УХВАЛА

"05" грудня 2016 р. м. Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Бондарчук В.В., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій просить накласти арешт на квартиру загальною площею 19,39 кв.м., житловою площею 13,20 кв.м., яка розташована за адресою: м.Житомир, площа Польова, 14, кв. 234 шляхом заборони будь-яким особам укладати угоди стосовно цього майна, проводити його реєстрацію та перереєстрацію, здійснювати його відчуження.

В обгрунтування вказує, що вказана квартира належить на праві власності на підставі договору дарування ОСОБА_1, остання заборгувала банку 16 559 грн. 74 коп. та банк звернувся до суду із позовом про стягнення цієї заборгованості, тому, з метою виконання рішення суду, просить задовольнити заяву про забезпечення позову.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути чітко зазначено обраний вид забезпечення позову з обґрунтуванням його необхідності, а також інші відомості.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 152 ЦПК України).

Згідно п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. ,,Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому суд звертає увагу, що ціна позову визначається з реальної вартості майна, якою є грошова сума, за яку це майно може бути придбане в даний час у даній місцевості, тобто повинна відповідати критеріям дійсності (реальності) на час подання позову (пп. "а" п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності").

Судом встановлено, що між сторонами наявний майновий спір з приводу неповернення кредитних коштів в сумі 16 559 грн. 74 коп.

В обґрунтування необхідності застосування заходів забезпечення позову представник позивача посилається лише на те, що невжиття заходу забезпечення позову призведе до порушення прав позивача на задоволення своїх вимог за рахунок майна ОСОБА_1

Як вбачається з позовної заяви, відповідач заборгувала позивачу 16 559 грн. 74 коп. В свою чергу позивач, звертаючись із такою заявою, не довів відповідними доказами належність вказаної вище квартири саме ОСОБА_1 та не надав доказів вартості квартири, тому вимоги заяви про забезпечення позову не обгрунтовані та не співрозмірні з позовними вимогами.

За вказаних обставин суд вважає за необхідне відмовити позивачу у вжитті заходу забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного суду України Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову № 9 від 22.12.2006 р.

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про забезпечення позову у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя В. В. Бондарчук