У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., ЗавгородньоїІ.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Газета «Звягель», прокуратури Житомирської області, Генеральної прокуратури України, Товариства з обмеженою відповідальністю «Видавництво та телерадіокомпанія «Редакція Газети «Эхо» (Відлуння)» про визнання інформації недостовірною та такою, що принижує честь і гідність, ділову репутацію та її спростування, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, у якому зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 на офіційному веб-сайті прокуратури Житомирської області та на порталі Генеральної прокуратури України в мережі «Інтернет» було розміщено повідомлення під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_2».

У повідомленні прес-служба прокуратури Житомирської області інформувала про причетність керівника Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів «Спілка по газифікації села Броники» до розтрати державних коштів на суму близько 4 млн. грн, виділених Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (далі - ПАТ НАК «Нафтогаз України»).

У Новоград-Волинській щотижневій газеті «Звягель» від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 на сторінці № 10 та у Житомирській обласній газеті «Эхо» («Відлуння») за ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_2 на сторінці № 4 були розміщені аналогічні повідомлення.

Вважав, що поширена відповідачами інформація стосується позивача, про що свідчить пряма вказівка на нього, як керівника обслуговуючого кооперативу, як особи причетної до вчинення кримінального правопорушення щодо розкрадання державних коштів, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» на будівництво газопроводу. Ця інформація була поширена через глобальну мережу «Інтернет», і таким чином доведена до відома невизначеної кількості користувачів та відвідувачів веб-сайту.

Просив:

− визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацію про те, що він причетний до вчинення кримінального правопорушення, що було вчинене за домовленістю із службовими особами Товариства з обмеженою відповідальністю «Укргазінвест» (далі - ТОВ «Укргазінвест»), умисно, з корисливих мотивів, щодо розтрати майже 4 млн. грн, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» для будівництва газопроводу, оприлюднену та поширену відповідачами на їх офіційних веб-сайтах та у Новоград-Волинській щотижневій газеті «Звягель» і Житомирській обласній газеті «Эхо» («Відлуння»).

− зобов'язати відповідачів протягом 10 календарних днів з дня набрання рішенням законної сили спростувати поширену інформацію про те, що він причетний до вчинення кримінального правопорушення, що було вчинене за домовленістю із службовими особами ТОВ «Укргазінвест» умисно, з корисливих мотивів, щодо розтрати майже 4 млн. грн, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» для будівництва газопроводу, оприлюднену та поширену відповідачами на їх офіційних веб-сайтах та у Новоград-Волинській щотижневій газеті «Звягель» і Житомирській обласній газеті «Эхо» («Відлуння»).

− зобов'язати відповідачів розмістити на офіційних веб-сайтах та у Новоград-Волинській щотижневій газеті «Звягель» і Житомирській обласній газеті «Эхо» («Відлуння») повідомлення про ухвалене у справі рішення та публікацію резолютивної частини цього рішення.

− стягнути з відповідачів 5тис. грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року, залишеним без змін та ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що згідно з витягом з кримінального провадження від 07 серпня 2015 року № 0000006 за ч. 5 ст. 191 КК України до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено наступні відомості: «Посадові особи ТОВ «Укргазінвест» спільно з посадовими особами обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів «Спілка по газифікації села Броники» умисно, з корисливих мотивів шляхом зловживання службовим становищем з липня 2012 року під час виконання робіт з газифікації с. Броники, а саме по об'єктах «Газопостачання с. Броники Новоград-Волинського району. Розподільчі мережі» та «Газопостачання сіл Брониківської сільської ради (с. Броники, с. Марушівка, с. Кропивня) Новоград-Волинського району (1-ша черга будівництва підвідний газопровід до сіл Броники та Марушівка)» вчинили розтрату державних коштів ПАТ НАК «Нафтогаз України» в особливо великих розмірах на суму близько 4 млн. грн.» (а. с. 106). При цьому відомості про осіб, яким повідомлено про підозру, у витягу відсутні.

На офіційному веб-сайті прокуратури Житомирської області у мережі «Інтернет» та порталі Генеральної прокуратури України ІНФОРМАЦІЯ_1 розміщено повідомлення наступного змісту: «ІНФОРМАЦІЯ_2. Сьогодні, 7 серпня Новоград-Волинською міжрайонною прокуратурою внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом розтрати державних коштів на суму близько 4 млн. грн, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» для будівництва газопроводу. Установлено, що службові особи ТОВ «Укргазінвест», за домовленістю із керівником обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів «Спілка по газифікації села Броники», умисно, з корисливих мотивів, розтратили майже 4 млн. грн, виділених державною нафтогазовою компанією для газифікації трьох сіл району. Досудове розслідування у кримінальному провадженні провадиться міським відділом міліції. Процесуальне керівництво здійснює Новоград-Волинська міжрайонна прокуратура» (а. с. 109).

Зазначена інформація через електрону пошту була направлена прокуратурою Житомирської області та отримана редакціями ТОВ «Газета «Звягель», ТОВ «Видавництво та телерадіокомпанія «Редакція Газети «Эхо» («Відлуння»)».

На підставі зазначеного повідомлення прокуратури у Новоград-Волинській щотижневій газеті «Звягель» від ІНФОРМАЦІЯ_3 НОМЕР_1 на сторінці № 10 було розміщено повідомлення наступного змісту: «Розслідується розтрата 4 мільйонів гривень державних коштів. 7 серпня Новоград-Волинською міжрайонною прокуратурою внесено відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом розтрати державних коштів на суму близько 4 мільйонів гривень, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» для будівництва газопроводу. Встановлено, що службові особи ТОВ «Укргазінвест», за домовленістю із керівником обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів «Спілка по газифікації села Броники», умисно, з корисливих мотивів, розтратили майже 4 млн. грн, виділених державною нафтогазовою компанією для газифікації трьох сіл району. Досудове розслідування у кримінальному провадженні провадиться міським відділом міліції. Процесуальне керівництво здійснює Новоград-Волинська міжрайонна прокуратура» (а. с. 33).

У Житомирській обласній газеті «Эхо» («Відлуння») за ІНФОРМАЦІЯ_4 НОМЕР_2 на сторінці № 4 було розміщено повідомлення наступного змісту: «Розслідується розтрата 4-х мільйонів гривень. Новоград-Волинська міжрайонна прокуратурою внесла відомості до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за фактом розтрати державних коштів на суму близько 4 млн. грн, виділених ПАТ НАК «Нафтогаз України» на будівництво газопроводу. «Як було встановлено, службові особи ТОВ «Укргазінвест» за домовленістю з керівником обслуговуючого кооперативу з будівництва газопроводів «Спілка по газифікації села Броники», умисно, з корисливих мотивів розтратили майже 4 мільйони гривень, виділених державною нафтогазовою компанією для газифікації трьох сіл району», − повідомила прес-служба прокуратури. Досудове розслідування у кримінальному провадженні провадиться міським відділом міліції. Процесуальне керівництво здійснює Новоград-Волинська міжрайонна прокуратура» (а. с. 77).

Згідно зі ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію. Поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов'язків, вважається юридична особа, у якій вона працює.

Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом. Спростування недостовірної інформації здійснюється незалежно від вини особи, яка її поширила, у такий же спосіб, у який вона була поширена (частини 6, 7 статті 277 ЦК України).

За змістом ст. 62 Конституції України, ст. 2 КК України, ч.1 ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов'язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Стаття 6 вищевказаної Конвенції визначає, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Барбера, Меццері і Джабардо проти Іспанії» зазначив, що у розумінні суду принцип презумпції невинуватості полягає у тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

Проте у справі «Дактарас проти Литви» Європейський суд з прав людини зробив висновок стосовно некоректно вжитого слова чи виразу про винуватість особи, коли самі по собі вони не можуть порушувати права людини. Суд зауважив, що принцип презумпції невинуватості вимагає від державних посадових осіб бути дуже обережними у висловлюваннях стосовно кримінального провадження, в якому вина обвинуваченого ще не була встановлена компетентним судом. Однак для з'ясування того, чи дотримано пункт 2 статті 6 Конвенції, необхідно було зважити не лише на фактичні висловлювання державної посадової особи, а й на контекст, у якому їх було зроблено. Піддавши критиці невдалий вираз «доведеність вини», суд все ж визнав відсутність порушення презумпції невинуватості, оскільки прокурор мав на увазі «не питання доведення вини заявника доказами що явно не є питанням, яке має вирішувати прокурор, а питання наявності в матеріалах справи достатніх доказів вини заявника, які б давали підстави для передання справи на розгляд суду».

У справі «Аллене Де Рібемон проти Франції» Європейський суд з прав людини встановив, що п. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не може бути перешкодою для влади щодо інформування громадськості про розслідування, які ведуться, але вона зобов'язує, щоб влада робила це стримано та делікатно, як того вимагає принцип презумпції невинуватості.

Внесення прокурором відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань передбачено статтею 214 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 6 Закону України «Про прокуратуру» інформація про діяльність прокуратури оприлюднюється в загальнодержавних та місцевих друкованих засобах масової інформації і на офіційних веб-сайтах органів прокуратури.

Частиною 1 статті 29 Закону України «Про інформацію» передбачено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.

У пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Судами встановлено, що відповідачами розміщено повідомлення про факт розслідування злочину. Повідомлення також містить твердження про встановлення факту вчинення розтрати посадовими особами ТОВ «Укргазінвест» за домовленістю з керівником Обслуговуючого кооперативу по будівництву газопроводів «Спілка по газифікації села Броники». Імена цих осіб та характер домовленості між ними не зазначено. Посилання на статтю Кримінального Кодексу України, яка встановлює карність діяння, відсутнє.

Таким чином, суди дійшли правильного висновку, що оприлюднене відповідачами повідомлення не містить інформації, достатньої для кваліфікації зазначеної події як злочину. Зокрема, відсутні відомості про фізичну особу (осіб) яка вчинила діяння; не вказано час та місце вчинення злочину.

Відповідно до п. 3 ст. 42 Закону України «Про друковані засоби масової інформації (пресу) в Україні», редакція, журналіст не несуть відповідальність за публікацію відомостей, які не відповідають дійсності, принижують честь і гідність громадян і організацій, порушують права і законні інтереси громадян або являють собою зловживання свободою діяльності друкованих засобів масової інформації і правами журналіста, якщо вони є дослівним відтворенням публічних виступів або повідомлень суб'єктів владних повноважень, фізичних та юридичних осіб.

Суди обґрунтовано відмовили у позові. Доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами першої й апеляційної інстанцій при розгляді справи дотримано вимоги закону, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 29 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М., Євтушенко О.І., Завгородня І.М.