АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 214/1883/14-ц Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1422/К/16 суддя Попов В.В.
Категорія 25 (I) Доповідач Грищенко Н.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді: Грищенко Н.М.,

суддів: Барильської А.П., Братіщевої Л.А.,

із секретарем: Чубіної А.В.,

за участю: позивача -ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка» -ОСОБА_3,

представника третьої особи Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Аваль» ОСОБА_5,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 акціонерного товариства «Страхова компанія «Уніка», третя особа Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_4 Аваль», про стягнення страхового відшкодування,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «СК «Уніка» про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути з відповідача на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» страхове відшкодування в розмірі 200800 грн., а на свою користь пеню за несвоєчасну виплату такого відшкодування в розмірі 41087 грн. та 3% річних в розмірі 5305 грн. 10 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 11 червня 2012 року та 07 червня 2013 року він уклав з відповідачем договори добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби. Вигодонабувачем за вказаними договорами є ПАТ «ОСОБА_4 Аваль». Сума страхового відшкодування в разі настання страхового випадку була визначена в розмірі 207105 грн.

Зазначив, що 30 травня 2013 року у нього виявили важку хворобу , у звязку із чим 11 листопада 2013 року встановлено ІІ групу інвалідності, в результаті чого він звернувся з відповідним листом до відповідача, додавши до нього пакет медичних документів, однак в отриманні страхової виплати йому було безпідставно відмовлено у звязку з тим, що хвороба виникла в нього, начебто, до укладення зазначених договорів страхування.

Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2015 року скасоване рішення Саксаганського районного суду та ухвалено нове рішення. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» страхове відшкодування у розмірі 200046,08 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 38639,04 грн. та 3 відсотки річних в розмірі 5292,31 грн. Стягнуто з ПрАТ «СК «Уніка» на користь держави судовий збір в розмірі 7685,29 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 27 квітня 2016 року рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про задоволення позовних вимог.

Вважає, що суд першої інстанції не взяв до уваги положення ст.ст. 636 985, ЦК України, згідно яких, він як страхувальник, має право укладення із страховиком договору на користь третьої особи, якій страховик повинен здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Виконання на корись третьої особи може вимагати як особа, що укладала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання.

При цьому особа яка укладала договір має право вимагати його виконання, у разі відмови вигодонабувача від права, наданого йому на підставі договору. Суд першої інстанції не зясував думку ПАТ «ОСОБА_4 Аваль» стосовно стягнення страхового відшкодування на їх користь.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог, доводів апеляційної скарги та письмових заперечень на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 є неналежним позивачем, оскільки вигодонабувачем за договором страхування є установа банку.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно договорів добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби позичальника кредиту № 005017/0136/0000853 укладених 11 червня 2012 року та 07 червня 2013 року між ОСОБА_1 та ПрАТ «СК «Уніка» , позивач застрахував майнові інтереси повязані із життям , здоровям та працездатністю (а.с.11-13, 15-17 відповідно).

30 травня 2013 року ОСОБА_1 встановлено діагноз гострий задньодіафрагмальний, базальний, боковий, верхівки інфаркт міокарда. Шлуночкова екстрасистолія. Системний тромболіз стептокіназою. Ангіоневротичний набряк Квінке (а.с.4-5).

Згідно довідки до огляду МСЕК від 26.11.2013 року ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 11 листопада 2013 року до 01 грудня 2014 року (а.с.10).

У відповідності до п. 4 Договору при встановлені застрахованій особі ІІ групи інвалідності внаслідок хвороби, здійснюється виплата в розмірі 80% від страхової суми, що в даному випадку становить 165685,00 грн., оскільки згідно умов договору страхова сума складає 195356 грн. При цьому згідно п. 4.2 договору, страхова виплата, в межах одного страхового випадку, здійснюється страховиком за його остаточними наслідками, тобто за наслідками встановлення ОСОБА_1 ІІ групи інвалідності.

