонд - гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом, відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Нацбанком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття того рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.. Вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Фонд завершує виплату гарантованих сум відшкодування коштів за вкладами в день внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб запису про ліквідацію банку як юридичної особи. Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх спадкоємцям не пізніше 7 днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку та здійснює її через банки - агенти. 04.06.15 р. Постановою правління Нацбанку України № 356 прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра»». Виконавчою дирекцією Фонду 05.06.15 р. прийнято рішення № 113 щодо припинення здійснення тимчасової адміністрації та розпочато процедуру ліквідації ПАТ КБ Надра» з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб відповідно до Плану врегулювання. Позивач 19.06.15 р. отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, видане нотаріусом, згідно якого успадкував грошові вклади ОСОБА_2, що зберігались у ПАТ КБ Надра» на поточному та депозитному рахунках. 12.02.16 р. позивач отримав від відповідача - Фонду - кошти, які зберігались на поточному рахунку. Його ж невиконані зобов'язання перед позивачем як спадкоємцем вкладника ОСОБА_2, складають 26 100 грн. 61 коп.. Із виписки по рахунку № 1973709 вбачається, що за станом на 06.02.15 р. загальна сума депозиту та нарахованих відсотків до сплати на дату звіту становить 25 309 грн. 16 коп., з них 25 000 грн. сума вкладу, 309 грн. 16 коп. сума процентів. З виписки по рахунку № 1973709 слідує, що за станом на 05.06.15 р. загальна сума депозиту та нарахованих відсотків до сплати на дату звіту становить 26 100 грн. 61 коп., з них 25 000 грн. сума вкладу, 1 100 грн. 61 коп. сума процентів. Оскільки відповідач - Фонд має обов»язок по віщкодуванню коштів у розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Нацбанком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, відшкодування коштів за вкладом в сумі 25 000 грн. та процентами, нарахованими за станом на 06.02. 15 р. в сумі 309 грн. 16 коп., а загалом - 25 309 грн. 16 коп., здійснюється Фондом за рахунок коштів Фонду. 04.04.16 р. уповноваженою особою Фонду було направлено до Фонду лист за вих. № 1 4 4 038 від 01.04.16 р. про внесення змін та доповнень до Переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, відповідно до якого суму відшкодування, що належить виплатити позивачеві як спадкоємцеві вкладника ОСОБА_2 за рахунок коштів Фонду, збільшено на суму 25 309 грн. 16 коп.. Проценти, нараховані після початку процедури виведення Фондом банку з ринку та запровадження тимчасової адміністрації: з 06.02.15 р. по 11.04.15 р. складають 791 грн. 45 коп., отже, не гарантуються Фондом та вимоги про повернення яких за змістом ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відносяться до вимог вкладників - фізичних осіб, у частині, що перевищують виплачену Фондом суму. Повернення таких процентів здійснюється уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Надра у порядку та черговості, визначених ст. ст. 45, 49, 52 цього Закону за рахунок коштів, одержаних в результаті ліквідації та реалізації майна банку. Відповідно до ч. 4 ст. 45 Закону протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку; вимоги фізичних осіб - вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. Будь - які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. Відповідно до ч. 8 ст. 49 цього Закону вимоги, не включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів, задоволенню в ліквідаційній процедурі не підлягають і вважаються погашеними. Публікація повідомлення про початок ліквідації ПАТ «КБ «Надра» була здійснена 12.06.15 р. у газеті «Голос України». Відповідно кредитори та вкладники - фізичні особи у частині, що перевищує гарантовану Фондом суму, мали право подавати до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Надра заяви з вимогами кредитора з 12.06.15 р. до 13.07.15 р. (12.07.15 р. було вихідним днем). Позивач скористався своїм правом иа заявления кредиторських вимог та 24.06.15 р. звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Надра із письмовими заявою про включення його вимог з виплати суми вкладів, що перевищує суму гарантованого відшкодування, до реєстру акцептованих вимог кредиторів, дана вимога включена в реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», акцептована сума 791 грн. 45 коп.а черга задоволення вимог 4. Так як позивач скористався своїм правом на заявлення до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Надра кредиторських вимог на суму, що перевищує гарантовану Фондом суму відшкодування вкладів, у строк, визначений законом, вимоги включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в ліквідаційній процедурі за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації майна банку у черговості, визначеній у ч. І ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Встановлений спеціальний порядок здійснення ліквідації банку та проведення розрахунків з його вкладниками та іншими кредиторами унеможливлює задоволення вимог кредиторів такого банку поза межами ліквідаційної процедури та визначеної черговості. З моменту введення тимчасової адміністрації в банку та початку процедури ліквідації банку неможливим є стягнення коштів вкладників у будь - який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отже, повернення позивачу його коштів в розмірі гарантованої законом суми буде здійснено Фондом через установи банку - агента, а в частині, що перевищує гарантовану Фондом суму, може бути здійснено виключно в порядку, визначеному ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" за рахунок коштів, одержаних в результаті реалізації майна банку . Задоволення позовних вимог позивача може призвести до подвійного стягнення з відповідачів грошових коштів. Просить у задоволенні позову відмовити.

