Справа № 462/8847/05 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський Є.П.
Провадження № 22-ц/783/4227/16 Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Тропак О.В.,

суддів: Приколоти Т.І. Федоришина А.В.,

за участю секретаря Іванової О.О.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2005 року про задоволення заяви заявника про накладення арешту на квартиру,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2005 року задоволено заяву заявника у наказному провадженні ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1.

У апеляційній скарзі на вищезазначену ухвалу ОСОБА_3 просить скасувати ухвалу та постановити нову про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4

В обгунтування апеляційної скарги наводить доводи про те, що оскаржувана ухвала постановлялась у справі, у якій її не було залучено, без її участі, проте ця ухвала безпосередньо порушує її інтереси, оскільки накладення арешту на квартиру в цілому порушує її конституційні права щодо вільного розпорядження належним особі майном. Крім цього, оскаржувана ухвала була постановлена в процесі здійснення наказного провадження, врегульованого Розділом ІІ ЦПК України - зазначений порядок не передбачає можливості забезпечення вимог заявника шляхом вжиття заходів забезпечення позову, оскільки за своєю сутністю не є позовною формою провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_3. - ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Згідно матеріалів справи № 462/8847/05, ОСОБА_4 06 грудня 2005 року подав Залізничному районному суду м. Львова заяву про видачу судового наказу (а.с. 2) про стягнення з ОСОБА_5 80000 гривень боргу, відповідно до розписки.

21 грудня 2005 року заявником ОСОБА_4 подано Залізничному районному суду заяву про накладення арешту на майно відповідача (без зазначення прізвища, імені, по батькові відповідача) - квартиру АДРЕСА_4

26 грудня 2005 року Залізничним районним судом постановлено ухвалу про задоволення заяви ОСОБА_4 та накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 6).

26 грудня 2005 року видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 боргу в розмірі 75750 гривень (а.с. 8).

Ухвалою Залізничного районного суду від 19 серпня 2006 року за поданням державного виконавця Державної виконавчої служби Залізничного району м. Львова за ОСОБА_5 визнано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 та за ОСОБА_6 визнано право власності на 2/3 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 23).

Згідно, долучених до апеляційної скарги:

свідоцтва про право власності від 15 листопада 2000 року на квартиру АДРЕСА_3 ця квартира є об»єктом права спільної сумісної власності зокрема ОСОБА_6 (а.с. 27);

витягу про реєстрацію права власності від 06.12.2004 року за ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину, зареєстровано право приватної спільної часткової власності на 1/3 квартиру вищезазначеної квартири (а.с. 28).

Отже, на момент постановлення оскаржуваної ухвали 2/3 часток квартири АДРЕСА_2 належало на праві приватної власності ОСОБА_3, і постановленням оскаржуваної ухвали обмежуються її правомочності як співвласника квартири.

Цивільно-процесуальним законодавством, чинним на момент постановлення оскаржуваної ухвали, у наказному провадженні не було передбачено можливості застосування такого правового інституту, як накладення арешту на майно боржника.

З огляду на вищевикладене колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала порушує права ОСОБА_6 , як власника 2/3 часток нерухомого майна на яке оскаржуваною ухвалою накладено арешт, та крім цього оскаржувана ухвала постановлена з не передбачених цивільно-процесуальним законодавством підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд: змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Таким чином , колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, порушує майнові права ОСОБА_3, тому апеляційну скаргу належить задовольнити, оскаржувану ухвалу - скасувати і постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 307, п. 2 ч. 1 ст. 312, п. 6 ч. 1 ст. 314, ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 26 грудня 2005 року - скасувати і постановити нову.

У задоволенні заяви ОСОБА_4 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Тропак О.В.

Судді: Приколота Т.І.

Федоришин А.В.