Справа № 489/2678/16-ц
Номер провадження 2/489/1704/16
Ухвала

Іменем України

07 червня 2016 року місто Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Кокорєв В. В., розглянувши матеріали позовної заяви за вх. № 11852/16-Вх

за позовом про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним,

позивач: ОСОБА_1;

відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія"

встановив

Позивачем подано до суду позовну заяву про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним.

30 травня 2016 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків протягом п'яти днів з моменту отримання копії ухвали.

03.03.2016 через канцелярію до суду надійшла заява від представника позивача, в якій вказав, що на правовідносини, які виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України "Про захист прав споживачів" в частині звільнення від сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач посилається на ЗУ "Про захист прав споживачів".

Між тим, саме Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

01 вересня 2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» № 483-VIII від 22 травня 2015 року, відповідно до якого було внесено зміни до Закону України «Про судовий збір», відповідно до яких статтю 5 вказаного Закону викладено в новій редакції, а положення щодо звільнення споживачів від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав - виключено.

Раніше п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону №3674-VI передбачав, що споживачів - за позовами, що пов'язані з порушенням ії прав,- звільняються від сплати судового збору. Проте, Законом України від 22 травня 2015 року №484-VIІ, який набрав чинності 1 вересня 2015 року, внесено зміни до Закону №3674-VI та викладено статтю 5 цього закону у новій редакції, якою вже не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов'язані з порушенням їхніх прав.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 27.05.2016, тобто на час чинності ст. 5 Закону №3674-VI у новій редакції.

Отже, на момент звернення з позовом, правило ч. 3 ст. 22 ЗУ "Про захист прав споживачів" від 12.05.1991, яким було передбачено звільнення споживачів від сплати судового збору, вже не діяло з часу набуття чинності Закону №3674-VI у новій редакції, оскільки у разі існування колізії діє норма, яка прийнята пізніше.

На відсутність підстав для звільнення споживачів від сплати судового збору орієнтував Верховний Суд України в ухвалах від 06 і 14 січня, 09 лютого та 18 березня 2016 року.

До позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору (ч. 5 ст. 119 ЦПК України).

Згідно з абз. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви не майнового характеру, складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, а також оплатить витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи те, що позивачем у встановлений строк недоліки не усунуто, суддя вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачу.

Керуючись ч. 2 ст. 121 ЦПК України суддя

ухвалив

Повернути позивачу позовну заяву про захист прав споживача, визнання кредитного договору недійсним, позивач - ОСОБА_1, відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Довіра та Гарантія".

Ухвалу може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В. В. Кокорєв