Провадження №2/592/130/16
УХВАЛА

20 квітня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд міста Суми у складі:

головуючого судді Косолап М.М.,

за участю секретаря Грох Т.А.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 25 % від його доходів, обґрунтувавши свій позов тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем і після розірвання шлюбу потребує коштів для встановлення діагнозів і призначення їй лікування.

16.02.2016 р. ОСОБА_1 подала заяву згідно якої відповідно до ст. 31 ЦПК України змінила підставу позову і просить суд: звернутися до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ч.2 ст. 3; ч.2, 4 ст. 75;, ч.1, 2, 3 ст. 76; ч. 1 ст. 82; п.1 ч. 1 ст. 83 СКУ; ч. 1 ст. 27, ст. 303, 311, 335, 338 ЦПКУ.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявила клопотання про зупинення провадження по справі та звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ч.2 ст. 3; ч.2, 4 ст. 75; ч.1, 2, 3 ст. 76; ч. 1 ст. 82; п.1 ч. 1 ст. 83 СКУ; ч. 1 ст. 27, ст. 303, 311, 335, 338 ЦПКУ в межах цивільної справи за її позовом про стягнення аліментів з ОСОБА_2

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 проти заявленого клопотання заперечували. Зокрема ОСОБА_3 зазначив, що відсутні підстави для зупинення провадження по справі, оскільки у Конституційному суді не відкрито провадження по справі, у звязку з якою позивач просить зупинити провадження.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Згідно зі ст. 43 Закону «Про Конституційний Суд України» суд загальної юрисдикції в разі необхідності може звернутись до Конституційного Суду України з конституційним зверненням з питання дачі висновку про офіційне тлумачення положення Конституції України чи закону, що має застосовуватися при вирішенні справи, яка перебуває у провадженні суду загальної юрисдикції. В цьому разі у Конституційному Суді України відкривається провадження у справі за даним зверненням, від наслідків розгляду якої залежить можливість вирішення справи, в якій порушено клопотання щодо звернення до Конституційного Суду України.

Відповідно до розяснень Пленуму Верховного Суду України наданих в абз. 2 п. 2 постанови N 9 від 01.11.96 р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» у разі невизначеності в питанні про те, чи відповідає Конституції України застосований закон або закон, який підлягає застосуванню в конкретній справі, суд за клопотанням учасників процесу або за власною ініціативою зупиняє розгляд справи і звертається з мотивованою ухвалою (постановою) до Верховного Суду України, який відповідно до ст. 150 Конституції може порушувати перед Конституційним Судом України питання про відповідність Конституції законів та інших нормативно-правових актів.

На реалізацію даних положень спрямований п. 3 ст. 8 ЦПК України, відповідно до якого у разі виникнення у суду сумніву під час розгляду справи щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України, вирішення питання про конституційність якого належить до юрисдикції Конституційного Суду України, суд звертається до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону чи іншого правового акта.

Отже, вказаною нормою статті передбачено, що у випадках, коли у суду виникли сумніви щодо відповідності закону чи іншого правового акта Конституції України.

Однак у суду відсутні достатні сумніви щодо відповідності ч.2 ст. 3; ч.2, 4 ст. 75; ч.1, 2, 3 ст. 76; ч. 1 ст. 82; п.1 ч. 1 ст. 83 Сімейного кодексу України Конституції України, на які вказує позивач, для звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності закону.

Також у суду першої інстанції відсутні сумніви щодо відповідності положень ч. 1 ст. 27, ст.ст. 303, 311, 335, 338 ЦПК України Конституції України, оскільки вказані позивачем норми регулюють апеляційне та касаційне провадження.

Згідно розяснень, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009 р. № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду. Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Крім того суд розяснює, що позивач, як суб'єкт права на конституційне звернення не позбавлена можливості у порядку передбаченому ст.ст. 38, 42, 43 Закону України «Про Конституційний Суд України» звернутися до Конституційного Суду України з конституційним зверненням - письмовим клопотання до Конституційного Суду України про необхідність офіційного тлумачення Конституції України та законів України з метою забезпечення реалізації чи захисту конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Зважаючи на викладене, клопотання позивача про зупинення провадження та звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ч.2 ст. 3; ч.2, 4 ст. 75; ч.1, 2, 3 ст. 76; ч. 1 ст. 82; п.1 ч. 1 ст. 83 СКУ; ч. 1 ст. 27, ст.ст. 303, 311, 335, 338 ЦПКУ є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Розяснити, що ухвала суду про відмову в задоволенні клопотання не перешкоджає повторному його заявленню з інших підстав.

Керуючись ст.ст. 27, 168, 293 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження по справі та звернення до Верховного Суду України для вирішення питання стосовно внесення до Конституційного Суду України подання щодо конституційності ч.2 ст. 3; ч.2, 4 ст. 75; ч.1, 2, 3 ст. 76; ч. 1 ст. 82; п.1 ч. 1 ст. 83 СКУ; ч. 1 ст. 27, ст.ст. 303, 311, 335, 338 ЦПКУ залишити без задоволення.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на неї включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.М. Косолап