Справа № 236/12/16-ц
У Х В А Л А

Іменем України

13 червня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, ОСОБА_4 Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2016 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до Кабінету Міністрів України, ОСОБА_4 Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Згідно з даними позовної заяви відповідач ОСОБА_4 Російської Федерації розташований та фактично здійснює свою діяльність за адресою Краснопресненська набережна, 2, м. Москва, Російська Федерація, поштовий індекс 103274.

Для участі в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_4 Російської Федерації не прибув. Станом на 13.06.2016 року суд не має відомостей щодо належного сповіщення відповідача про дату, час та місце розгляду цивільної справи, вирішення якої зачіпає майнові права відповідача.

Відповідно до ч.2 ст. 6 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про час та місце розгляду своєї справи судом.

Згідно зі ст. 169 ЦПК України суд відкладає розгляд справи у разі неявки в судове засідання однієї зі сторін, про яких немає відомостей, що їм вручені судові повістки.

На підставі принципу суверенної рівності держав, закріпленого у п. 1 ст. 2 Статуту Організації Об'єднаних Націй, держави є рівними між собою і жодна з них без її згоди не підсудна судам іншої. Згідно з Віденською конвенцією про дипломатичні зносини 1961 року, стороною якої є Україна, до іноземної держави, її дипломатичних представників і консульських установ застосовується судовий імунітет. Така ж позиція висловлена у п.17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19.12.2014 року № 13 «Про застосування судами міжнародних договорів України при здійсненні правосуддя».

У справах з іноземним елементом щодо приватноправових відносин, одним із учасників яких є іноземні держави, застосовується судовий імунітет. У зв'язку із цим пред'явлення позову до іноземної держави, залучення іноземної держави до участі у справі як відповідача або третьої особи можуть бути допущені лише за згодою компетентних органів відповідної держави, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або законом України (п.6 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13 «Про практику розгляду судами цивільних справ з іноземним елементом».

Отже, для змісту подальших процесуальних дій важливе значення має зясування судом питання, чи існує згода компетентних органів держави Російська Федерація на розгляд справи у судах України.

Відповідно до ст. 415 ЦПК України у разі якщо в процесі розгляду справи суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, суд України може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України; доручення суду України надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено, - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

З огляду на це, суд вважає за доцільне направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації - щодо вручення ОСОБА_4 Російської Федерації копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів, належного сповіщення ОСОБА_4 Російської Федерації про предявлення до позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зясування наявності згоди компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи в судах України.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.201, ст. 203 ЦПК України суд зобовязаний зупинити провадження у справі в разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави - до надходження відповіді від іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Керуючись ст.ст.6,201,203 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Направити судове доручення до Міністерства юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами компетентним органам Російської Федерації - щодо вручення ОСОБА_4 Російської Федерації копій позовної заяви та доданих до неї матеріалів, належного сповіщення ОСОБА_4 Російської Федерації про предявлення до позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, зясування наявності компетентних органів держави Російської Федерації на розгляд справи в судах України.

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Кабінету Міністрів України, ОСОБА_4 Російської Федерації про відшкодування майнової та моральної шкоди - зупинити до надходження відповіді від компетентного органу іноземної держави на судове доручення про надання правової допомоги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом пяти днів з дня проголошення цієї ухвали, а особами, які не були присутні в судовому засіданні - протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, у випадку подання апеляційної скарги, якщо її не скасовано - після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя -