АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 677/168/16-ц
Провадження № 22-ц/792/1872/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі : головуючого - судді Марцинкевича А.М.,

суддів: Янчук Т.О., Грох Л.М.

секретар: Дубова М.В.

з участю: позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника процесу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів

в с т а н о в и л а:

У січні 2016 року позивач ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаним позовом посилаючись на те, що від шлюбу із ОСОБА_2 мають спільного сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, якому відповідач після розірвання шлюбу матеріальної та моральної підтримки не надає, виховання його не займається, не цікавить його здоров'ям. Тому, на підставі висновку органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, відносно його сина ОСОБА_5, просила задоволити її позов.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погоджуючись із вказаним рішенням, вважає його незаконним, без належного дослідження обставин справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи. Вважає, що суд не дав належної правової оцінки доказам, які доводять, що відповідач після розірвання шлюбу взагалі не брав участі у вихованні та утриманні своєї дитини. Тому, апелянт просить суду скасувати дане рішення суду та ухвалити нове, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і

обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав і мотивів.

____________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Боголюбова Л.М. Провадження 22ц/792/1872/16

Доповідач - Марцинкевич А.М. Категорія № 52

Згідно до вимог ч.1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи.

Батьки можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України, зокрема, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини (п. 2).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Згідно рішення Літинського районного суду Вінницької області від 14.05.2013 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано (а.с.6).

З виконавчого листа від 06.03.2013 року вбачається, що на виконанні перебуває виконавчий лист щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 в розмірі 400 грн. щомісячно, та аліменти на утримання ОСОБА_1, до досягнення дитиною трьох років, в розмірі 200 грн. щомісячно (а.с.15).

Висновком органу опіки та піклування Літинської райдержадміністрації

від 02.12.2015 року вважав за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітнього сина ОСОБА_4, з тих підстав, що батько протягом трьох років не з'являвся до дитини і не цікавився нею (а.с. 8).

Під час слухання справи в суді апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб від 25.06.2016 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7 і змінила прізвище на ОСОБА_7.

Пред'явивши позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 просила задовольнити вимоги на підставі п.2 ч.1 ст.164 СК України.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд обґрунтовано виходив з того, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2, який має намір спілкуватися з сином, є недоцільним, а заборгованість по аліментам, яку частково погасив, не є підставою для задоволення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України однією з підстав позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України N 20 від 19.12.2008 р.), ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Відповідно до п. 18 вищевказаної Постанови, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Враховуючи намір батька змінити своє ставлення до виховання своєї дитини, бажання спілкуватися з ним, апеляційний суд вважає, що позбавлення батьківських прав, як крайній захід не може бути застосований до відповідача і не відповідатиме інтересам дитини.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції належно не дослідив усі обставини справи та не надав оцінки доказам, спростовується змістом рішення суду, в якому викладено та досліджено усі обставини справи та у відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням.

Доводи апеляційної скарги про недоведеність факту погашення відповідачем заборгованості по аліментах не приймаються до уваги, оскільки ця обставина не має значення для вирішення спору.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зазначені висновки суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів і незгоди апелянта з висновками суду.

Рішення суду першої інстанції постановлене з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313,315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 08 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий: /підпис/ Судді:/підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду А.М.Марцинкевич