Крім того, відповідачем Фондом подано до суду письмове клопотання про закриття провадження у справі з огляду на порушення правил підсудності, так як він є особою публічного права.

Ухвалою суду від 17.03.16 р. у закритті провадження у праві в частині вимог позивача до відповідача Фонду відмовлено.

На думку суду, розгляд справи можливий у відсутності осіб, які не з»явились.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, зібрані у справі, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача безпідставні та не підлягають до задоволення.

За змістом ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із Законом України «Про банки і банківську діяльність», вклад (депозит) це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку і підлягають виплаті вкладнику відповідно до законодавства України та умов договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад) (ч. 1 ст. 1 060 ЦК України).

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як стверджується копією договору № 1973709 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, що оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ«Базовий +»» від 11.07.14 р., між ОСОБА_2 та відповідачем - ПАТ «КБ «Надра»» - дійсно, було укладено вищезазначений договір, за яким ОСОБА_2 як вкладник внесла, а відповідач ПАТ «КБ «Надра»» - як банк - розмістив вклад в сумі 25 000 грн. на наступних умовах: грошові кошти приймаються банком на строк 3 міс. на вкладний рахунок № 1973709 у порядку та на умовах, визначених у договорі. Дата повернення вкладу - 11.10.14 р..

Те, що ОСОБА_2 за життя було 11.07.14 р. розміщено у відповідача - ПАТ «КБ «Надра»» - як банка вищезазначену суму вкладу (депозиту) на умовах, визначених договором, відповідачами, зокрема, ПАТ «КБ «Надра»» не оспорюється, що випливає із змістом письмового заперечення відповідача - ПАТ «КБ «Надра»» проти позову.

Та обставина, що ОСОБА_2 померла 30.08.14 р., стверджується копією свідоцтва про смерть серії I ЕГ № 160470, виданого 01.09.14 р. відділом держреєстрації ацс по м. Ковелю реєстраційної служби Ковельського МРУЮ Волинської області.

Частиною 2 ст. 1 228 ЦК України передбачено, що право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Аналогічна правова позиція з цього приводу висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 18.09.13 р., яка, згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України, є обов'язковою для застосування судами.

Та обставина, що позивач є спадкоємцем ОСОБА_2, а, відповідно, належних їй вкладів, права на витребовування суми депозиту, розташованих у відповідача ПАТ «КБ «Надра»», сторонами не оспорюється та належно стверджена документально.

Як стверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.06.15 р., позивач успадкував після смерті ОСОБА_2 як син спадщину, що складається, зокрема, з грошових вкладів з нарахованими відсотками, що знаходяться у відділенні №» 0 250 ПАТ «КБ «Надра»» Луцького РУ, а саме: поточний рахунок № 80689573 на суму 2 572 грн. 76 коп., депозитний рахунок № 1973709 на суму 26 100 грн. 61 коп..

Відповідно до копії листа відповідача Фонду № 02 036 5 412/16 від 29.01.16 р., належна позивачеві сума гарантованого відшкодування за вкладами у ПАТ «КБ «Надра»» перерахована йому грошовим переказом через АТ «Укрексімбанк».

І, як слідує із копії заяви на отримання переказу від 12.02.16 р., позивач, дійсно, отримав у АТ «Укрексімбанк» лише 2 572 грн. 76 коп..

Тобто, із поточного рахунка, відкритого у ПАТ КБ «Надра»» на ім»я ОСОБА_2 позивач як спадкоємець, отримав наявні на рахунку кошти, у порядку, визначеному Законом України «Про гарантування вкладів фізичних осіб», а із депозитного рахунку ОСОБА_2 кошти він не отримав на даний час, що і вважає порушенням своїх прав, зазначаючи про неповне повернення відповідачем Фондом - наявних у відповідача - ПАТ «КБ «Надра»» коштів, належних ОСОБА_2 як спадкодавиці.

Однак, суд приймає до уваги що, відповідно до ст. 1 216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У зобов'язаннях, не пов'язаних із особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов'язань. У такому разі відбувається перехід прав і обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов'язанні є правонаступництво.

Зобов'язання за договором банківського вкладу не є такими, що нерозривно пов'язані з особою вкладника, у даному випадку ОСОБА_2 - а тому, у разі його смерті спадкоємцеві, який прийняв спадщину, повертається як сума банківського вкладу, так і проценти на нього до дня, який передує поверненню вкладу.

За змістом ст. 1 060 та ч. 2 ст. 1 228 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку, право на який входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Згідно із ч. 2 ст. 608 ЦК України зобов'язання не припиняється смертю кредитора, якщо воно не є нерозривно пов'язаним з особою останнього. У такому разі права та обов'язки (спадщина) фізичної особи (вкладника), яка померла, переходять до інших осіб - спадкоємців. Зокрема, зобов'язання банку виплачувати проценти за договором вкладу не припиняється зі смертю вкладника, входить до складу спадщини та триває до дня, який передує дню повернення коштів спадкоємцям.

Тобто, після укладення договору банківського вкладу між сторонами договору виникають зобов»язальні відносини, за якими вкладчику, по суті, належить право вимоги до банку, що кореспондуються з обов»язками останнього.

Відповідно до змісту ст. ст. 526, 1 058 ЦК України зобов'язання банку з повернення вкладу за договором банківського вкладу (депозиту) вважається виконаним з моменту повернення вкладу вкладнику чи його спадкоємцеві готівкою або надання іншої реальної можливості отримати вклад та розпорядитися ним на свій розсуд (наприклад, перерахування на поточний банківський рахунок вкладника в цьому самому банку, з якого вкладник може зняти кошти чи проводити ними розрахунки за допомогою платіжної банківської картки).

Тобто, позивач, безперечно, як спадкоємець має право як на заявлення вимоги, так і отримання вкладу (депозиту) спадкодавці ОСОБА_2, процентів за ним, відповідно до умов договору.

Однак, як слідує з умов договору, поверненню суми вкладу (з процентами), що розміщена у банку терміном на 3 міс., має передувати звернення особи про небажання продовжувати дію договору.

Як пояснив суду позивач, він як спадкоємець звернувся до відповідачів із заявами про отримання суми депозиту ОСОБА_2 по спливу 6 міс. після її смерті, отримавши свідоцтво про право на спадщину за законом, тобто, не раніше 19.06.15 р..

Таким чином, суд вважає, що відповідач ПАТ «КБ «Надра»» мав підстави, не отримавши до спливу першого тримісячного терміну розташування вкладу, письмової вимоги про небажання продовжувати (пролонговувати) дію договору, скористатись положеннями п. 4.8 договору.

За положеннями п. 4.8 договору, у випадку, якщо вкладник у період дії договору не звернувся до банку із заявою про відмову від продовження строку розміщення вкладу на новий термін, строк розміщення вкладу продовжується на той же строк (3 міс.).

Таким чином, строк дії договору продовжується ще на 3 міс. до 11.01.15 р..

У подальшому строк розміщення вкладу було продовжено з тих же підстав ще на 3 міс. до 11.04.15 р..

За постановою Правління Нацбанку України від 05.02.15 р. № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 12, ст. 34 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», рішенням виконавчої дирекції відповідача - Фонду - від 05.02.15 р. № 26 у ПАТ «КБ «Надра»» з 06.02.15 р., тобто, до настання дати, до якої втретє було пролонговано банком дію договору (11.04.15 р.) було запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці, призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку. У подальшому, за рішенням відповідача - Фонду - від 23.04.15 р. № 85 було продовжено здійснення тимчасової адміністрації та повноваження уповноваженої особи Фонду до 05.06.15 р. включно. Отже, з 06.02.15 р. відповідач ПАТ «КБ «Надра»» здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, з 06.02.15 р. відповідач - ПАТ «КБ «Надра»» - здійснює свою діяльність на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Так як строк договору із ОСОБА_2 закінчився після запровадження у ПАТ «КБ «Надра»» тимчасової адміністрації - 11.04.15 р., повернення коштів за цим договором має здійснюватись у порядку, встановленому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Хоча позивач не довів суду того, що він звертався до відповідача ПАТ «КБ «Надра»» із заявою про небажання подальшого розміщення вкладу ОСОБА_2 у банку, однак, суд приймає до уваги, що змістом письмового заперечення відповідача ПАТ «КБ «Надра»» - підтверджується та обставина, що позивач скористався своїм правом на заявлення кредиторських вимог до відповідача Фонду - 24.06.15 р..

В період з 05.02.15 р. по 05.06.15 р. у ПАТ «КБ «Надра» діяла тимчасова адміністрація.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» установлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду, порядок виплати відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Нацбанком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Ч. 1 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», у редакції, встановлено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Ч. ч. 1, 5 ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд розпочинає виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Нацбанку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних. Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно - правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 36 вищезазначеного Закону, під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. Обмеження, встановлене вищезазначеним пунктом, не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився.

04.06.15 р. Правління Нацбанку України прийняло рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «КБ «Надра»».

Таким чином, підстав до стягнення суми депозиту з відповідача ПАТ «КБ «Надра»» немає.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ч. 2, 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що спадкодавицею ОСОБА_2 за життя було розміщено у відповідача ПАТ «КБ «Надра»» - вклад (депозит) в сумі 25 000 грн. на строк 3 міс. на умовах договору, однією з яких було продовження дії договору щоразу у випадку, якщо вкладник під час дії терміну розміщення вкладу не заявить про своє небажання на продовження розміщення вкладу у банку. Таким чином дія договору продовжувалась (пролонговувалась) неодноразово тричі до 11.04.15 р.. Позивач як спадкоємець ОСОБА_2, має право як на отримання коштів спадкодавці, що перебували на поточному рахунку, що йому і було виплачено відповідно до 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так і право вимоги про припинення продовження строку розміщення вкладу (депозиту) ОСОБА_2 у банку та отримання його суми з нарахованими процентами відповідно до 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", так як до настання строку повернення депозиту 11.04.15 р. у ПАТ «КБ «Надра»» було запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду. Позивач не довів суду того, що він, дійсно, звертався до відповідача ПАТ «КБ «Надра» до введення у банку тимчасової адміністрації та до відповідача Фонду після введення тимчасової адміністрації - із відповідними заявами з приводу небажання продовжувати дію договору депозиту ОСОБА_2 та повернення суми вкладу йому як спадкоємцеві, і йому було б необґрунтовано відмовлено.

Суд не має підстав вважати доведеною ту обставину, що відповідач ПАТ КБ «Надра»» - якимись діями (бездіяльністю), що мали б місце до введення у банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженого Фонду на ліквідацію банку, порушив право позивача на отримання суми депозиту як спадкового майна.

Також суд не має підстав вважати доведеною ту обставину, що відповідач Фонд - якимись діями (бездіяльністю), що мали б місце після введення у банку тимчасової адміністрації та призначення уповноваженого Фонду на ліквідацію банку, порушив право позивача на отримання суми депозиту як спадкового майна.

Також позивач не надав суду доказів того, що відповідач Фонд протиправно не відреагував на інформацію про успадкування ним вкладу ОСОБА_2 і не вжив заходів до облікування його як особи, якій підлягає до виплати сума вкладу, заборгована банком ПАТ «КБ «Надра»» (в межах дозволеної законом виплати).

Як вбачається із письмового заперечення відповідача ПАТ «КБ «Надра»», позивач таки скористався своїм правом на заявленння кредиторських вимог і 24.06.15 р. звернувся до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ КБ Надра із письмовою заявою про включення його вимог з виплати суми вкладів. Така вимога включена в реєстр акцептованих вимог кредиторів ПАТ «КБ «Надра», акцептована сума 791 грн. 45 коп.а черга задоволення вимог 4. Зазначена вище вимога підлягає вирішенню в порядку ліквідаційної процедури.

Підстав до стягнення суми депозиту з відповідача Фонду також немає.

А тому у задоволенні позову слід відмовити.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, суд вважає, що вони мають бути віднесені на рахунок позивача у повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212 218 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 1 228, 1 058, 525, 526 ЦК України, ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд Волинської обл. у слідуючому порядку: апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми при його проголошенні у той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу подано не було.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:ОСОБА_3