Провадження № 2/712/120/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з позовом до відповідача про усунення перешкод в реалізації права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину вона є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Можайського, буд. 53 в м. Черкаси. Крім неї, за вказаною адресою зареєстрований її брат, відповідач по справі ОСОБА_2. Відповідач по справі за місцем реєстрації не проживає з 1975 року, речей у будинку не має, місцем своєї реєстрації не цікавиться, оскільки на даний час він є громадянином ОСОБА_3 Федерації і проживає на її території. Зазначене ставить її у скрутне матеріальне становище, вирішити зазначений спір позасудовим шляхом неможливо, в звязку з чим звернулася за захистом своїх прав до суду.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, хоча про час, місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Аналогічна правова норма закріплена в ст. 150 ЖК України, відповідно до якої громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку) квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Згідно свідоцтва про право спадщину від 05.10.2016 року позивач є власником житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого по вул. Можайського, буд. 53 в м. Черкаси.

Відповідно до довідки про склад сімї від 11.10.2016 року № 10684 в належному позивачу будинку зареєстрований відповідач по справі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Факт реєстрації відповідача створює позивачу перешкоди у користуванні власністю, оскільки ОСОБА_2 участі в утриманні будинку не приймає, комунальні послуги не сплачує, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої приєдналась Україна 17.07.1997 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтями 319, 321 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії. Право власності є непорушним.

Гарантуючи захист права власності законодавство надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю мід ним і власником житла або законом.

Відповідно до акту обстеження, складеного 11.10.2016 року за участю сусідів та представника комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний» встановлено, що ОСОБА_2 в будинку № 53 по вул. Можайського в м. Черкаси не проживає, особисті речі відсутні.

За таких обставин суд вважає, що наведені обставини дають підстави стверджувати, що відповідачем по справі порушуються права позивача, як власника обєкта нерухомого майна. Факт його безперервної відсутності за місцем реєстрації з 1975 року є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст. ст. 319, 391, 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 приміщенням житлового будинку № 53 по вул. Можайського в м. Черкаси шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування зазначеним приміщенням.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: