Справа № 640/5937/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

за участю секретаря Пічугіної А.Г.

за участі:

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території. Вказував, що відповідач є власником квартири №38 у житловому будинку №3-А по вул. Заліська у м. Харкові, а позивач виконавцем житлово-комунальних послуг у цьому будинку. Зазначив, що власники квартир у вищезазначеному будинку були повідомлені про необхідність прибути до ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» для укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, підготовлений ними відповідно до типового договору, шляхом розміщення оголошень на інформаційних стендах будинку. Однак відповідач цього не зробив. Вказував, що до відповідача надсилався лист з вимогою погашення боргу за отримані ним житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, але ОСОБА_3 на ці листи не відреагував та борг не погасив. Зазначив, що відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг само по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обовязку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично ними користується.

Наголошував на тому, що згідно із вимогами Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011р. №869 та п.1 Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 03.06.2009 року №242 та п.1 Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради від 26.02.2013 року №77 встановлені тарифи на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території, які надає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт», та ці тарифи складають 1,6902 грн. за 1 кв.м загальної площі квартири з 03.06.2009 року та 3,161 грн. за 1 кв.м. з 26.02.2013 року відповідно.

Вказав, що у серпні 2015 року представник ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з відповідача, який 21.09.2015 року був виданий судом, але 31.03.2016 року ухвалою суду був скасований з огляду на те, що між сторонами вбачається спір про право. Таким чином, станом на 31.03.2016 року у відповідача перед позивачем за період з 01 березня 2013 року по 31 березня 2016 року утворилась заборгованість щодо сплати коштів за утримання будинку, споруд та прибудинкової території в сумі 12702 грн. 60 коп., яка на теперішній час не погашена.

Просив суд стягнути вказану заборгованість з відповідача та судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1, який діє на підставі довіреності від 10.11.2015 року підтримав позов з підстав в ньому наведених, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2, який діє на підставі адвокатської угоди від 13.06.2016 року заявив та надав до суду письмове клопотання про застосування судом строків позовної давності до позовних вимог позивача, а також вказував, що взагалі вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки між позивачем та відповідачами відсутній договір про надання послуг, а тому вважав, що немає доказів надання будь-яких послуг позивачем відповідачу. Зазначав, що позивач не є належним субєктом, який має право предявляти вимоги зі стягнення заборгованості. Крім того, наголошував на тому, що немає доказів того, що позивач надає послуги у тому обсязі, в якому він зазначає та що тарифи, за якими стягується плата є обґрунтованими. Вказував, що ОСОБА_3 не вважає себе отримувачем послуг. Не заперечував проти того, що відповідач отримує квитанції, в яких нараховані суми до сплати за послуги, які нібито надає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» та що зі скаргами щодо неналежного здійснення обслуговування будинку позивач ні до кого не звертався.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавця та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг ( стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Зі змісту ч. 1 ст.11 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» випливає, що функції балансоутримувача до приватизації квартир виконує попередній власник будинку. Він повинен на вимогу обєднання власників багатоквартирного будинку передати житловий комплекс на баланс обєднання. Якщо ж немає особи, якій будинок може бути переданий на баланс, попередній власник ( територіальна громада та уповноважені нею юридичні особи) змушені продовжувати виконувати функції баласоутримувача.

Як встановлено судом і не оспорюється сторонами по справі, відповідач ОСОБА_3 є власником та фактично мешкає у житловому багатоквартирному будинку у м. Харків, вул. Заліська б. 3-А.

Вказана квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який з 01 жовтня 2012 року було передано в управління Виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд - Комфорт», який на теперішній час є експлуатаційною організацією, про що укладено відповідний договір з будівельною компанією АТ «Агросервіс-Україна», а саме Договір про надання послуг з управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд від 01.10.2012 року (а.с.13-15).

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що АТ «Агросервіс-Україна» доручає надавати організації ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» послуги з управління будинком та обєктів благоустрою, що розташовані на прибудинковій території за адресою: м. Харків, вул. Залеська,3-А загальною площею 9503,8 кв.м, а останній бере на себе забезпечення його сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження його споживчих властивостей та організації забезпечення потреби мешканців обєкта у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості.

Згідно вказаного договору ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» надає житлово-комунальні послуги з прибирання прибудинкової території, прибирання сходових кліток, вивезення побутових відходів, прибирання підвалів, технічних поверхів та покрівлі, технічне обслуговування ліфтів, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем, дератизацію, дезінсекцію, послуги з обслуговування димовентиляційних каналів, ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем, що розміщені на закріпленій в установленому порядку прибудинкової території, освітлення місць загального користування, енергопостачання ліфтів, а також надає інші послуги, які необхідні для належного управління та обслуговування будинків.

Таким чином, судом встановлено, що позивач відповідно до договору безпосередньо займається управлінням житлового фонду, який переданий забудовником (балансоутримувачем) та між якими укладено Договір та відповідно до діючого законодавства є особливим учасником відносин у сфері житлово-комунальних послуг.

Отже, позивач у цій справі є організацією, яка уповноважена надавати послуги, зокрема, з утримання будинку та прибудинкової території, розташованих за адресою: м. Харків вул. Залеська, 3-А у м. Харкові., організації та задоволення потреб мешканців будинку в житлово-комунальних та інших послугах, укладання договорів з суб'єктами господарювання для забезпечення житлового фонду комунальними послугами, нарахування, обліку та збору плати за надані споживач послуги, а тому має право вимагати від відповідача оплати послуг з утримання будинку та прибудинкової території, виконавцем яких позивач є, а також плати за інші надані житлово-комунальні послуги.

Договір АТ «Агросервіс-Україна» та ВК «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» від 01.10.2012 року підписаний повноважними на той час особами, виконується та до цього часу сторонами не оспорений, оскільки відомості про зворотне матеріали справи не містять.

Статтями 20, 21 Закону України «Про об'єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначені права та обов'язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг та обов'язком оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов'язком виконавця є надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

З обставин справи вбачається, що хоча між сторонами по справі не укладено письмового договору, проте, позивач фактично їх надавав (а.с.22-26), а відповідач раніше здійснював оплату за надані послуги, хоча і за рішенням суду (а.с.21).

Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, оскільки за п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Відповідно до ч.3 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

У даному випадку позивач, виконавши свої зобов'язання з надання послуг, має законні підстави вимагати від споживача оплати за надання цих послуг.

Окрім цього, частиною 1 ст.218 ЦК України передбачено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність.

Тобто, у судовому засіданні встановлено, що між сторонами фактично існували і існують правовідносини по наданню послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території і користування такими послугами, які випливають із зазначених вище нормативно-правових актів. Позивач виконував свої зобов'язання по наданню таких послуг, відповідач є споживачем цих послуг та зобов'язання по їх оплаті у повному обсязі не виконував.

При цьому власники квартир у вищезазначеному житловому будинку про необхідність укладення Типового договору про надання послуг попереджалися. Так, з пояснень представника позивача вбачається, що на інформаційних стендах у підїздах було розміщено оголошення про необхідність укладання відповідного договору. Договір про надання послуг з утримання будинків, що запропонований ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» відповідає Типовому договору, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2009 р. N 529 «Про затвердження Типового договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», тому ознайомитися з його умовами можливо у будь-який час самостійно. Ці обставини представник відповідача у судовому засіданні не спростував.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2015 ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» надіслало на адресу знаходження майна відповідача (м. Харків, вул. Заліська, 3-А) листа з вимогою погасити борг самостійно у найближчий термін.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з у тримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відході тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: 1) перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; 2) друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/ тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Ціни/ тарифи на комунальні послуги та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій формуються та затверджуються центральними органами виконавчої влади, національними комісіями, що здійснюють державне регулювання у відповідних сферах, та органами місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, визначених законом.

Розпорядженням виконавчого органу Харківської міської ради затверджуються змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надаються виконавцями цих послуг. Ця інформація є публічною , оприлюднюється у СМІ і є у загальному доступі.

Згідно з вимогами Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою КМУ від 01.06.2011р. № 869 та п. 1 Рішення Виконавчого комітету Харківської міської ради Харківській області від 26.02.2013 № 77 встановлені тарифи на услуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової територій, які надає ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт».

Тариф на послуги з утримання будинку та прибудинкової території за зазначеною адресою встановлений на рівні 3,161 грн. за 1 кв.м

Також, відповідно до вимог п. З ст. 12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015, невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. При

цьому згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 12 цього Закону витрати на управління багатоквартирним будинком є витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку. Також згідно з вимогами ст. 317 Цивільного кодексу України, на зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно наданого позивачем до позовної заяви розрахунку ОСОБА_3 має заборгованість за послуги з утримання житлового будинку та при домової території за період з 01.03.2013 року по 31.03.2016 року у сумі 12702,60 грн.

Розрахунок заборгованості був перевірений судом, відповідає встановленим у визначеному рішенням тарифам, відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що існують оплачені ними суми, що не були враховані у розрахунку позивача.

Доказів, які спростовують вищезазначену суму заборгованості відповідач до суду також не надав.

Належне інформування споживача про наявність заборгованості було здійснено щомісячно шляхом квитанцій, які надсилаються власнику. Проти цих обставин представник відповідача в судовому засіданні не заперечував.

Щодо посилань представник відповідача про те, що ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» не довів, що на належному рівні виконує послуги з обслуговування будинку, то суд зазначає наступне.

Права споживачів житлово-комунальних послуг визначені у ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року № 1875-IV. Споживач має право на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством;

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі порушення виконавцем умов договору споживач має право викликати його представника для складення та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види, показники порушень тощо. Виклик представника виконавця має здійснюватися у спосіб, обумовлений у договорі між споживачем і виконавцем.

Найбільш зручним і надійним є направлення письмової заяви, яку необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла заяву. Зразок такої заяви наводиться у Додатку 9 Закону.

Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше строку, визначеного договором. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їхніми підписами. У разі неприбуття представника виконавця в погоджений умовами договору строк або необґрунтованої відмови від підписання акта-претензії він вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі. Зразок акта-претензії наводиться у Додатку 10 та Додатку 11. Акт-претензію необхідно зареєструвати у канцелярії виконавця із одержанням вхідного номера виконавця та підписом особи, яка прийняла акт-претензію. Акт-претензія споживача подається виконавцю, який протягом трьох робочих днів вирішує питання про перерахунок платежів або видає письмово споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензій.

Однак відповідачем у спірний період не було належним чином оформлено актів-претензій, заяв в погоджений умовами договору строк, що не дає підстав вважати їх доводи щодо неналежного надання послуг у спірний період доведеними.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини, (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

З боку відповідача не доведено відсутності своєї вини у невиконанні зобов'язання з оплати послуг з утримання будинку, споруд та прибудинкової території, або факт виконання даного зобов'язання.

Щодо клопотання представника відповідача про застосування до заявлених позовних вимог строків позовної давності, то суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 260 ЦК України передбачено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 1 статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 1 статті 254 ЦК України передбачено, що строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку.

Як зазначено в ч.1 та ч.2 ст.264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку, позовна давність переривається у разі пред'явлення позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось відповідачем, в серпні 2015 року ВК «ЖЕК «Новобуд-Комфорт» звертався до Київського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги.

Таким чином, позивач скористався своїм правом за допомогою наказного провадження стягнути з відповідача виниклу заборгованість, проте ухвалою суду від 31 березня 2016 року судовий наказ від 21 вересня 2015 року був скасований за заявою ОСОБА_3 та заявнику було розяснено його право заявити свої вимоги у позовному провадженні (а.с.7).

Оскільки відповідно до вимог ч.3 ст.118 ЦПК України позивач з об'єктивних причин не мав можливості реалізувати своє право на звернення до суду з позовною заявою, суд вважає необхідним відраховувати строк позовної давності з моменту звернення позивача до суду з заявою про видачу судового наказу.

Тобто, у суду є підстави вважати, що у серпні 2015 року було здійснено переривання позовної давності. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

У звязку з чим, суд вважає, що клопотання про застосування строків позовної давності є таким, що не підлягає задоволенню, оскільки позивач встановлений законодавством строк позовної давності за вимоги з 01 березня 2013 року по 31.03.2016 року не порушив.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи надані докази та даючи їм правову оцінку, враховуючи встановлені судом і наведені вище обставини, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір з відповідача.

Керуючись ст.ст. 64, 68 ЖК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 257, 267, 510, 526, 541, 610, 614 ЦК України; ст.ст. 10, 11, 60, 74, 76, 88, 169, 197 ч.2, 209, 212, 214, 215 ЦПК , суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» до ОСОБА_3, про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН) на користь виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (61037, м. Харків, пр.-т Московський, 199 «Д-5», оф. 108.2, , р/р 3275 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023) суму заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території за період 01.03.2013 р. по 31.03.2016 р. у розмірі 12702,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН) на користь виробничого кооперативу «Житлово-експлуатаційний кооператив «Новобуд-Комфорт» (61037, м. Харків, пр.-т Московський, 199 «Д-5», оф. 108.2, , р/р 3275 в ПАТ «УКРСОЦБАНК», МФО 300023) судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Повний текст рішення буде складений 15 червня 2016 року.

Суддя Якуша Н.В.