Провадження № 4-с/344/151/16
У Х В А Л А

05 грудня 2016 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Пастернак І.А.

секретаря Кріцак Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Івано-Франківського міського суду скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції про арешт коштів на банківському рахунку боржника, винесену у виконавчому провадженні №47480642, зобовязання вжити дії, спрямовані на зняття арешту з банківського рахунку боржника ОСОБА_1, накладеного у виконавчому провадженні №47480642, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з наведеною скаргою, посилаючись на те, що винесення головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_2 постанови про арешт коштів боржника від 19.05.2015 року є незаконним, оскільки, дії щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на кошти боржника вчинені не за місцем проживання чи перебування боржника, що є порушення ст. 20 ЗУ Про виконавче провадження. Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10.07.2015 року скасовано постанову головного державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про відкриття виконавчого провадження №47480642 по примусовому виконанню виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 боргу в користь ПАТ КБ Приватбанк, а тому, у державного виконавця виник обовязок скасувати всі обмежувальні заходи застосовані у вказаному виконавчому провадженні. За наведених підстав просив скаргу задоволити.

В судове засідання заявник не зявився, представник заявника попередньо подав до суду заяву про розгляд скарги за відсутності заявника, просив вимоги скарги задоволити в повному обсязі (а.с.10).

Представник Дніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали скарги, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 124 ОСОБА_3 України, судові рішення ухвалюються іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України. ОСОБА_3 України є нормами прямої дії.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

08 травня 2015 року на підставі заяви представника ПАТ КБ "ПриватБанк" головним державним виконавцем Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №0907/2-227/2011, виданого 23.04.2014 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу в розмірі 452715,72 грн.

19 травня 2015 року винесено постанову про арешт коштів боржника, що була прийнята до виконання Публічним акціонерним товариством "Креді ОСОБА_4" (а.с.12).

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 10 липня 2015 року, що набрала законної сили 30 липня 2015 року, визнано незаконними дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у виконавчому провадженні №47480642 по примусовому виконанню виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості, які полягають у відкритті виконавчого провадження не за місцем проживання (реєстрації) боржника (знаходження майна, місця роботи), та скасовано постанову головного державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ про відкриття виконавчого провадження №47480642 по примусовому виконанню виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості (а.с. 4, 5).

Частиною 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За змістом ч.1 ст.6 цього ж Закону державний виконавець зобовязаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Положенням ч.1 ст.20 зазначеного Закону передбачено, що виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу.

Суд звертає увагу на те, що ухвалою Івано- Франківського міського суду від 10 липня 2015 року, що набрала законної сили 30 липня 2015 року, визнано незаконними дії головного державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ у виконавчому провадженні №47480642 по примусовому виконанню виконавчого документа про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" заборгованості, які полягають у відкритті виконавчого провдження не за місцем проживання (реєстрації) боржника (знаходження майна, місця роботи), а постанову головного державного виконавця про відкриття виконавчого провадження скасовано. Зокрема, даною ухвалою встановлено, що, відкривши виконавче провадження не за місцем проживання чи реєстрації боржника, державний виконавець допустив порушення закону. Суд вважав, що посилання відділу ДВС на вказівку адреси боржника стягувачем у заяві про відкриття виконавчого провадження не ґрунтуються на законі, оскільки, державний виконавець повинен керуватися відомостями про місцезнаходження боржника, зазначеними у виконавчому документі або доказами проживання боржника чи місцезнаходження його майна на території даного відділу ДВС, наданими стягувачем. Таким чином, суд дійшов висновку, що таких належних доказів представник відділу ДВС суду не надав, тому державний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження, винісши відповідну постанову, яка підлягає скасуванню.

Отже, судом було встановлено, що державний виконавець незаконно відкрив виконавче провадження, тому скасував постанову про відкриття виконавчого провадження, яка є неправомірною.

Більше того, відповідно до вимог ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, які надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, які відповідно до статті 47 цього Закону надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Державним виконавцем порушено дану норму закону, оскільки боржника ОСОБА_1 не було повідомлено про відкриття виконавчого провадження за адресою, вказаною у виконавчому документі, також зазначеної вище постанови останній не отримував, чим його позбавлено можливості самостійно виконати рішення без негативних для нього наслідків (стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій, накладення арештів тощо).

Таким чином, у порушення ч.1 ст.20 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження було незаконно відкрито, а в порушення ч.1 ст.31 даного Закону постанову про відкриття не було направлено боржнику за адресою, вказаною у виконавчому документі.

Враховуючи наведене, державний виконавець не мав правових підстав приступати до примусового виконання виконавчого документа в порядку ч.1 ст.27 Закону України "Пре виконавче провадження" та здійснювати всі інші виконавчі дії, в тому числі, виносити постанову про арешт коштів боржника від 19.05.2015 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що права боржника ОСОБА_1 були порушені, оскільки дії державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ, які полягають у винесенні постанови від 19.05.2015 року про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №47480642 по примусовому виконанню виконавчого листа №0907/2-227/2011, виданого 23.04.2014 року Івано-Франківським міським судом, про стягнення з ОСОБА_1 в користь ПАТ КБ "ПриватБанк" боргу в розмірі 452715,72 гри., є неправомірними, а зазначена постанова підлягає скасуванню.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10.03.2016 року скасовано постанову державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ від 19.05.2015 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до статті 387 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Дослідивши матеріали скарги, перевіривши чи діяв державний виконавець відповідно до ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», у межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_3 та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для вчинення дії; безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямована ця дія; своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає дії головного державного виконавця при винесенні 19.05.2015 року постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №47480642 неправомірними та слід усунути порушення шляхом скасування вказаної постанови.

Щодо вимоги скарги про зобовязання державного виконавця зняти арешт з банківського рахунку боржника ОСОБА_1, накладений у виконавчому провадженні №47480642, то обов'язок державного виконавця вжити всіх передбачених законом заходів щодо виконання ухвали суду, а тому не потребує додаткового судового уповноваження.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 124 ОСОБА_3 України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 6, 11, 20, 31 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 60, 383-387 ЦПК України, керуючись ст. ст. 209-210, 386, 387 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа: Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції про визнання дій державного виконавця незаконними, скасування постанови державного виконавця Дніпровського ВДВС Дніпродзержинського міського управління юстиції про арешт коштів на банківському рахунку боржника, винесену у виконавчому провадженні №47480642, зобовязання вжити дії, спрямовані на зняття арешту з банківського рахунку боржника ОСОБА_1, накладеного у виконавчому провадженні №47480642 задоволити частково.

Визнати неправомірними дії головного державного виконавця Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо винесення 19.05.2015 року постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №47480642.

Скасувати постанову головного державного виконавця Дніпровський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції ОСОБА_5 щодо винесення 19.05.2015 року постанови про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні №47480642.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Івано-Франківський міський суд протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Пастернак І.А.