ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОСОБА_1 ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4592/16-ц
Провадження № 2/210/1830/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" грудня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Лейбенко В.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконання трудових обовязків ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_4, звернувся до суду 11.10.2016 року з позовом про стягнення моральної шкоди, в обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на те, що пропрацював на підприємстві відповідача більше сімнадцяти років на різних посадах, в останній час на посаді дозувальника. Результатами огляду МСЕК від 12.07.2016 року йому встановлено стійку втрату професійної працездатності в розмірі 40% первинно. У зв'язку з професійним захворюваням він переносить моральні страждання, оскільки отримане захворювання обмежує його у побуті, він не має можливості виконувати домашні роботи, потребує сторонньої допомоги, відчуває себе тягарем для близьких. Крім того, стан здоров'я змусив його змінити звичайний уклад життя: він обмежений у пересуванні, відчуває загальну слабкість, відчуває біль та судоми ніг та слабкість правої руки, ниючий біль у відділі хребта та інш., через що перебуває у напруженному психічному стані. В звязку з цим, він звернувся до суду з відповідним позовом та просить у відшкодування моральної шкоди стягнути з відповідача ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» на його користь 50000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Позивач у судовому засіданні присутньою не був, скориставшись правом представництва відповідно до ст.38 ЦПК України.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2 (довіреність від 08.09.2016 року, дійсна до 08.09.2018 року) /а.с.34 зворот/ підтримав заявлені позовні вимоги, обґрунтовуючи обставинами, викладеними в позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що в звязку отриманим професійним захворюванням, втратою працездатності в розмірі 40% позивач зазнає фізичного болю та моральних страждань, просив стягнути з ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» моральну шкоду на користь ОСОБА_4 в розмірі 50000,00 гривень, без утримання податку з доходу фізичних осіб.

Представник відповідача - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» ОСОБА_3 ( довіреність №14-407 юр від 12.10.2016 року, дійсна до 10.10.2017 року) /а.с.39/ позов не визнала. Зазначала, що позивач свідомо обрав даний фах та роботу на підприємстві відповідача, знав та повинен був знати про шкідливі фактори та умови праці, за це він мав певні пільги. Вважає, що позивачем не доведено факт заподіяння йому моральної шкоди, не надано доказів, які підтверджують глибину фізичних та моральних страждань. Також позивач не довів причинно-наслідкового зв'язку праці на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» з фактом втрати працездатності позивача. Просила у задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників сторін, вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши у сукупності докази, надані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає частковому задоволенню, з таких підстав.

Судом, із трудової книжки, встановлено - відповідно до записів, які містяться в трудовій книжці, на імя ОСОБА_4, який працював на КДМЗ «Криворіжсталь», КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «КГДМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл ОСОБА_1 Ріг», ВАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» - правонаступниками яких є ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» з 19.11.1996 року по 11.05.1997 року в ЦРМО-4 слюсарем-ремонтником, з 12.05.1997 року по 29.08.1999 року на ТЕЦ машинистом-обхідником з котельного обладнання, з 25.11.2003 по 27.11.2013 року у КВХ цеха уловлювання слюсарем-ремонтником 3-го, 4-го,5-го,6-го розрядів, звільнений з підприємства за ініціативою працівника за ст. 38 КЗпП України (а.с.10,11).

Відповідно до ОСОБА_3 розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання №36, складений 25.04.2016 року, встановлено, що комісією в складі представників керівництва ПАТ «АМКР», страхового експерту Фонду соціального страхування, лікувального закладу проведено розслідування профзахворювання позивача. В пункті 16 ОСОБА_3 вказано обставини, при яких ОСОБА_4П отримав професійне захворювання, а саме: працюючи з 25.11.2003 року по 27.11.2013 року на КДМЗ «Криворіжсталь», КДГМК «Криворіжсталь», ВАТ «КГДМК «Криворіжсталь», ВАТ «Міттал Стіл ОСОБА_1 Ріг», ВАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» , ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» здійснював виконання робіт з ремонто-демотажного монтажу, випробовуванню та регулюванню устаткування агрегатів та машин сульфатного відділення. Протягом значного періоду підпадав під вплив дії пилу, шкідливих речовин і факторів важкості праці, показники яких перевищували нормативні значення через недосконалість робочого місця. Також, ОСОБА_4, працюючи з 19.11.1996 року по 11.05.1997 року в ЦРМО-4 КДГМК «Криворіжсталь» слюсарем-ремонтником, з 12.05.1997 року по 29.08.1999 року на ОСОБА_5 «Криворіжсталь» машинистом-обхідником з котельного обладнання виконував роботи повязані з дією факторів пилу, шкідливих хімічних речовин, факторів важкості праці, показники яких перевищували нормативні значення (а.с.14).

Згідно п.17 ОСОБА_3 причина виникнення професійного захворювання: 1) шкідливі речовини: ціаністий водень, сірководень, фенол, нафталін, аміак, бензол, сірчана кислота, сульфатно-аміачне добриво. Загазованість повітря робочої зони шкідливими хімічними речовинами (концентрація речовин та їх граничнодопустима концентрація): ціаністий водень 0,322 мг/м3 - 0.42 мг/м3 при ГДК 0,3 мг/м3; сірководень 8,31 мг/м3- 14,475 мг/м3 при ГДК 10,0мг/м3; фенол 0,53мг/м3 -1,337 мг/м3 при ГДК 0,3 мг/м3; нафталін 27, 5 мг/м3 при ГДК 20,0 мг/м3; аміак 22,41 мг/м3 - 24,845 мг/м3 при ГДК 20,0 мг/м3; бензол 16,340 мг/м3 при ГДК 15.0 мг/м3; сірчана кислота 1,1 мг/м3 - 3,1 мг/м3 при ГДК 1,0 мг/м3; сульфатно-аміачне добриво 27,7 мг/м3 при ГДК25,0 мг/м3. 2) важкість праці: підіймання та переміщення (разове) вантажів, чергуючись з іншою роботою (до 2 разів на годину) - більше 30 кг до 45 кг при СН до 30 кг; робоча поза (зручна, стоячи, незручна та фіксована, вимушена. % зміни), періодичне перебування в незручній позі до 50% часу зміни - 26-50% при СН до 25% перебування у вимушеній позі більше 25% часу зміни - 70 % при СН - вільна; нахили корпуса (вимушені, більше 30°250-300 раз при СН 51-100 раз) (а.с.14).

В пункті 19 ОСОБА_3 зазначено, що винних осіб не встановлено, враховуючи неодноразову зміну професій, робочих місць, цехів та їх керівництва (а.с.15).

Відповідно до висновку МСЕК серія 12ААА №043022 від 12.07.2016 року позивачу встановлено первинно 40% втрати професійної працездатності : по ХОЗЛ 15%, радикулопатія 25% з 04 липня 2016 року по 01 серпня 2017 року , дата наступного перегляду 01.07.2017 року (а.с.16).

Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії спеціалізованого профпатологічного лікувально-профілактичного закладу про наявність професійного характеру захворювання від 17.03.2016 року протокол №422 Українського науково-дослідного інституту промислової медицини позивачу встановлено професійне захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (токсичний бронхіт другої ст..,емфізема легень першої-другої ст., група В.ЛН першого-другого ст. радикулопатія попереково-крижова L5 S1 та шийна С6,С7 з помірним статико-дінамичними порушеннями хребта та стійким больовим синдромом. Протипоказана робота в умовах пилу, токсичних речовин, несприятливого мікроклімату, у підземних умовах,в т.ч. важка фізична праця (а.с.26).

Також, позивач неодноразово перебував на лікуванні у звязку з професійним захворюванням з 23.07.2013 року по 07.08.2013 року, з 30.01.2014 року по 12.02.2014 року, 02.03.2015 року по 13.03.2015 року,12.08.2015 року по 26.08.2015 року, з 02.03.2016 року по 18.03.2016 року ( а.с.19-24).

Суд не може погодитися із запереченнями представника відповідача, що позивач був ознайомлена із шкідливими умовами праці, погодився з ними, через що відсутня вина підприємства у заподіянні шкоди, оскільки той факт, що роботодавець ознайомив свого працівника з умовами праці, в тому числі його шкідливими факторами, не позбавляє підприємства від законодавчо встановленого обовязку забезпечити якісні та безпечні умови праці, а в даному випадку показники концентрації пилу, хімічних речовин, шуму, як одних із шкідливих факторів, що стали причиною отримання професійного захворювання позивача, перевищували гранично - допустимі норми концентрації, а причиною цього було саме недосконалість робочих місць, як визначено висновками комісії при розслідуванні профзахворювання.

Крім того, ОСОБА_3 розслідування хронічного професійного захворювання не оскаржено підприємством-відповідача у встановленому законодавством порядку.

Суд вважає, що в даному випадку саме відповідач - ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» - повинен виплатити позивачу моральну шкоду, так як відповідно до статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, а статтею 173 КЗпП України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків.

