Провадження №: 4-с/752/152/16
У Х В А Л А

Іменем України

02.12.2016 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Мирошниченко О.В.

з участю секретаря Мархотко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ», заінтересована особа - ОСОБА_2, на постанову державного виконавця Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 про повернення виконавчого документу стягувачу від 12.06.2016 року, -

в с т а н о в и в:

Скаржник ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просив визнати:

-дії старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС Головного ТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 та начальника відділу ОСОБА_4 по винесенню і затвердженню 12.06.2016 року постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 49476574 про стягнення з ОСОБА_2 боргу, протиправними;

-бездіяльність старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС Головного

-ТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 та начальника відділу ОСОБА_4 по невиконанню рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу, протиправною;

-бездіяльність начальника відділу ОСОБА_4 щодо нездійснення контролю правильності та повноти виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 боргу, протиправною;

-скасувати постанову старшого державного виконавця Деснянського РВ ДВС Головного ТУЮ у м. Києві ОСОБА_3 від 12.06.2016 року про повернення виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_2 боргу, у виконавчому провадженні № 49476574.

В обґрунтування поданої скарги зазначено про те, що в провадженні Деснянського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві перебуває виконавче провадження № 49476574 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 03.08.2015 року на підставі рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 22.06.2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованості. 12.06.2016 року старшим державним виконавцем Клименко О.О. винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження». Вказану постанову, а також бездіяльність щодо невиконання судового рішення, скаржник вважає протиправними, оскільки державним виконавцем не вжито всіх, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів, направлених на розшук майна боржника, на яке можливо б було звернути стягнення.

У судове засідання представник скаржника не з'явився, надавши до суду заяву про розгляд скарги у його відсутність.

Деснянський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві надав до суду копії матеріалів виконавчого провадження, також просив розглядати справу у відсутність представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлено наступне.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає зокрема, обов'язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби.

Порядок розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби України під час виконання судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, визначено розділом VІІ цього Кодексу в рамках здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

В ході розгляду скарги, судом встановлено, що 30.11.2015 року старшим державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження № 49476574 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5470/15-ц, виданого 03.08.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованості за кредитним договором від 27.04.2011 року.

Постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.06.2016 року виконавчий лист № 752/5470/15-ц, виданий 03.08.2015 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

В подальшому постановою начальника Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 від 20.09.2016 року скасовано постанову старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 12.06.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачу. Зобов'язано державного виконавця відновити виконавче провадження № 49476574 та вжити всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження».

Постановою старшого державного виконавця Деснянського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 22.09.2016 року відновлено виконавче провадження № № 49476574 з примусового виконання виконавчого листа № 752/5470/15-ц, виданого 03.08.2015 року Голосіївським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ» заборгованості за кредитним договором від 27.04.2011 року.

При вирішенні даної скарги, суд виходить з того, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 12.06.2016 року яка є предметом оскарження у даному судовому провадженні, скасована постановою начальника відділу державної виконавчої служби від 20.09.2016 року, а виконавче провадження - відновлено 22.09.2016 року. Тобто, наведене свідчить про відсутність предмету оскарження.

Крім того, суд окремо звертає увагу на те, що у поданій скарзі заявник просить визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві.

Разом з тим, відповідно до висновків, викладених у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи відділу державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», враховуючи положення ст. 383 ЦПК України, суб'єктом оскарження може бути державний виконавець чи інша посадова особа державної виконавчої служби, які представляють орган державної виконавчої служби, зазначений у ст. 3 Закону України «Про державну виконавчу службу», оскільки відповідно до ч. 2 ст. 4 цього закону державний виконавець є представником влади і здійснює примусове виконання судових рішень, постановлених іменем України, та рішень інших органів (посадових осіб), виконання яких покладено на державну виконавчу службу у порядку, передбаченому законом. Таким чином, ст. 383 ЦПК України не передбачено оскарження бездіяльності начальника відділу державної виконавчої служби.

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до частини 3 статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскарженні в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною 2 статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Відповідно до частини 1 статті 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Аналізуючи у сукупності вказані вище обставини, суд надходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 208-210, 383-389 ЦПК України,суд -

у х в а л и в:

У задоволенні скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя