Апеляційний суд Житомирської області
Справа №272/1453/15-ц Головуючий у 1-й інст. Карповець В. В.
Категорія 27 Доповідач Жигановська О. С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 серпня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Жигановської О.С.

суддів Коломієць О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на заочне рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося з позовом про стягнення в солідарному порядку із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором в сумі 24328,58 доларів США. В обґрунтування вимог зазначає, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 06.06.2007 року укладено кредитний №МІ 79-07 на суму 18000,00 доларів США зі сплатою 16 % річних за користування кредитом, винагороди за оформлення кредитного договору в розмірі 0,5% від суми, виданої у момент надання кредиту. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № МІ-79-09 від 06.06.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_3 поручився перед Банком за виконання ОСОБА_2 умов кредитного договору №МІ 79-07. Позичальник умови договору не виконував належним чином, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 24.11.2015 року становить 35265,96 доларів США та складається із заборгованості за кредитом 9037,04 ( Долар США); заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8321,71 (Долар США); пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 17907,21 (Долар США). Оскільки заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2011 року з відповідачів вже стягнуто заборгованість в солідарному порядку в розмірі 96297,60 грн., тому Банк просив стягнути із відповідачів заборгованість за кредитним договором в солідарному порядку з урахуванням стягнутої рішенням суду заборгованості.

Заочним рішенням Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто на користь ПАТ «ПриватБанк» із ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором №МІ-79-07 від 06.06.2007 року в сумі 24328,58 Доларів США, що за курсом 24,06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2015 року складає 585345,63 грн. В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості із поручителя та ухвалити нове - про задоволення позову у повному обсязі. Вважає, що дане рішення винесене з порушенням норм матеріального і процесуального права та без належної оцінки доказів у справі.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах, визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що 06 червня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір №МІ 79-07 на суму 18000,00 доларів США зі сплатою 16 % річних за користування кредитом, винагороди за оформлення кредитного договору в розмірі 0,5% від суми, виданої у момент надання кредиту (а.с.15-19).

В забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором було укладено договір поруки № МІ-79-07 від 06.06.2007 року відповідно до якого ОСОБА_3 поручився перед Банком за виконання ОСОБА_4 умов кредитного договору №МІ 79-07, тобто боржником у вказаному договорі зазначено ОСОБА_4 (а.с.20).

У звязку із неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_2, станом на 24.11.2015 року заборгованість складає 35265,96 доларів США та складається із заборгованості за кредитом 9037,04 ( Долар США); заборгованості за відсотками за користування кредитом - 8321,71 (Долар США); пені за несвоєчасне виконання зобовязання за договором 17907,21 (Долар США).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02.08.2011 року з відповідачів стягнуто заборгованість в солідарному порядку в розмірі 96297,60 грн.

Таким чином, згідно розрахунків Банку заборгованість, яка утворилася за період із 02.08.2011 року по 24.11.2015 року становить 24328,58 доларів США, що за курсом 24,06 відповідно до службового розпорядження НБУ від 24.11.2015 року складає 585345,63 грн., яку суд першої інстанції і стягнув із позичальника ОСОБА_2

Рішення суду в цій частині не оскаржується, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення кредитної заборгованості із поручителя ОСОБА_3, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що останній зобовязався відповідати перед Банком за виконання зобовязань за кредитним договором, проте боржником у договорі поруки зазначено ОСОБА_4, а не ОСОБА_5, відтак доводи Банку що ОСОБА_3 відповідає саме за зобовязаннями ОСОБА_2 є неприйнятними.

Доводи апеляційної скарги про те, що у даному випадку має місце лише технічна помилка, допущена при оформленні договору поруки, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки така технічна помилка в договорі поруки досі не виправлена, відповідні письмові зміни до договору не внесено. За таких обставин наявні у матеріалах справи докази не свідчать про належне оформлення договору поруки між Банком і ОСОБА_3 відповідно до вимог ст.547 ЦК України на забезпечення виконання вище вказаного кредитного договору. Крім того, вказані обставини встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили (а.с.38-40).

Враховуючи наведене, рішення суду першої інстанції ухвалено із дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» відхилити.

Заочне рішення Андрушівського районного суду Житомирської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий : Судді: