АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер справи 648/3385/15-ц Головуючий в І інстанції Коваленко А.В.
Номер провадження 22-ц/791/1562/16 Доповідач Чиркова К.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Чиркової К.Г.,

суддів: Пузанової Л.В.,

ОСОБА_1,

секретар Мирненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, на ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 року в справі за поданням державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України,

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року державний виконавець відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_4 звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України, у звязку з ухилення його від виконання виконавчого напису про стягнення з нього на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 36 258,46 грн.

В обґрунтування подання посилався на те, що боржник ухиляється від виконання грошових зобовязань.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 року подання задоволено.

Судом тимчасово обмежено ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі України без вилучення паспорту до моменту виконання зобовязання за виконавчим написом № 2344, виданого 11.05.2015 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» боргу в сумі 36 258 грн. 46 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне зясування обставин справи і невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Зокрема, суд не врахував, що ухилення боржника від виконання зобовязання є свідомі діяння, спрямовані на невиконання обовязку, коли виконати цей обовязок у нього є всі реальні можливості, а матеріали подання не містять доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 умисно ухиляється від виконання виконавчого напису.

У письмових запереченнях на подану апеляційну скаргу Білозерський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області її доводів не визнав та просить відхилити.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи подання суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем належними та допустимими доказами доведено факт ухилення ОСОБА_3 від виконання грошових зобовязань, покладених на нього виконавчим написом.

Проте до такого висновку суд дійшов у порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзд в Україну - громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадках, якщо діють неврегульовані аліментні, договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодженням сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України.

Судом установлено, що на виконанні відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області перебуває виконавче провадженням із примусового виконання виконавчого напису № 2344, виданого 11.05.2015 року Приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_5 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованості в сумі 36 258,46 грн.

В матеріалах подання державного виконавця наявні лише копія постанови про відкриття виконавчого провадження від 15.06.2015 року, відповіді на запити державного виконавця про відсутність майна боржника та інших доходів, акт від 27.08.2015 року підписаний державним виконавцем і представником стягувача про неможливість проведення опису майна боржника, у звязку з відсутністю останнього за місцем проживання.

Доказів на підтвердження факту свідомого ухилення боржника від виконання зобовязань, покладених на нього виконавчим написом і реальної можливості його виконання подання не містить (а.с. 8-9, 11-21).

За змістом ч. 2 ст. 377? ЦПК України державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право вирішити питання про тимчасове обмеження конституційного права боржника і за законом саме він зобовязаний довести суду з наданням відповідних матеріалів виконавчого провадження необхідність обмеження конституційних прав боржника у виконавчому провадженні.

Закон передбачає юридичні санкції в вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконаних зобовязань, а за ухилення від їх виконання.

Отже, суду належало зясувати чи дійсно ОСОБА_3 свідомо не виконував належні йому до виконання зобовязання у повному обсязі або частково.

Невиконання боржником самостійно зобовязання протягом строку про що вказує державний виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим написом обовязків.

Відповідно до ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставин, які є предметом посилання субєкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду, як на підставу його вимог, підлягають доведенню тягар доведення покладено на державного виконавця, а матеріали подання не містять доказів, які б з достовірністю підтверджували реальні можливості боржника виконати його зобовязання, наявність майна, грошових коштів, заробітної плати та інше, а він ухиляється від виконання.

Не встановлені такі обставини під час розгляду справи судом першої інстанції та в ході розгляду справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, колегія суддів, вважає, що суд першої інстанції розглядаючи подання дійшов помилкового висновку про наявність підстав для його задоволення, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з постановленням нової про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України з підстав наведених вище.

На підставі викладеного, ст. 313 ЦК України, ст. 377-1 ЦПК України, ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, який діє від імені ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Білозерського районного суду Херсонської області від 14 вересня 2015 року скасувати і постановити нову.

У задоволенні подання державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Білозерського районного управління юстиції Херсонської області ОСОБА_4 про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у праві виїзду за межі України відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий К.Г. Чиркова

Судді: Л.В. Пузанова

ОСОБА_1