Провадження №2/523/4134/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" грудня 2016 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

головуючого - судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі

справу за позовом

Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення заборгованості на предмет іпотеки.

ВСТАНОВИВ:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом його продажу , в рахунок часткового погашення заборгованості за кредитним договором №386/07ф-ц від 18.10.200р. в розмірі 3 712 498,22 грн., нерухоме майно є предметом Іпотечного договору від 22.10.2007року. При цьому, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від свого імені будь-якій особі-покупцю за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку, передбаченому ст. 38 Закону України «Про іпотеку», з наданням ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» усіх прав продавця, у тому числі, але не виключно: укладати договір купівлі-продажу, отримувати дублікати правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки в органах БТІ, органах нотаріату та інших органах державної влади, місцевого самоврядування та у будь-яких установах незалежно від форм власності; отримувати всі необхідні документи та довідки (в тому числі витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності) для продажу вищезазначеного предмета іпотеки у Державній реєстраційній службі України та всіх підпорядкованих структурних підрозділах, в органах нотаріату або у інших органах, які будуть здійснювати функції з реєстрації речових прав на нерухоме майно; здійснювати будь-які платежі у якості продавця у процесі укладання договору купівлі-продажу предмету іпотеки; звертатися до субєктів оціночної діяльності із заявою про проведення експертної оцінки предмету іпотеки, а також ставити підписи від свого імені за одержання експертної оцінки, отримувати довідки та документи, які необхідні для укладання та нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу; надати приватному нотаріусу право відкрити розділ на предмет іпотеки квартиру під номером 68, що знаходиться в місті Одеса по вулиці 40 років Оборони, в будинку за № 2, загальною площею 66,7 кв.м., в тому числі житловою площею 38,5 кв.м ща набувачем (покупцем) за ціною, що буде визначена субєктом оціночної діяльності на день реалізації; отримувати в органах місцевого самоврядування за місцезнаходженням предмета іпотеки довідки про склад сімї іпотекодавця, копії будинкових книг, технічну документацію; виселити всіх мешканців з квартири № 68 за адресою: місто Одеса, вул. 40 років Оборони, будинок під № 2.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що 18.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» (сучасне найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 р.) та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 386/07ф-2, згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.3 якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США 00 центів, термін повернення кредиту 17 жовтня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором 22.10.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 5215. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору, іпотекодавцями передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: квартиру під номером 68, що знаходиьтся в м. Одеса по вулиці 40 років Оборони, в будинку № 2, загальною площею 66,7 кв.м, в тому числі житловою 38,5 кв.м. В результаті порушення позичальником його зобовязань щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом, в останнього виникла заборгованість за кредитом, яка станом на 22 лютого 2016 року становить 83 731 (вісімдесят три тисячі сімсот тридцять один) долар США 28 центів, що складається з:

заборгованості за кредитом 58 566,76 дол. США;

відсотків за користування кредитом 76 553,85 дол. США; (в еквіваленті по курсу НБУ) 26,855762 грн. за 1 дол. США на 22.02.2016 року заборгованість по тілу кредиту та відсотках становить 3 628 766,94 грн.); та 83 731 (вісімдесят три тисячі сімсот тридцять одна) гривня 28 копійок, що складається з:

комісії за РО 0,00 грн.;

штраф/пеня за несвоєчасне погашення кредиту (неустойка) 83 731,28 грн.

Загальна заборгованість 3 712 498 (три мільйони сімсот дванадцять тисяч чотириста девяносто вісім) гривень 22 копійки.

У звязку з неналежним виконанням зобовязань за кредитним договором, у ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» виникає право звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі, відповідно до п.п. 7.2, 7.3 іпотечного договору.

Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_7 , ОСОБА_4 до суду не зявилися, про час, місце та дату слухання справи повідомлялися належним чином, причин неявки суду не сповістили.

Представник відповідача ОСОБА_2, ОСОБА_8, в судовому засіданні позов не визнала, надала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначено, що позов не підлягає задоволенню з підстав, викладених у ст. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», статей 38-40 Закону України «Про іпотеку», статті 109 Житлового кодексу України, а також заяву про застосування позовної давності.

Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи всі надані докази в їх сукупності, приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 слід відмовити у повному обсязі з наступних підстав.

Згідно наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 18.10.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний банк» (сучасне найменування ВАТ «ВіЕйБі Банк» з 18.05.2010 р.) та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № 386/07ф-2, згідно пунктів 1.1, 1.2, 1.3 якого банк надав позичальнику кредит на споживчі потреби в розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) доларів США 00 центів, термін повернення кредиту 17 жовтня 2017 року.

В забезпечення виконання зобовязань позичальника за вказаним кредитним договором 22.10.2007 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстровано в реєстрі за № 5215. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору, іпотекодавцями передано в іпотеку банку наступне нерухоме майно: квартиру під номером 68, що знаходиьтся в м. Одеса по вулиці 40 років Оборони, в будинку № 2, загальною площею 66,7 кв.м, в тому числі житловою 38,5 кв.м.

На даний момент позичальник, ОСОБА_2, свої зобовязання за кредитним договором не виконує, отже в нього утворилась заборгованість щодо повернення кредитних коштів та по сплаті процентів за користування кредитом, а також неустойки за неналежне виконання зобовязань.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 15.05.2009 року позов ПАТ «ВіЕйБі Банк» до ОСОБА_2 було задоволено, стягнуто з Відповідача заборгованість за кредитним договором № 386/07ф-2 від 18 жовтня 2007 року в розмірі 509 145,79 грн.

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.03.2015 р. № 63, було розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку»за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку»майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов'язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. У разі задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки майновий поручитель набуває права кредитора за основним зобов'язанням.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. Згідно договору іпотеки, у випадках порушення Іпотекодавцем зобов'язань за договором, Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення, оформлене відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку». Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, він вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про іпотеку»у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку»у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно із ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

За змістом статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку» та статті 109 ЖК України особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення . У такому випадку виселення здійснюється відповідно до частини четвертої статті 109, 1322 ЖК України.

Як вбачається із п. 2.2 Іпотечного договору від 22 жовтня 2007 року, право власності на квартиру за адресою: м. Одеса, вул. 40 років оборони ОдесиАДРЕСА_1, належить іпотекодавцям на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Управлінням житлово-комунального господарства та паливно-енергетичного комплексу Одеської міської ради 18 вересня 2007 року, зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №12-34382, зареєстрованого Комунальним підприємством «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості» 25.09.2007 року. Це означає, що іпотечне житло не було придбане за рахунок кредиту, повернення якого забезпечується його іпотекою цієї квартири. Отже, звернення стягнення на таку квартиру, що тягне за собою виселення іпотекодавців, неможливе без надання їм іншого постійного житлового приміщення.

Окрім того, відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: - загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають оплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; - опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню іпотекодержателя; - заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; - спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; - пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Верховним Судом України у своїх постановах по справах №№ 6-1205цс15, 6-2479цс15, 6-1935цс15 було висловлено правову позицію, згідно із якою в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки у порядку ст. 38 Закону України «Про іпотеку» обовязково має бути зазначено початкову ціну предмета іпотеки. Посилання суду на визначення початкової ціни предмета іпотеки під час здійснення виконавчого провадження суперечить вимогам статей 39 або 43 Закону України «Про іпотеку».

Згідно із ч. 1 ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивач по справі, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1, не надала до суду доказів проведення оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності, на підставі якої можливо визначити початкову ціну предмета іпотеки. Також не було надано доказів того, хто проживає у квартирі, що є предметом іпотеки, а також того, яке інше постійне житло буде надано відповідачам у разі виселення з предмету іпотеки.

Керуючись ст. ст. 7,11,12,33, 37-40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК України, ст.ст. 4,6,10,11,14, 57-60, 77, 88, 169, 212-215, 217, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_4 про звернення стягнення заборгованості на предмет іпотеки відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд Суворовського району міста Одесишляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі , але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя