РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді Шалагінової А.В.,

за участю секретаря судового засідання Герченової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті, мотивуючи свої вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_3. померла його мати ОСОБА_2, про що заявник отримав свідоцтво про смерть НОМЕР_4 від 17 вересня 2016 р., яке було видане «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна владі Україні. Проте, відповідно до вимог законодавства України, вищевказане свідоцтво про смерть на території України є недійсним, тому заявник позбавлений можливості зареєструвати смерть матері на території України. Просив встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Донецьк Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3.

Від заявника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності представник суду не надавав.

За таких обставин, та враховуючи, що розгляд даної справи відповідно до вимог частини другої статті 257-1 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) здійснюється невідкладно, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності заявника та представника заінтересованої особи на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених вимог, суд встановив наступне.

Заявник ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився у м. Донецьк Донецької області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується копією його паспорта громадянина України НОМЕР_5, виданим Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 21.01.1998 р. На теперішній час заявник перемістився з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, та мешкає за адресою: АДРЕСА_2, про що зазначає у заяві.

Відповідно до свідоцтва про народження заявника НОМЕР_1, виданого 10 квітня 1981 року відділом ЗАГС Куйбишевського району м. Донецька, актовий запис № 8462, матір'ю заявника значиться ОСОБА_3, яка внаслідок укладення шлюбу змінювала прізвище з ОСОБА_2 на ОСОБА_2, підтвердженням чого є свідоцтво про розірвання шлюбу НОМЕР_2, виданого Куйбишевським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька 20 січня 1998 року, актовий запис № 455 від 04 грудня 1997 року та свідоцтво про укладення шлюбу НОМЕР_3, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Куйбишевського районного управління юстиції м. Донецьк, актовий запис № 136 від 07 червня 2003 року.

Згідно зі свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 від ІНФОРМАЦІЯ_3., яке було видане «Куйбишевським відділом запису актів цивільного стану міста Донецька Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки», ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3.

30.11.2016 р. заявником отримано відмову Вознесенівського районного у м. Запоріжжі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області у проведенні реєстрації смерті ОСОБА_2, оскільки заявником на підтвердження факту смерті ОСОБА_2 пред'явлено документ, виданий на території, де органи влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості отримати, відновити втрачені або знищені документи про це.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до ст. 234 ЦПК України, в порядку окремого провадження судом розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових або майнових прав підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у відповідності до ст. 249 ЦПК України.

У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 257-1 ЦПК України визначено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

З урахуванням наданих суду документів, а також, що встановлення факту смерті ОСОБА_2 необхідно заявникові для державної реєстрації факту смерті матері, суд, враховуючи вищеприведені положення законодавства, доходить висновку про підтвердження факту смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, у місті Донецьк Донецької області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3.

За наведених обставин вимоги заявника суд вважає обґрунтованими, оскільки надані заявником докази достовірно свідчать про смерть ОСОБА_2 у певний час і за певних обставин.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, у справах про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, суд допускає негайне виконання рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 234, 249, 256, 257-1, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Донецьк Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Копію рішення невідкладно надіслати до виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації смерті особи.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 (десяти) днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя А.В. Шалагінова