Справа № 409/1421/16-ц
Пров. № 2/409/1160/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2016 року смт.Білокуракине

Білокуракинський районний суд Луганської області в складі:

головуючого судді Скворцової В.Г.,

при секретарі Скориковій О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Білокуракине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Орган опіки та піклування Білокуракинської райгосадміністрації про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, ОСОБА_1 просить надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасовий виїзд за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя за відсутності згоди батька, та на багаторазові тимчасові вїзди до неконтрольованої території України через лінію розмежування Луганської та Донецької областей, та до Російської Федерації, на строк до досягнення 16 річного віку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, без супроводу батька дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, посилаючись на те, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Отримання дозволу для в'їзду/виїзду неповнолітній дитині необхідно для лікування та обстеження в клініці «Спектр-лінз» Російської Федерації, та для відпочинку в Росії, чи в іншій країні ближнього або дальнього зарубіжжя.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилась, надавши заяву про підтримання пред'явлених позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився, надавши заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи за його відсутності.

Третя особа представник служби у справах дітей Білокуракинської райгосадміністрації у судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, вважає за доцільне прийняти рішення по даній справі на розсуд суду.

Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред'явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕД № 155934.

Згідно із пунктом 5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого Наказом № 415ог від 12 червня 2015 року, в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог, передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57.

Відповідно до ч. 3 ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та постанови Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року №57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, і без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Пунктом 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України передбачено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється:

1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску;

2) без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків:

- рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Відповідно до частин 1 і 3 ст. 151 Сімейного Кодексу України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Сімейного Кодексу України, батьки мають право на самозахист своєї дитини.

Згідно з ч.1 ст.18 «Конвенції про права дитини» від 20.11.1989 року (ратифікованої Україною 27.02.1991 року), батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Діючим законодавством не встановлено обмежень щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або на підставі рішення суду при відсутності згоди одного з батьків. З урахуванням вищевикладеного, враховуючи інтереси дитини, яка має конституційне право на освіту, здоровий образ життя та право вільно залишати територію України, а відсутність письмової згоди батька позбавляє її цих прав, суд вважає, що виїзд, за кордон України буде здійснений в інтересах дитини, буде сприяти його всебічному розвитку і не буде суперечити діючому законодавству.

Позивачка просила надати дозвіл її неповнолітньому сину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на в,їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) без згоди та супроводу батька ОСОБА_2 для відвідування домівки та близьких родичів.

Вирішуючи питання щодо надання дозволу на в`їзд/виїзд дитини позивачки на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО), де позивачка та її син зареєстровані та проживали, суд враховує те, що на території, яка тимчасово непідконтрольна державі Україна, знаходиться житло позивачки, її близькі родичі, і дитина позивачки не може бути позбавлена права на підтримання родинних відносин з ними.

За таких обставин, суд вважає за можливе надати дитині позивача дозвіл на в'їзд/виїзд за межі України: до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, та на багаторазові тимчасові вїзди до неконтрольованої території України через лінію розмежування Луганської та Донецької областей, та до Російської Федерації у супроводі матері без дозволу і супроводу батька. Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позов необхідно задовольнити відповідно до ст. 174 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позов і є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 8,10,11, 58,60, 130, 174,209, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Надати неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 дозвіл на багаторазові тимчасові виїзди за межі України до Російської Федерації та інших країн ближнього та дальнього зарубіжжя до досягнення ним 16 років, а саме до 10.05.2017 року, у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2.

Надати дозвіл неповнолітньому ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, набагаторазові тимчасові в`їзди/виїзди на тимчасово неконтрольовану територію (зону проведення АТО) через лінію розмежування Луганської та Донецької областей до досягнення ним 16 років, а саме до 10.05.2017 року у супроводі матері ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянки України, без згоди та супроводу батька ОСОБА_2, для відвідування дому та близьких родичів.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Луганської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутніми в судовому засіданні - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя Білокуракинського районного суду

Луганської області ОСОБА_4