Номер провадження 2/754/1624/16
15 березня 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді Панченко О.М
при секретарі Буцко М.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної державної адміністрації в м. Києві про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька до досягнення нею 18 - річного віку, посилаючись на те, що відповідач не бере участі у вихованні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання, не спілкується з дитиною. Позивач не має змоги отримати від відповідача дозвіл на виїзд дитини за кордон, оскільки після розірвання шлюбу вони не спілкуються, тому вона була вимушена звернутися з позовною заявою до суду, просила суд надати їй дозвіл на виїзд сина за кордон без дозволу (згоди) батька дитини та дозволити їй або її офіційному представнику без згоди батька оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітнього сина до досягненню ним повноліття.
В судовому засіданні позивач позовні вимоги за викладеними в позові обставинами просила задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що її син є вихованцем ДЮСШ ХШ «Сокіл-Київ» та гравцем команди «Сокіл 2003», що передбачає приймання участі в міжнародних турнірах по хокею з шайбою, які проводяться за межами кордону України. Проте, на даний час він не має змоги приймати участь в міжнародних змаганнях, що негативно впливає на його моральний стан та професійний розвиток як спортсмена.
Відповідач в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений шляхом направлення на адресу останнього відомого місця його реєстрації судової повістки. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо відомостей про права та відносини сторін, суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити заочне рішення відповідно до положень ст.224-227 ЦПК України.
Представник третьої особи в судове засідання не з»явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи.
Вислухавши пояснення позивача, а також дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2 - відповідач по справі, та ОСОБА_1 - позивачка по справі, відповідно до свідоцтва про його народження (а.с.6).
Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між сторонами по справі було розірвано 31.10.2014 року (а.с.5).
Як встановлено судом, дитина постійно проживає з позивачем, яка піклується про сина, повністю матеріально та морально утримує, доглядає за ним, займається його вихованням.
В судовому засіданні судом було встановлено, що неповнолітній ОСОБА_3 є вихованцем ДЮСШ ХШ «Сокіл-Київ» та гравцем команди «Сокіл 2003», що передбачає приймання участі в міжнародних турнірах по хокею з шайбою, які проводяться за межами кордону України. (а.с. 8). На даний час дитина не має змоги приймати участь в міжнародних змаганнях, що негативно впливає на її моральний стан та професійний розвиток як спортсмена.
Відповідач дитиною не цікавиться, не зустрічається з нею, не надає матеріальну допомогу, не піклується про неї.
Відповідно до заочного рішення суду від 26.05.2011 року відповідача визнано таким, що втратив право користування жилим приміщенням - квартирою 263 в будинку 28-а по вул. Лісківській в м. Києві.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов′язані піклуватися про здоров′я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Статтею 180 Сімейного Кодексу України передбачений обов′язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
На даний час у позивача виникло питання стосовно виїзду дитини для приймання участі в міжнародних турнірах по хокею за межі України. Оскільки вона не має можливості отримати дозвіл батька у передбаченому законом порядку через те, що їй не відомо місце його проживання, а для виїзду сина за межі України потрібна нотаріально посвідчена згода батька, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. (зі змінами та доповненнями), оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей. За відсутності згоди одного з батьків, виїзд неповнолітнього громадянами України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду.
Відповідно до підпункту 3 п.2.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ від 27.01.1995р.(зі змінами та доповненнями), виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється у разі пред'явлення оригіналів документів або їх нотаріально посвідчених копій рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.
Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини.
Відповідно до ч.1 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справах доказів.
У відповідності до положень ст.ст. 7, 155 СК України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснитися всупереч інтересам дитини.
З огляду на викладені обставини, суд вважає за необхідне надати дозвіл позивачу на виїзд неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 за кордон без дозволу та супроводу його батька до досягнення дитиною повноліття, оскільки позивачем конкретно не вказано країни виїзду та терміни перебування дитини за кордоном.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. ст.ст.10, 60, 81, 88, 212-215,224-227 ЦПК України, ст.4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994р. (зі змінами та доповненнями), Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМУ №57 від 27.01.1995р.(зі змінами та доповненнями), Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради України №789 від 27 лютого 1991 року суд -
Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.
Надати ОСОБА_1 дозвіл на виїзд ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до досягнення дитиною повноліття.
Надати ОСОБА_1 або її офіційному представнику дозвіл на оформлення проїзного документа для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за межі України, без згоди її батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення дитиною вісімнадцятирічного віку.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.
Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: