ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6275/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" вересня 2016 р. Дарницький районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді Парамонова М.Л., за участі секретаря Гаврилюк О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди та супроводу батька,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року по 08.05.2010 року; від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_2 15.07.2016 року звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3, 3 особа - Орган опіки та піклування Дарницької районної у м. Києві державної адміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд дітей - доньки ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 за кордон без згоди та супроводу батька - ОСОБА_3 (відповідача) та у супроводі матері дітей (позивачки), посилаючись на те, що сторони після розірвання шлюбу проживають окремо; діти проживають разом з матір»ю (позивачкою), відповідач зобов»язаний за рішенням суду сплачувати аліменти на утримання дітей; відповідач безпідставно та всупереч інтересам дітей фактично не надає письмового дозволу на тимчасові виїзди дітей за кордон - з метою відпочинку, оздоровлення та загального розвитку дітей, на даний час позивачка не має зв»язку з відповідачем, тощо.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги в редакції від 06.09.2016 року підтримала та просила позов задовольнити в частині вимог про надання дозволу на виїзд дітей за кордон без згоди та супроводу батька - в період з 25 жовтня по 10.11.2016 року до країн Єгипту або Чехії, з обов»язковим поверненням до України; відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином за адресою зареєстрованого місця проживання; будь-яких заяв-клопотань від нього не надходило; представник 3-ої особи в судове засідання також не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до положень ст.224 ЦПК України судом визнано за можливе ухвалити по даній справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення позивачки ОСОБА_2 в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (підстави звільнення від доказування).

Згідно ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа,

яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови №724 від 25.08.2010 року) - виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється (в тому числі) - без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків - на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

В судовому засіданні встановлено: ОСОБА_2 і ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 18.02.2005 року по 08.05.2010 року (а.с.7, 10); від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.5-6); діти проживають разом з матір»ю (позивачкою) за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується довідкою форми №3 від 07.06.2016 року.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва у справі №2-2190/2010 та на підставі виконавчого листа від 25.03.2010 року ОСОБА_3 зобов»язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_7 та сина ОСОБА_6 у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 25.11.2009 року і до повноліття дітей.

Як стверджує позивачка ОСОБА_2, відповідач, як батько дітей, не бере участі у вихованні дітей, місце його перебування на даний час їй не відомо, тобто фактично безпідставно та всупереч інтересам дітей він не надає письмового дозволу на тимчасовий виїзд дітей за кордон разом (у супроводі) із матір»ю дітей (позивачкою) - з метою відпочинку, оздоровлення та загального розвитку дітей; раніше (2010-2011 роки) відповідач надавав згоду на виїзд дітей за кордон - до Республіки Болгарії.

При цьому, позивачка має можливість оздоровлювати доньку ОСОБА_4 та сина ОСОБА_6 за межами України - у країнах, які відповідають рекомендованим кліматичним умовам - відповідно до уточнених вимог позивачки; фактична відмова батька (відповідача) у наданні згоди на виїзд дітей за кордон у супроводі матері (позивачки) суперечить інтересам дітей, тощо.

Ствердження позивачки про те, що відповідач ОСОБА_3 необмежений у своїх правах, але безпідставно фактично не надає згоди на виїзд дітей за межі України, в судовому засіданні не спростовані.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідачем ОСОБА_3 будь-яких заперечень по суті позову судові не надано.

Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини справи, те, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких обставин, які можуть бути підставою для обмеження у здійсненні права на пересування малолітніх ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в супроводі матері ОСОБА_2 (позивачки), тому вимоги ОСОБА_2 у межах заявлених та підтриманих в судовому засіданні позовних вимог підлягають задоволенню.

Керуючись ст.15, 30, 60, 209-218, 224-228 ЦПК України, на підставі ст.141, 150, 155 Сімейного Кодексу України, ст.313 ЦК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України», п.4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 (в редакції постанови №724 від 25.08.2010 року), суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України - до країн Єгипту, Чехії малолітнім ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 - в супроводі матері ОСОБА_2, без згоди та супроводу батька ОСОБА_3, у період з 25.10.2016 року по 10.11.2016 року.

За письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції, заочне рішення може бути переглянуто судом, який постановив рішення.

За загальним правилом, а також у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржено сторонами до Апеляційного суду м. Києва через Дарницький районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня проголошення рішення або з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя: Парамонов М.Л.