Справа № 308/8715/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Придачук О.А

при секретарі Бомбушкар В.П..

за участю позивачки ОСОБА_1

представника позивача - адвоката ОСОБА_2

перекладача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 16.12.2006 року вонам уклала шлюб з ОСОБА_4, який зареєстровано у виконкомі Ратівецької сільської ради Ужгородського району. . За час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 Спільне життя у сторін не склалося, за час спільного проживання між ними через різні погляди на життя постійно виникали сварки та суперечки. В останній час спільного життя між ними існувала лише неприязнь один до одного, що призвело до того, що сторони припинили проживати разом, і понад три місяці позивачка з дітьми проживає окремо від відповідача. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. А тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, дітей залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітніх дітей синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має мінливий та нерегулярний дохід, по 2000 грн на кожну дитину щомісячно.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні наведеним у позовній заяві. Додала, що відповідає має іншу жінку, примирення між ними є неможливим, за час спільного життя відповідач неодноразово застосовував щодо неї фізичне насильство. Уточнила, що з відповідачем проживають окремо вже 6 місяців. Додала, що рішення про розірвання шлюбу добре обдумала, оскільки спроб розлучитися вже було багато. Також повідомила, що відповідач не працює офіційно, виїжджає на заробітки, під час спільного проживання заробляв приблизно 5000 грн. в місяць.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 03.10.2016 року та від 02.11.2016 року, про причини неявки суду не повідомив, а тому суд розглядає справу за його відсутності, за наявності достатніх доказів про права та обовязки сторін і ухвалює заочне рішення.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги наявність дітей, її інтереси, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 16.12.2006 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи свідоцтвом про шлюб серії І-ФМ № 017646, що видане виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

У шлюбі у сторін 02.12.2008 року народився син ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ФМ № 121180, виданого виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, а 17.06.2010 року син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ФМ № 168730, виданого виконкомом Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області.

Подружнє життя у сторін не склалося, через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя через що у сторін постійно виникали сварки та скандали, в ході яких відповідач застосовував до позивачки фізичне насильство, що призвело до того, що шлюбні відносини між сторонами припинено, на протязі шести місяців сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивачка бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, про що свідчить зміст позовної заяви та її пояснення в суді.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, а також наявність, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивачки та дітей, а тому шлюб підлягає розірванню.

Малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 суд вбачає за необхідне залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Статтею 180 СК України визначений обов"язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з ОСОБА_4 слід стягнути в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дітей синів ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, відповідно до ст. 184 СК України, в розмірі по 1250 грн. на кожну дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду 25 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_1 аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст. 24, 112, 182-183 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 208, 209, 224-228, 233, 235, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований 16 грудня 2006 року у виконкомі Ратівецької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 10, між ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, розірвати.

Малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, залишити проживати разом з матірю ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, що проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі по 1250 грн щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення позивачки до суду 25 серпня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судовий збір в розмірі 1102,4 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_8