Справа №359/3432/16-ц
Провадження №2/359/1386/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Гомолі О.А.,

за участю позивача ОСОБА_1,

за участю відповідача ОСОБА_2,

за участю представника третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору орган опіки та піклування Борис-пільської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей,

встановив:

В квітні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом та об-грунтовує його тим, що 15 липня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Під час шлюбу у них народились діти: син ОСОБА_4, 5 липня 1996 року, та дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, 27 лютого 2010 року народ-ження. Не зважаючи на це позивач не бажає проживати однією сімєю з ОСОБА_2, продовження шлюбу буде суперечити її інтересам. Тому ОСОБА_1 просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дочок разом з відповідачем в квартирі АДРЕСА_1.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

ОСОБА_2 визнає позов та не заперечує проти його задоволення.

Представник органу опіки та піклування Бориспільської міської ради ОСОБА_3 підтримує позов та просить суд задовольнити його.

Вислухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 15 липня 1995 року ОСОБА_1 уклала шлюб з відповідачем, за-реєстрований ВАГС Бориспільського міського виконавчого комітету, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу був зроблений запис за №174. Ця обставина під-тверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії 1-БК №271784 від 15 липня 1995 року (а.с.9).

Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, і ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3. Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про народження серії І-БК №459708 від 12 липня 1996 року (а.с.10), копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №012236 від 30 травня 2005 року (а.с.11) та копією свідоцтва про народження серії 1-ОК №153669 від 9 березня 2010 року (а.с.12).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сімї державою полягає, зо-крема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно зясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, врахову-вати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Встановлено, що позивач припинила проживати з ОСОБА_2 однією сімєю. Вона остаточно наполягає на тому, що продовження шлюбу буде порушувати її інтереси. Наявність двох малолітніх дітей не змінило ставлення ОСОБА_1 до шлюбу. При-мушування позивача до шлюбу з ОСОБА_2 не допускається.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та відповіда-чем, належить розірвати.

Як розяснив Пленум Верховного Суду України в п.14 постанови №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», у випадку коли при розірванні шлюбу в судовому порядку встановлено, що подружжя не досягло згоди про те, з ким із них будуть проживати неповнолітні діти, або буде встановлено, що такої згоди досягнуто, але вона порушує інтереси дітей чи одного з подружжя, суд вирішує зазначені питання по суті одночасно з вимогою про розірвання шлюбу з дотриманням закону, який регулює ці правовідносини.

Відповідно до ч.1 ст.161 СК України під час вирішення спору щодо місця про-живання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обовязків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоровя та інші обставини, що мають істотне значення.

Встановлено, що станом на час розгляду цивільної справи син ОСОБА_4 досяг повноліття, а дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишаються малолітніми дітьми.

З висновку органу опіки та піклування Бориспільської міської ради від 24 червня 2016 року (а.с.24) вбачається, що дочки ОСОБА_7 та ОСОБА_6 проживають з батьком в квартирі №.70 по вул. С. Оврашка, 6 в м. Борисполі. В квартирі створені належні умови для виховання та розвитку дітей: для них виділена окрема кімната, яка обладнана місцями для сну, столом для навчання та шафою для одягу. Діти забезпечені достатньою кількістю іграшок та книжок. Ці обставини стали підставою для того, що орган опіки та піклування Бориспільської міської ради рекомендує визначити місце про-живання дітей з батьком.

З огляду на це суд вважає, що місце проживання дочок ОСОБА_7 та ОСОБА_6 належить визначити з відповідачем в АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові ви-трати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві про-порційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Встановлено, що ОСОБА_1 сплатила судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копі-йок. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Предявлений нею позов задово-лений повністю.

З огляду на це суд вважає, що з ОСОБА_2 на користь позивача належить стяг-нути витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.208, ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215, 218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору орган опіки та піклування Бориспільської міської ради, про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 15 липня 1995 року відділом актів громадського стану Бо-риспільського міського виконавчого комітету, про що в Книзі реєстрації актів про укла-дення шлюбу був зроблений запис за №174, розірвати.

Визначити місце проживання дочок ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з їх батьком ОСОБА_2 в квартирі АДРЕСА_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору в розмірі 551 гривні 20 копійок.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області шля-хом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду ОСОБА_8