АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/789/278/16 Доповідач - Кузьма Р.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

з участю секретаря - Романюк Х.Ю.

та апелянта ОСОБА_1, представника ДП "Фаворит-3" ПП "Дружба-сервіс-житло-1"

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року по справі за позовом Дочірнього підприємства "Фаворит-3" приватного підприємства "Дружба-сервіс-житло-1" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення боргу за послуги з отримання будинку та прибудинкової території,

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Дочірнє підприємство «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1» звернулося в суд із позовом до відповідачів ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5про стягнення заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4665 грн. 54 коп., з яких : заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території - 3027,96 грн., сума 3% річних - 190,79 грн., сума інфляційних втрат - 1446,79 грн.

В обґрунтування вимог, посилається на те, що згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.10.2010року № 2028 «Про визнання виконавців послуг» та від 12.10.2011року №1709 «Про передачу будинків» Дочірнє підприємство «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1» надає послуги з утримання будинку № 25а по вул.Петриківській у м.Тернополі. Відповідачі проживають у квартирі №5 вказаного будинку, є абонентами Дочірнього підприємства «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1», на їх імя відкрито особовий рахунок № 70208. З 01.11.2010 року і до тепер позивачнадає житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, у звязку з чим відповідачам проводилось щомісячне нарахування за спожиті послуги, згідно тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради, однак останні у добровільному порядку за надані послуги не сплачують, у звязку із чим на даний час утворилася заборгованість в розмірі 4665 грн. 54 коп., яку представник позивача просивстягнути з відповідача.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Тарасівнина користь Дочірнього підприємства «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1» заборгованість за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2012року по серпень 2015 року в сумі 2438,27 гривень, 113,66 гривень - 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання та 1017,72 гривень інфляційних втрат.

Стягнуто з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 Тарасівнина користь Дочірнього підприємства «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1» 243,60 гривень сплаченого при зверненні до суду судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ДП «Фаворит-3» ПП «Дружба-сервіс-житло-1» залишити без задоволення, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що ДП «Фаворит-3», як виконавець, не виконує належним чином свої обовязки, визначені законодавством, договір про надання житлово-комунальних послуг між мешканцями за адресою вул.. Петриківська, 25-А та ДП «Фаворит-3» не укладено, а тому вважає, що жодних зобовязань перед ДП «Фаворит-3» в нього немає, а борг в сумі 2438,27 грн. ДП «Фаворит-3» нараховано безпідставно і незаконно.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу, зіславшись на доводи, викладені в ній, просить її задовольнити.

Представник позивача апеляційної скарги не визнав, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних мотивів.

У відповідності до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачі протягом тривалого часу користувались послугами ДП «Фаворит-3» ПП «Дружба-сервіс-житло-1» та від них не відмовились, що свідчить про те, що правовідносини між сторонами існували протягом усього періоду надання житлово-комунальних послуг.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, оскільки вони відповідають обставинам справи, зроблені з дотриманням норм закону.

Судом встановлено, що згідно з рішенням виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 29.10.2010 року № 2028 «Про визнання виконавців послуг» та від 12.10.2011 року № 1709 «Про передачу будинків» Дочірнє підприємство «Фаворит-3» приватного підприємства «Дружба-сервіс-житло-1» надає послуги з утримання будинку № 25а по вул.Петриківській у м.Тернополі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5проживають у двохкімнатній квартирі №5 (тип власності державна) по вул.Петриківській 25а у м.Тернополі, займають житлову площу 29,3 кв.м. Власником особового рахунку цієї житлової площі є ОСОБА_1, що стверджується довідкою Дочірнього підприємства «Фаворит-3» № 757 від 18.08.2015 року.

