Справа № 202/3405/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 червня 2016 року Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі головуючого судді Марченко Н.Ю. за участю секретаря судового засідання Шишляннікова О.В., позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитини, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому зазначає, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 квітня 2014 року, зміненим рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року, з ОСОБА_3 стягнуто на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частин заробітку (доходу). Дочка народилася з такими вадами розвитку як косолапість обох ніг, кривошия, енцелопатія, вади слуху, які потребують постійного дорогого лікування. Сума аліментів, яку вона отримує, є недостатньою для належного лікування дочки та забезпечення її потреб. Самостійно вона не в змозі забезпечити потреби дочки, так як є інвалідом третьої групи, знаходиться в декретній відпустці. Відповідач працює та має додатковий дохід від торгівлі продуктами харчування на ринку. За цих підстав просить збільшити розмір аліментів на утримання дочки з 1/6 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, які стягувати до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та наполягала на його задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні позов також підтримала, зазначивши, що у зв'язку із досягненням 16 липня 2016 року дитиною трьох років, відповідач припинить сплачувати аліменти на утримання дружини, а, отже, зміниться його матеріальне становище. Тому відповідач може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини свого заробітку (доходу). Крім того, відзначила, що відповідач сплачує аліменти на утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в більшому розмірі, ніж на утримання дочки, чим порушуються права останньої.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, посилаючись на те, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дочки в більшому розмірі, так як ним також сплачуються аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, який є інвалідом, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Крім того, наразі позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з нього додаткових витрат на утримання дочки.

Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне:

Судом встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 квітня 2014 року ОСОБА_3 визнано батьком малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та стягнуто аліменти на її утримання на користь матері ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Цим же рішенням з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_1 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трьох років.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 4 грудня 2014 року рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 7 квітня 2014 року змінено в частині стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років з 1/6 частини до 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Також судом встановлено, що з ОСОБА_3 стягуються аліменти на підставі рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 січня 2012 року на користь ОСОБА_6 на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу).

Згідно зі статтею 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, норми статті 192 СК України вказують на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів, але за наявності доведених у судовому порядку підстав, таких як зміна матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із сторін та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Між тим, заявляючи вимоги про збільшення розміру аліментів на утримання дочки з 1/6 частини до 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, позивач не надала суду доказів зміни їх матеріального або сімейного стану тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, обставини, які відповідно до ст. 182 СК України враховуються судом при визначенні розміру аліментів, на сьогоднішній день порівняно з тими, що існували на час ухвалення рішення про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки ОСОБА_4, не змінилися. Зокрема, відповідач продовжує працювати в структурному підрозділі Дніпропетровське локомотивне депо Регіональної філії Придніпровська залізниця ПАТ Українська залізниця, сплачує аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), а також аліменти на утримання позивача ОСОБА_1 до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/10 частини всіх видів заробітку (доходу).

Доводи позивача про те, що розмір стягнутих аліментів на утримання дочки є недостатнім для її лікування суд не може прийняти до уваги, оскільки за змістом статті 185 СК України батьки зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо); додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виникнення особливих обставин, таких як розвиток здібностей дитини, її хвороба, каліцтво та інше, може бути підставою для стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину, а не збільшення розміру аліментів, що стягуються з нього на утримання дитини.

Крім того, суд вважає необґрунтованим посилання представника позивача на зміну матеріального становища відповідача у зв'язку із досягненням 16 липня 2016 року дочкою трьох років та припинення ним сплати аліментів на утримання дружини, оскільки така зміна на час пред'явлення позивачем позову та вирішення справи судом не настала та може виникнути в майбутньому, а стаття 192 СК України прямо вказує на те, що розмір аліментів може бути змінений у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них тощо.

Враховуючи наведене, в задоволенні позову ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів на утримання дитинивідмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Н.Ю. Марченко