Статею 237-1 КЗпП України передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають він нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Як зазначено у Рішенні Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008року, положеннями пункту 1, абзацу третього пункту 5, пункту 9, абзацу третього пункту 10, пункту 11 розділу I Закону № 717-V скасовано право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду, яке вони мали відповідно до приписів первинної редакції Закону № 1105-XIV. Проте Конституційний Суд України вважає, що саме право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 Цивільного кодексу України та статтею 237-1 Кодексу законів про працю України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). Встановлений законодавцем розподіл обов'язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам статті 22 Конституції України.

Що стосується доводів представників ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про те, що позивачем не надано жодного доказу, яким би підтверджувався факт спричинення йому моральної шкоди в зв'язку з втратою працездатності, то вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки уже самим фактом втрати позивачем професійної працездатності в результаті трудової діяльності на підприємстві відповідача йому спричинена моральна шкода. При цьому, суд враховує, що відповідно до вимог ч.1 ст.6, ст.13 Закону України «Про охорону праці» обов'язок створити безпечні умови праці покв дено на роботодавця. Не може бути підставою для відмови у задоволенні позову відсутність висновку МСЕК про встановлення факту спричинення моральної шкоди позивачу, оскільки відповідно до вимог ст. 237-1 КЗпП України суд може самостійно визначати наявність чи відсутність факту спричинення моральної шкоди, а також визначати розмір відшкодування.

Крім того, статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. При цьому, кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз'яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст.237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка його завдав , за наявності його вини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди працівникові, завданої професійним захворюванням, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є спором, що виникає із трудових правовідносин.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу висновку МСЕК, яку повинен відшкодувати позивачу відповідач, як вла сник підприємства, який не створив працівнику безпечні умови праці, що підтверджується ОСОБА_3 форми П-4 від 25.04.2016 року, що призвело до ушкодження його здоров'я та перенесення моральних страждань потерпілим.

У судовому засіданні встановлено, що позивачу - ОСОБА_4 був заподіяна шкода здоровю, він отримав професійне захворювання, втратив працездатність в розмірі 40 відсотків. Позивач переносить щоденно фізичні та моральні переживання, змушений приймати ліки, має постійно звертатися і перебувати під наглядом лікарів. При вказаних обставинах суд вважає, що наслідками отриманого професійного захворювання, позивачеві порушено його звичайний життєвий ритм, нормальні життєві зв'язки. На теперішній час позивач зазнає фізичного болю, не має змоги виконувати звичайну для нього роботу, в результаті прикладає значні додаткові зусилля для організації свого життя. Позивач в зв'язку зі станом свого здоров'я переносить моральні страждання та переживання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає часткової компенсації.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення відповідачем ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» позивачу шкоди здоровю, провину відповідача в його спричиненні та причинно - наслідковий звязок між винними діями підприємства - відповідача (а саме: порушенням адміністрацією ПАТ «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» вимог ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці», яке встановлено ОСОБА_3 розслідування хронічного професійного захворювання та настанням у позивача негативних наслідків радикулопатія попереково-крижова 1.5. S1 та шийна С6, С7 з помірними статико-динамічними порушеннями хребта та стійким больовим синдромом, на протязі тривалого часу позивач страждає від майже постійних ниючих болів та обмежень обєму рухів у поперековому відділі хребта з іррадіацією в ліву ногу, відчуття печіння оніміння лівого стегна, періодичних болів в шийному відділі хребта з іррадіацією в плечі, враженого болю в колінних суглобах при ході, болю між лопатками, відчуття оніміння правої руки при пробудженні та фізичному перевантаженні, посилення больових відчуттів у поперековому відділі при незначному фізичному навантаженні та при ході, особливо при підйомі на східцях.

При вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує обставини справи, характер, обсяг, тривалість та наслідки заподіяних позивачу моральних страждань, стан його здоров'я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, істотність вимушених змін в життєвих стосунках.

Обговорюючи розмір відшкодування ОСОБА_4 моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на його користь 33000,00 гривень, що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які він щоденно зазнає, а в задоволенні іншої частини позову позивачу слід відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись рішенням Конституційного Суду №20-рп/2008 від 08.10.2008р., ст.ст. 10, 11, 27, 60,88, 213- 215 ЦПК України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст. 23. 1167 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоровя, повязаного з виконання трудових обовязків задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" на користь ОСОБА_4 моральну шкоду, заподіяну ушкодженням здоровя, повязаногог з виконанням трудових обовязків в розмірі 33000,00 грн (тридцять три тисячі гривень ) без утримання податку на доходи фізичних осіб та інших обовязкових платежів.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал ОСОБА_1 Ріг" в дохід держави 551,20 грн.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар