ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про припинення дії, яка порушує право,

ВСТАНОВИВ:

12.10.2016 року позивач звернулась до Фастівського міськрайонного суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про припинення дії, яка порушує право. Свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником земельної ділянки і розміщених на ній житлового будинку і господарсько-побутових будівель за адресою: вул. Некрасова, 11 м. Фастів. Власницею сусіднього житлового будинку на земельній ділянці, яка межує з її, є ОСОБА_2 Н.О. Оскільки ландшафт вулиці є похилим, між покійним чоловіком позивачки та попереднім власником сусіднього будинку була домовленість, що перший відступить на 25 см на користь сусіда для встановлення бетонної стіни, щоб перед нею з боку сусідньої земельної ділянки залишилася канава для стоку липневих вод. Наразі відповідач здійснює прибудову до свого житлового будинку у бік земельної ділянки та паркану позивача, чим порушує встановлену відділом містобудування та архітектури м. Фастова схему забудови земельної ділянки № 13 по вул.Некрасова в м. Фастів та проекту документацію, тобто здійснює самочинне будівництво, порушуючи право позивача як власника сусідньої земельної ділянки, що може призвести до пошкодження власності позивача. Зазначає, що спроби врегулювати питання мирно шляхом домовленості, не мали позитивного результату. Позивач зверталася до міського голови, який своїм листом підтвердив факт самочинного будівництва та звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області для перевірки та притягнення порушників до адміністративної відповідальності. Пороте, департамент своїм листом повідомив про неможливість провести заплановану перевірку у вязку з відсутністю на місті будівництва ОСОБА_2

На підставі зазначеного, просила прийняти рішення, яким припинити дії відповідача ОСОБА_2 щодо здійснення самочинного будівництва прибудови до житлового будинку за адресою: вул. Некрасова, 13 в м. Фастів, яке здійснюється зі сторони, яка межує із земельною ділянкою за адресою: вул.Некрасова 11 в м. Фастів.

В судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові та просив вимоги задовільними в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення вимог, вважають їх необґрунтованими, оскільки ОСОБА_2 є власником земельної ділянки та ? частин житлового будинку, розташованих по вул. Некрасова, 13, що підтверджується реєстрацією в державному реєстрі, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, а також актом про встановлення зовнішньої межі та передачу на зберігання встановлених межових знаків земельної ділянки, кадастровим планом земельної ділянки. Крім того, зазначають, що будівництво на земельній ділянці здійснюється законно та у відповідності до вимог чинного містобудівного законодавства з додержанням будівельних, санітарних та пожежних норм, що підтверджується будівельним паспортом на реконструкцію частини житлового будинку із збільшенням геометричних розмірів за рахунок прибудов з обладнанням у цокольному поверсі будинку господарських приміщень. Вважають посилання позивачки на ризик загибелі всього її майна у разі виникнення пожежі безпідставним, оскільки воно не підтверджено жодним доказом, а твердження про перешкоджання потраплянню сонячного світла не відповідає дійсності, про що свідчить кадастровий план та схема забудови земельної ділянки з позначенням розташування будинків відносно сторін світу. Виходячи з викладеного, просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, надавши суду письмові пояснення, зі змісту яких вбачається, що Департаментом ДАБІ у Київській області в період з 27.09.2016 року по 03.10.2016 року у присутності відповідача була проведена перевірка дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності на обєкті будівництва та було встановлено, що гр. ОСОБА_2 у 2016 році розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції частин житлового будинку шляхом прибудови до будинку нового приміщення до подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ст.34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», про що був складений відповідний акт, припис про усунення про усунення порушень від 03.10.2016 року.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_4 є власником земельної ділянки і розміщених на ній житлового будинку і господарських будівель за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Некрасова, 11.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.10.2014 року, ОСОБА_2 належить земельна ділянка площею 0,0315 га за адресою: Київська обл., м. Фастів, вул. Некрасова, 13 (а.с. 33-34).

Відповідно до договору дарування частини житлового будинку від 24 липня 2013 року, ОСОБА_2 належить ? частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться в м. Фастів, вул. Некрасова, 13 (а.с. 37-38).

Таким чином, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 є власниками сусідніх земельних ділянок, що не заперечувалось сторонами у справі.

Як вбачається з листа Фастівської міської ради від 27.07.2016 року № С35.1485.4, на звернення гр. ОСОБА_4 з питання самовільного будівництва сусідкою ОСОБА_2 по вул. Некрасова, 13 в м. Фастів, питання було розглянуто комісійно з виходом на місце та факти здійснення самовільного будівництва дійсно мали місце. У звязку з цим, Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області зобовязано здійснити перевірку, вжити відповідних мір реагування та притягнути порушників до адміністративної відповідальності (а.с.4)

Відповідно до листа Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області, посадовою особою департаменту з метою проведення позапланової перевірки в серпні 2016 року був здійснений виїзд за вказаною адресою, однак у звязку з відсутністю субєкта містобудування провести перевірку не було можливим (а.с.6).

Також із наданих документів вбачається, що в період з 27.09.2016 року по 03.10.2016 року у присутності відповідача була проведена перевірка дотримання вимог чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності на обєкті будівництва та в результаті якої був складений акт від 03.10.2016 року, з якого, зокрема, вбачається, що ОСОБА_2 розпочато виконання будівельних робіт з реконструкції частин житлового будинку до подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушено вимоги ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (а.с. 62-63)., на підставі виявлених порушень винесено припис № С-0310/2 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил (а.с. 64-65).

Позивач в обґрунтування своєї позиції посилається на здійснення відповідачем самочинного будівництва (прибудови до свого житлового будинку у бік земельної ділянки та паркану позивача), що призводить до порушення прав позивача як власника сусідньої земельної ділянки.

За змістом ч. 4, 7 ст. 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва певні особи можуть вимагати від особи, яка здійснила самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення його перебудови власними силами або за її рахунок, приведення земельної ділянки у попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту вищевказаної правової норми в поєднанні з положеннями ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України вимоги про припинення самочинного будівництва можуть бути заявлені власником чи користувачем земельної ділянки або іншою особою, права якої порушено, за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ст. ст. 15, 16 ЦК України та ст. 3 ЦПК України, відповідно до ч. 3 якої кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням цих правових норм суд вважає, що у таких категоріях спорів встановленню підлягає не лише факт здійснення самочинного будівництва, але й встановлення, чи наділений позивач правом звернення до суду, чи порушені, невизнані або оспорювані саме його права, свободи чи інтереси.

Згідно ч.1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Як роз'яснено у п. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)», судам слід мати на увазі, що самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані (будуються) на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Згідно ст. 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об'єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно ч.1 ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорту забудови земельної ділянки.

Відповідач по справі 08.09.2016 року отримав будівельний НОМЕР_1 на реконструкцію частини житлового будинку із збільшенням геометричних розмірів за рахунок прибудов з обладнанням на цокольному поверсі будинку господарського приміщення, який був виданий відділом містобудування та архітектури Фастівського міськвиконкому, 19.09.2016 року повідомив Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про початок виконання будівельних робіт, і таке повідомлення було зареєстроване під номером №10/10-К-1909/6 відповідно до Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою КМ України від 13.05.2011 р. №466 (а.с. 28-29, 50-53).

Отже, відповідач по справі ОСОБА_2 має право на проведення реконструкції частини будинку, здійснивши для цього необхідні дії, та отримавши відповідні документи, а тому проведення такої реконструкції не можна в даному випивку вважати самочинним будівництвом.

Згідно ч.1 ст. 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» у разі виявлення факту самочинного будівництва об'єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа відповідної інспекції державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, інспекція державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об'єкта та компенсацію витрат, пов'язаних з таким знесенням.

Згідно ч. 7 ст. 376 ЦК України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов'язана відшкодувати витрати, пов'язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Як встановлено судом, інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю перевірка щодо наявності ознак самочинного будівництва при проведенні відповідачем реконструкції частини будинку не проводилась.

На питання суду щодо ініціювання проведення такої перевірки уповноваженим органом позивач зазначив, що проведення будь-якої перевірки є недоцільним, оскільки це очевидно і без залучення відповідних органів.

Надані позивачем світлини, як доказ здійснення відповідачем незаконної прибудови до житлового будинку, самі по собі не мають доказової сили, оскільки окрім позивача ніхто не може підтвердити, що саме ті обєкти, про які зазначає позивач, на них зображені.

Суд зазначає, що світлина з відображенням двору та будинку не може бути прийнята судом у якості належного доказу на підтвердження факту самовільного будівництва, оскільки на ній не відображено за якою адресою здійснено фотографування та де саме розташовано цей будинок.

Крім того, виявлення Державною архітектурно-будівельною інспекцією у Київській областіпорушення ОСОБА_2 вимог ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» на час проведення перевірки не свідчить про здійснення нею самочинного будівництва (прибудови до житлового будинку) в розумінні стаття 376 ЦК України.

Наявність (відсутність) ознак самочинного будівництва у спірних правовідносинах суд повинен встановити за допомогою належних доказів. При цьому суд повинен оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом в ході розгляду справи позивачу розяснювались положенняст.10 ЦПК України, розяснювалися права та обвязки сторін у справі, зокрема, обовязок довести перед судом обґрунтованість своїх вимог, тобто під час розгляду справи судом були створені всі необхідні умови для всебічного та повного дослідження обставин справи.

Також, позивачу було розяснено право заявити клопотання про призначення експертизи (ст.143 ЦПК України) для вирішення питання про наявність істотних порушень будівельних норм і правил, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил. Разом з тим, позивач в судовому засіданні відмовився від призначення такої експертизи.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Суду не було надано жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 здійснюється самочинне будівництва прибудови до житлового будинку. Також не було доведено, що позивач наділений субєктивним правом звернення до суду із заявленими вимогами.

За ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ст. 11 ЦПК України про диспозитивність цивільного судочинства, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущення.

Таким чином, встановивши в ході розгляду справи відсутність належних та допустимих у розумінні ст.ст.57-59 ЦПК України доказів, які б давали суду підстави встановити факт того, що ОСОБА_2 здійснює самочинне будівництво за адресою вул. Некрасова 13 в м. Фастів та що такі дії порушують права ОСОБА_4, приймаючи до уваги, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку, що обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги - не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Зазначене, в свою чергу, дає підстави суду дійти висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню.

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2, третя особа: Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області про припинення дії, яка порушує право залишити без задоволення.

Повний текст рішення виготовлений 06 грудня 2016 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.Ю.Чернишова