Провадження № 2/752/737/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 червня 2016 року Голосіївський районний суд міста Києва у складі: головуючого - судді Новак А.В.,

при секретарі Закаблуківській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в:

позивач за первісним позовом ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Уточнивши свої вимоги мотивував їх тим, що він перебував у шлюбі з відповідачкою в період часу з 29 вересня 1995 року по травень 2012 року.

В період шлюбу ними, як подружжям було набуто спільне майно, яке складається з квартири АДРЕСА_1, земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2, земельної ділянки площею 0.011 га, яка розташована у АДРЕСА_2

Позивач вказує, що на земельній ділянці площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2 ним було житловий будинок, площею 277.8 кв.м. з господарською будівлею.

Позивач зазначає, що даний будинок є не введеним в установленому законом порядку в експлуатацію і його будівництво було розпочато у 2012 році, тобто після припинення фактичних шлюбних стосунків, а тому, як зазначає ОСОБА_1 такий не є об'єктом, який був набутий подружжям під час шлюбу і є його - ОСОБА_1 особистою власністю.

Позивач вказує, що земельними ділянками та будинком, який не зданий в експлуатацію користується він, а ОСОБА_2 проживає у квартирі АДРЕСА_1, а тому на його погляд є можливість та підстави для розподілу майна подружжя в натурі.

Також позивач зазначає, що вартість набутого майна за час шлюбу становить 3103538 гривень.

Просить суд виділити у власність відповідачу ОСОБА_2 в порядку поділу майна подружжя квартиру АДРЕСА_1, 3/25 частини земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0.011 га, яка розташована у АДРЕСА_2

Просить суд виділити йому у власність в порядку поділу майна подружжя 22/25 частини земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2, будівельні матеріали з яких побудовано господарську будівлю що розташована на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2

В частині житлового будинку, площею 277.8 кв.м., який є не введеним в експлуатацію та розташований на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2, то позивач просить визнати за ним право власності на будівельні матеріали з яких побудовано зазначених житловий будинок.

Таким чином, як зазначає позивач, йому в порядку поділу майна подружжя у такий спосіб буде виділено майна на загальну вартість 1550510 гривень 40 копійок, а ОСОБА_2 майна на загальну вартість 1553027 гривень 60 копійок, що фактично відповідає вартості ідеальних часток майна.

В свою чергу до суду із зустрічним позовом звернулася ОСОБА_2 з вимогами до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя.

Зазначила, що з ОСОБА_1 вони перебували у шлюбі з 29 вересня 1995 року по 16 січня 2014 року.

За час шлюбу ними було набуто наступне майно, а саме квартиру АДРЕСА_1, земельну ділянку площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2, земельну ділянку площею 0.011 га, яка розташована у АДРЕСА_2 та житловий будинок, площею 277.8 кв.м. з господарською будівлею, які розташовані на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2

Позивачка ОСОБА_2 вказує, що вона оцінює вказане майно у суму 5650000 гривень.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за нею та відповідачем за зустрічним позовом право власності на вказане майно по ? частині такого за кожним із сторін спору.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 та просив суд його позовні вимоги задовольнити. В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 просив суд відмовити повністю.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 не визнав та просила у задоволенні його вимог відмовити. Позов її довірительниці просила суд задовольнити повністю. При цьому представник ОСОБА_2 категорично не погоджувалася з тією обставиною, що сімені стосунки подружжя ОСОБА_2 були припинені у 2012 році.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 29 вересня 1995 року по травень 2012 року.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 16 січня 2014 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 встановлено, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином суд вважає необґрунтованими доводи ОСОБА_2 в частині того, що вона з ОСОБА_1, проживала у шлюбі по 16 січня 2014 року.

З матеріалів висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 3336/15-43/24289-24291/15-43 від 29.01.2016 року вбачається, що враховуючі дані представлених на дослідження матеріалів справи та додаткової документації, будівництво жилого будинку на земельній ділянці, яка розташована у м. Бровари, вул. Драгоманова, № 93, 95 було розпочато не раніше 17 травня 2012 року.

Суд вважає, що виходячи з наявних доказів, які містяться в матеріалах справи та пояснень сторін, беззаперечно встановлено, що житловий будинок площею 277.8 кв.м., який розташований на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2 є таким, що не введений в експлуатацію у встановленому законом порядку, і є особистою приватною власністю ОСОБА_1 набутий ним у період їхнього з ОСОБА_2 окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин, які як зазначалося вище були припинені з травня 2012 року.

Приймаючи до уваги такі обставини та встановлюючи такий факт суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда інше нерухоме майно вважається самочинним будівництвом, якщо вони збудовані без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У відповідності з діючим законодавством зазначене будівництво є самочинним. В конкретному випадку, право власності на будинок, що є предметом спору у встановленому законом порядку не зареєстровано, тому цей будинок не є об'єктом приватної власності і його правовий режим на час розгляду справи необхідно визначити, як будівельні матеріали з яких побудовано житловий будинок загальною площею 277 квадратних метра, житловою площею 51.2 квадратних метра, який розташований за адресою: АДРЕСА_2

Відповідно до ч. 6 ст. 57 Сімейного кодексу України, суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин.

Суд вважає доведеним факт придбання в період шлюбу подружжям ОСОБА_2 наступного майна, а саме квартири АДРЕСА_1, земельної ділянку площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2, земельної ділянку площею 0.011 га, яка розташована у АДРЕСА_2, господарської будівлі, яка розташовані на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2

Відповідно до висновку експертів Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення судової оціночно-будівельної та оціночно-земельної експертизи № 3336/15-43/24289-24291/15-43 від 29.01.2016 року ринкова вартість земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована у АДРЕСА_2 становить 1731380 гривень. Ринкова вартість земельної ділянки площею 0.0110 га, яка розташована у АДРЕСА_2 становить 95220 гривень.

Ринкова вартість господарської будівлі, яка розташована на земельній ділянці площею 0.20 га у АДРЕСА_2 становить 26896 гривень, а квартири АДРЕСА_1 становить 1250042 гривні.

Суд вважає доведеним факт того, що загальна вартість майна придбаного в період шлюбу сторонами спору становить 3103538 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. 2 ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 Сімейного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до ч. 2 ст. 70 СК України, якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Аналізуючи докази надані сторонами у сукупності з вищенаведеними нормами права, суд вважає переконливо доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 та вважає їх такими, що підлягають до задоволення, при цьому суд враховує, що запропонований ним спосіб поділу мана подружжя відповідає нормам Сімейного кодексу України та не порушує прав сторін спору.

Виходячи з таких міркувань, суд вважає, що вимоги ОСОБА_2 є необґрунтованими і недоведеними перед судом, а тому такими, що не підлягають до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України.

На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову ОСОБА_1 повністю, та неможливість задоволення вимог зустрічного позову ОСОБА_2

Питання про судові витрати вирішити за правилами ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 212-215, 223, 294-296 ЦПК України,суд,-

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя - задовольнити повністю.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя - відмовити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на будівельні матеріали з яких побудовано житловий будинок загальною площею 277 квадратних метра, житловою площею 51.2 квадратних метра, який розташований за адресою: АДРЕСА_2

В порядку поділу сумісного майна виділити ОСОБА_1 у власність та визнати за ним право особистої приватної власності на:

будівельні матеріали з яких побудовано господарську будівлю за адресою: АДРЕСА_2

22/25 частин земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер: НОМЕР_1 вартістю 1550510(один мільйон п'ятсот п'ятдесят тисяч п'ятсот десять) гривень 40 копійок.

В порядку поділу сумісного майна виділити ОСОБА_2 у власність та визнати за нею право особистої приватної власності на:

квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 44.8 квадратних метра, житловою площею 21.9 квадратних метра, вартістю 1250042 (один мільйон двісті п'ятдесят тисяч сорок дві) гривні;

земельну ділянку площею 0.011 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер: НОМЕР_1 вартістю 95220(дев'яносто п'ять тисяч двісті двадцять) гривень;

3/25 частини земельної ділянки площею 0.20 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, цільове призначення земельної ділянки: будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських будівель, кадастровий номер: НОМЕР_1 вартістю 207765 (двісті сім тисяч сімсот шістдесят п'ять) гривень 60 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3654(три тисячі шістсот п'ятдесят чотири) гривні судвого збору.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення, а рішення яке було ухвалено без участі особи, яка її оскаржує протягом десяти днів з дня отримання копії рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва.

Суддя А.Новак