Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Карпенко С.О., Кузнєцова В.О.
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року,-

вс т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про стягнення аліментів, який мотивований тим, що з 30 вересня 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу сторони мають спільну дитину-інваліда. Вказувала, що на даний час шлюбні стосунки з відповідачем припинені, однак, між ними не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання та виховання сина. Уточнивши позовні вимоги, просила стягнути з ОСОБА_5 на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 грн щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову; стягнути з ОСОБА_5 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову; зобов'язати ОСОБА_5 брати участь у додаткових витратах на утримання сина, для проведення двох курсів медикаментозного лікування, загальною вартістю 4 800 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 15 січня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 500 гривень, щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання ОСОБА_4, в твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень, щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає до негайного виконання.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 15 січня 2016 року змінено в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та позивача.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 гривень, щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 аліменти на її утримання, в твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 23 червня 2015 року.

В іншій частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального та порушення норм процесуального права та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зареєстрували шлюб 30 вересня 1995 року.

Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, який є інвалідом дитинства з 2005 року.

Встановлено, що ОСОБА_6 проживає разом з матір'ю ОСОБА_4 у АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Ленінської районної у м. Полтаві ради від 11 червня 2015 року № 04-749, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської районної у м. Полтави ради та одержує державну соціальну допомогу на дитину-інваліда ОСОБА_6 Пенсія складає 949 грн, надбавка на догляд становить 358, 30 грн.

Ухвалюючи рішення суд першої інстанції виходив з того, що загальний дохід ОСОБА_5 з 21 квітня 2015 року по 06 серпня 2015 року становив 27 179, 09 грн, а тому, враховуючий значний середньомісячний дохід відповідача, прийшов до висновку про обґрунтованість суми аліментів, заявленої позивачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Сімейного кодексу України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною-інвалідом, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Згідно роз'яснень, даних у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, керуючись ст.ст. 88, 180, 182 СК України, дійшов до обґрунтованого висновку про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітнього сина та позивача, оскільки середній щомісячний дохід ОСОБА_5 за період з 21 квітня до 31 липня 2015 року становив 2 940 грн, а одноразова виплата у розмірі 18 077, 89 грн, виплачена відповідачу у серпні 2015 року є одноразовим платежем на розвиток підприємницької діяльності і не має враховуватись судом для визначення середньомісячного заробітку платника аліментів.

Такі висновки суду апеляційної інстанції відповідають нормам матеріального і процесуального закону, а також встановленим обставинам справи.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків апеляційного суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова
С.О. Карпенко
В.О. Кузнєцов