З 01.11.2010року і дотепер позивач надає житлово-комунальні послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, у звязку з чим відповідачам проводилось щомісячне нарахування за спожиті послуги.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов'язком - оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Згідно з ч. 1-2 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Відповідно до пп. 1.3., 4.1. Порядку визначення виконавця житлово-комунальних послуг у житловому фонді, затвердженого наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 25 квітня 2005 року № 60 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 травня 2005 року № 541/10821, виконавцем житлово-комунальних послуг може бути суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання відповідних житлово-комунальних послуг і який може забезпечити виконання зобов'язань, визначених у ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Виконавець житлово-комунальних послуг визначається органами місцевого самоврядування, крім випадків, коли власник (власники) житлових будинків бажає (бажають) визначити виконавця житлово-комунальних послуг самостійно.

Частиною 2 статті 14 цього Закону «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що ціни/тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються і затверджуються органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 3, 4 п. 2 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 червня 2011 року № 869 «Про забезпечення підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень у гуртожитку) та власниками, орендарями нежитлових приміщень у житловому будинку (гуртожитку) укладається договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Послуги надаються з урахуванням встановленого рішенням органу місцевого самоврядування тарифу, його структури, періодичності та строків надання послуг. Копія такого рішення є невід'ємною частиною договору про надання послуг.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Твердження апелянта стосовно того, що відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати таких послуг оцінюються колегією суддів критично, оскільки у постанові від 30 жовтня 2013 року по справі N 6-59цс 13 Верховний Суд України дійшов висновку, що згідно із вищезазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Судом першої інстанції встановлено, що на момент розгляду справи в суді відповідачами не погашена заборгованість за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території, а тому позивач має право на стягнення сум передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, а саме на три проценти річних від простроченої суми, як відповідальність за невиконання грошового зобовязання та витрат повязаних з інфляцією, відповідно до розрахунку представленого позивачем.

Колегія суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку мало місце порушення строків позовної давності позивачем. Враховуючи те, що відповідач наполягає на застосуванні судом строку позовної давності, суд правильно приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково, шляхом стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з червня 2012 року по серпень 2015 року в сумі 2438,27 грн., 3% річних за несвоєчасне виконання грошового зобовязання у розмірі 113,66грн. та інфляційних втрат на суму 1017,72 грн. оскільки 09 червня 2015 року Тернопільським міськрайонним судом видано судовий наказ № 607/9693/15-ц про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ДП «Фаворит-3» заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території.

Перебіг позовної давності був перерваний пред'явленням позову,а тому суд прийшов до вірного висновку прозадоволення позовних вимог із червня 2012 року по серпень 2015 року.

Як вірно встановлено судом першої інстанції на підставі наявних у справі доказів, відповідачі в порушення вимог ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» несвоєчасно та не в повному обсязі сплачували квартирну плату і плату за спожиті комунальні послуги, в результаті чого утворилася заборгованість, яка відповідачами не спростована.

Так, із розрахунків Дочірнього підприємства «Фаворит-3» заборгованість відповідачів за період з 01.11.2010року по 01.08.2015року за надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території становить 3027,96 грн., сума 3% річних - 190,79 грн., сума інфляційних втрат - 1446,79 грн.

Щодо розміру плати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території, то така плата нараховується відповідно до рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 28 вересня 2011 року № 1603 «Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій і на інші житлово-комунальні послуги» з урахуванням рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 25 березня 2015 року № 265 «Про коригування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій».

Як свідчить Аналіз практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, проведеного Верховним Судом України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Суд критично оцінює доводи апелянта про відсутність між ним та позивачем договірних відносин, оскільки позивач фактичного надав відповідачам послуги з утримання будинку та прибудинкової території, відповідачі фактичного споживали ці послуги, що свідчить про публічність договору про надання житлово-комунальних послуг та існування між сторонами договірних відносин. А тому відповідно до цього наявні всі правові підстав для стягнення з відповідачів боргу по оплаті отриманих послуг.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що між сторонами фактично склались відносини, які регулюються нормами закону України «Про житлово-комунальні послуги», тобто позивач фактично надавав відповідачу послуги з утримання будинку та прибудинкової території, а відповідач зобов'язаний такі послуги оплатити.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Таким чином, колегія вважає, що рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 07 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий Кузьма Р.М.

Судді : Сташків Б.І.

ОСОБА_6