У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Боймиструка С.В.,суддів: Гордійчук С.О., Ковальчук Н.М.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року відмовлено повністю в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення суду та розяснення рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.10.2016р. по справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів.

У поданій апеляційній скарзі на ухвалу про відмову в розясненні судового рішення та винесення додаткового рішення в справі ОСОБА_1 покликається на її незаконність та необґрунтованість через порушення судом норм матеріального та процесуального права та просив ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року скасувати.

Сторони у встановленому законом порядку, завчасно були повідомлені про час і місце розгляду справи, однак до суду не зявився і поважних причин неявки суду не повідомили, а тому колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за їх відсутності.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду звернувся ОСОБА_1 із заявою, в якій просить:

1) розяснити рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03.10.2016р. у справі №565/1557/15-ц щодо: способу захисту прав позивача; в частині визнання порушення права споживача фінансових послуг, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; в частині: «Отже, оскільки щодо ПАТ «Дельта Банк» розпочато процедуру ліквідації банку, то відповідно до норм ст.ст.36 ч.5 п.п.1, 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». За таких умов не підлягає до задоволення позов ОСОБА_1 і в частині вимог про стягнення коштів»;

2) постановити додаткове судове рішення у справі №565/1557/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк» про визнання дій порушенням права приватної власності, визнання порушення прав споживача, зміну правовідношень, стягнення коштів та просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти процентів за користування чужими коштами (стягнути 1060,36 євро відсотків, 13,45 доларів США), що не підлягають мораторію відповідно до ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Місцевий суд відмовив у розясненні рішення виходячи з того, що мотивувальна, резолютивна частини рішення суду від 03.10.2016р. є зрозумілими, чітко і однозначно викладеними та містять посилання на норми закону, якими суд керувався при вирішенні спору і встановлені обставини справи настільки, як доведено сторонами.

Відмовив суд першої інстанції і в ухваленні додаткового рішення, оскільки вирішив всі позовні вимоги ОСОБА_1

Такі висновки місцевого суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст.221 ч.1 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, суд за їхньою заявою постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

Згідно розяснень даних в п.20 та 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 року за № 14, додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК ( 1618-15 ); воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов'язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви.

Відповідно до статті 221 ЦПК ( 1618-15 ) роз'яснення рішення суду, а не ухвали, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, у тому числі й роз'яснення мотивів ухваленого рішення, суд ухвалою відмовляє в роз'ясненні рішення.

Як вбачається з тексту заяви ОСОБА_1 він просить розяснити рішення щодо способу захисту його прав та яка норма закону підлягає до застосування.

В рішенні місцевий суд навів мотиви, чому в заявлений ОСОБА_1 спосіб вони не можуть бути задоволені, оскільки розпочато процедуру ліквідації банку з витікаючими по закону наслідками та зазначив, що вони не можуть бути захищені у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Мотиви та висновок місцевого суду є чіткими та зрозумілими.

Щодо ухвалення додаткового рішення, то як вбачається з тексту заяви ОСОБА_1 просить задоволити його позовні вимоги, в задоволенні яких цим рішенням від 3 жовтня 2016 року вже відмовлено, тобто фактично змінити його, що суперечить закону.

Оскільки ухвала місцевого суду постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, наведених у ній, то колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. п.1 ч.2 ст.307, 308, 313-315, 317, п.2 ч.1 ст.324 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: