Справа №718/488/16-ц
Провадження №2/718/163/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2016 року Кіцманський районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Мізюка В.М., секретаря Безушко М.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кіцмань справу за позовом ОСОБА_1 до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про скасування дисциплінарного стягнення

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача, про скасування дисциплінарного стягнення, мотивуючи свої вимоги тим, що вона працює на посаді спеціаліста-землевпорядника Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області з 16 вересня 2015 року. Розпорядженням голови сільської ради №3 від 25 січня 2016 року її притягнено до дисциплінарної відповідальності за порушення трудової дисципліни, недбале ставлення до роботи, залишення робочого місця до закінчення робочого дня (залишення засідання сесії Лашківської сільської ради 22 січня 2016 року), неналежне виконання своїх посадових обовязків. Вважає, що дане розпорядження є незаконним і таким, що винесене з особистих мотивів голови Лашківської сільської ради ОСОБА_2, оскільки вона виконує свої обовязки згідно посадової інструкції, не порушує трудової дисципліни та відноситься до роботи відповідально. Вказує, що під час проведення сесії, обстановка між депутатами була неспокійна, на неї постійно здійснювали тиск, внаслідок чого у неї погіршився стан здоровя, їй стало погано і вона змушена була вийти на кілька хвилин. Однак, коли повернулася, один із депутатів, сказав щоб вона вийшла з кабінету. Тому вважає, що сесію вона самовільно не залишала. І з приміщення Лашківської сільської ради вийшла з усіма депутатами після закінчення сесії. Просила скасувати розпорядження сільського голови, щодо дисциплінарного стягнення у вигляді догани, так як у нього відсутні будь які дані, які б свідчили про порушення нею обовязків, передбачених ст. 139 КЗпП.

Позивачка позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити в їх задоволенні за необґрунтованістю та безпідставністю, подавши заперечення на позов, в якому вказав на те, що 22 січня 2016 року відбулося засідання сесії Лашківської сільської ради. Землевпорядний сільської ради ОСОБА_1Т, відмовилася надавати відповідь на депутатське звернення, жодної інформації з питань порушених у депутатському зверненні депутати Лашківської сільської ради не отримали. Також, відповідач без поважних причин, демонстративно залишила засідання сесії та своє робоче місце о 16:10 год., що підтверджується протоколом сесії Лашківської сільської ради, свідченнями депутатів. Щодо даних обставин, від ОСОБА_1 відібрані письмові пояснення, однак жодних доказів того, що їй стало погано, вона не надала. Тому, у звязку із порушенням трудової дисципліни, недбалим ставленням до роботи, залишенням робочого місця до закінчення робочого дня, неналежним виконанням своїх посадових обовязків, до ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у формі догани.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 6 листопада 1992 року № 9 „Про практику розгляду судами трудових спорів", при вирішенні питання про те, чи є порушення трудових обов'язків грубим, суд має виходити з характеру проступку, обставин, за яких його вчинено, яку ним завдано (могло бути завдано) шкоду.

Так, судом встановлено що розпорядженням в.о. сільського голови Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області №77 від 16 вересня 2015 року, призначено ОСОБА_1 на посаду спеціаліста-землевпорядника Лашківської сільської ради на період перебування основного працівника у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. (а.с. 5)

Рішенням Лашківської сілської ради №27-4/16 від 22 січня 2016 року рекомендовано Лашківському сільському голові ОСОБА_2 застосувати до землевпорядника Лашківської сільської ради ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у формі догани, у звязку із порушенням трудової дисципліни, недбалим ставленням до роботи. (а.с. 21)

Розпорядженням Лашківського сільського голови № 3 від 25 січня 2016 року позивачка притягнута до дисциплінарної відповідальності та до неї застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді догани за недбале ставлення до роботи, залишенням робочого місця до закінчення робочого дня (залишення сесії Лашківськоїх сільської ради 22 січня 2016 року), неналежне виконання своїх посадових обовязків. (а.с. 4)

Стаття 142 КЗпП України передбачає, що трудова дисципліна на підприємствах, установах та організаціях регламентується правилами внутрішнього трудового розпорядку, статутами та положеннями про трудову дисципліну.

З наведених обставин та законодавчих норм слідує, що між сторонами виникли та існують в даний час трудові відносини, які, у відповідності до ч. 1 ст. 3 Кодексу законів про працю України, регулюються законодавством про працю. Отже ОСОБА_1, як сторона трудових відносин, несе дисциплінарну відповідальність, і на неї Органом місцевого самоврядування в особі сільського голови, як стороною трудового договору, може бути накладено дисциплінарне стягнення.

Суд вважає, що дисциплінарним проступком є невиконання чи неналежне виконання працівником з його провини покладених на нього трудових обов'язків.

Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

Згідно зі ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

У відповідності до вказаної норми закону до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.

Однак, згідно письмових пояснень позивача ОСОБА_1, не вбачається підтверджуючих доказів, про те, що їй стало погано, у звязку з чим вона залишила місце роботи до закінчення робочого дня.

Підставою для застосування дисциплінарного стягнення є дисциплінарний проступок, під яким розуміється противоправне винне невиконання або неналежне виконання працівником його трудових обов'язків. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов'язковому порядку має бути встановлена провина, як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. При відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.

При дослідженні обставини наявності дисциплінарного проступку в діях ОСОБА_1 суд виходив з положень статті 139 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Таким чином, що стосується порядку застосування дисциплінарного стягнення, суд не вбачає у діях відповідача порушень вимог ст. 147-149 КЗпП України.

Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Відповідно до вимог ст.ст. 27-30 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що в обґрунтування своїх позовних вимог позивач ОСОБА_1 не надала суду належні та допустимі докази, не довела суду їх переконливість, а також не довела обставини, на які посилалася як на підставу своїх вимог, що не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні.

Враховуючи встановлені вищенаведені обставини щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог, неналежну обґрунтованість спростувань цих обставин, керуючись конституційним принципом верховенства права, оцінивши всебічно, повно та об'єктивно всі наявні у справі докази окремо та у сукупності, застосовуючи відповідні норми матеріального права, утверджуючи та забезпечуючи права людини і основоположні свободи сторін, враховуючи принципи справедливості та неупередженості, суд вважає встановленою також відсутність в даний час порушення відповідачем цивільного права позивача на належну оцінку його праці, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, частини 1 статті 23 Загальної декларації прав людини, ст.ст. 8, 24, 43, 124 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 139, 147, 147-1, 148, 149 Кодексу законів про працю України, керуючись нормами цивільного процесуального законодавства, зокрема, ст.ст. 10, 11, 60, 61, 179, 197, 212-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Лашківської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області про скасування дисциплінарного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через Кіцманський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а в разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.М. Мізюк