Звернувшись до відповідача із заявою про страховий випадок та проведення у звязку з цим страхового відшкодування , листом від 17.01.2014 року ПрАТ «СК «Уніка» відмовило ОСОБА_1 у виплаті з тих підстав, що відповідно листа, отриманого від КЗ «Криворізька міська лікарня №9» встановлено, що діагнози на захворювання, наслідки яких призвели до стійкої втрати працездатності, ОСОБА_1 встановлено понад десять років тому, тобто до початку дії Договору і відповідно до п.п.1.5 та 1.6 Умов договору страхування та згідно отриманих документів, правові підстави для здійснення страхової виплати відсутні.

Між сторонами виникли правовідносини щодо належного виконання договору страхування та виплати страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Предметом договору страхування за ст. 980 ЦК України можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та пенсійним забезпеченням (особисте страхування); володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно із ст. 982 ЦК України істотними умовами договору страхування є предмет договору страхування, страховий випадок, розмір грошової суми, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату у разі настання страхового випадку (страхова сума), розмір страхового платежу і строки його сплати, строк договору та інші умови, визначені актами цивільного законодавства.

Відповідно до положення ч. 16 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Судом установлено, що договором добровільного страхування від нещасних випадків та здоровя на випадок хвороби позичальника кредиту № 005017/0136/0000853 ОСОБА_1 укладеного 07 червня 2013 року із ПрАТ «СК «Уніка» , позивач застрахував майнові інтереси повязані із життям , здоровям та працездатністю перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», який є вигодонабувачем ( том 1 а.с.14,15).

Відповідно до ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти зі страховиком договір на користь третьої особи, якій страхувальник зобовязаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку.

Згідно ст. 3 Закону України «Про страхування» страхувальники мають право при укладенні договорів страхування призначати громадян або юридичних осіб (вигодонабувачів), які можуть зазнати збитків у результаті настання страхового випадку для отримання страхового відшкодування, а також змінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Аналіз зазначених норм права дозволяє дійти до висновку, що право вимоги позивача (потерпілий, страхувальник), може мати лише на підставі уповноваження його належним чином вигодонабувачем. Якщо ж вигодонабувач не наділив позивача такими повноваженнями, то останній не має права на одержання страхової виплати і на цій підставі є неналежним позивачем у позові про стягнення.

Позивач ОСОБА_1 не надав належні та допустимі докази надання йому вигодонабувачем перед ПАТ «ОСОБА_4 Аваль», повноваження на стягнення страхового відшкодування.

Згідно зі ст. 985 ЦК України страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобовязаний здійснити страхову виплату у разі настання страхового випадку. Зазначене положення міститься і в ст. 3 Закону України «Про страхування» - страхувальники мають право при укладанні договорів особистого страхування призначати за згодою застрахованої особи фізичних осіб або юридичних осіб (вигодонабувачів) для отримання страхових виплат, а також замінювати їх до настання страхового випадку, якщо інше не передбачено договором страхування.

Відповідно до ч. 2 ст. 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору (ч. 4 ст. 636 ЦК України).

З наведеного вище вбачається, що, якщо вигодонабувач (банк) відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді банк буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач (банк).

Вигодонабувачем за договором добровільного страхування є банк, а не позивач у справі. Позивач може скористатися правом вимоги щодо виконання договору страхування лише у разі якщо банк відмовився від права, наданого йому на підставі договору - ч. 4 ст. 636 ЦК України), однак матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що банк від права вимоги за договором страхування відмовлявся та доказів на підтвердження уповноваження банком позивача на звернення до суду з даним позовом.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 відсутні, матерали справи не містять доказів про відмову вигодонабувача від права, наданого йому на підставі договору стягнення страхового відшкодування, тому вимоги застрахованої особи є передчасними.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов'язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв'язку із чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: Н.М. Грищенко

Судді : А.П. Барильська

ОСОБА_6