Ухвала

іменем україни

9 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ

ЖуравельВ.І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління охорони здоров'я Маріупольської міської ради, Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 2 м. Маріуполя, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення другої групи інвалідності,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що висновком експертної комісії Київського НДІ гігієни праці та профзахворювань від 28 вересня 1993 року йому було встановлено професійне захворювання.

28 березня 1994 року ОблЛТЕК № 1 ОКЛ ім. Калініна йому встановлено ІІІ групу інвалідності внаслідок профзахворювання та 40 % втрати працездатності.

Зазначав, що відповідно до наказу МОЗ України № 183 від 7 квітня 2004 року МСЕК м. Маріуполя повинна встановити йому ІІ групи інвалідності, оскільки у нього було виявлено більше двох захворювань, які є причиною інвалідності.

Враховуючи викладені обставини, просив, із урахуванням уточнень, визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_3 (голови МСЕК міської поліклініки № 1 м. Маріуполя), ОСОБА_4 (завідуючої КЗ ЦПМСД № 5, амбулаторія № 5), ОСОБА_5 (лікаря КЗ ЦПМСД № 5, амбулаторія № 5) щодо невстановлення йому ІІ групи інвалідності з 7 квітня 2004 року; визнати бездіяльність посадових осіб Управління охорони здоров'я Маріупольської міської ради Донецької області щодо невжиття необхідних заходів для встановлення йому ІІ групи інвалідності при розгляді його скарги та ненадання відповіді на неї; зобов'язати МСЕК встановити йому з 7 квітня 2004 року ІІ групу інвалідності на підставі п. 2.2 наказу МОЗ України № 183 від 7 квітня 2004 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 6 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 31 березня 2016 року, ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення та ухвалу судів попередніх інстанцій та на направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження по вищевказаній справі слід відмовити, виходячи з наступного.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності рішень судів попередніх інстанцій.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, правильно застосувавши положення Європейської хартії прав пацієнтів, Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» (в редакції, що діяла станом на 7 квітня 2004 року), Положення про медико-соціальну експертизу, затверджену постановою Кабінету Міністрів України № 83 від 22 лютого 1992 року, Основ законодавства України про охорону здоров'я, оцінивши докази відповідно до ст. 212 ЦПК України, з дотриманням норм процесуального права, обґрунтовано виходив із того, що встановлення другої групи інвалідності віднесено до компетенції МСЕК.

Суди правильно зазначили, що позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження факту проходження ним необхідних обстежень, оглядів, а також направлення відповідного лікувально-профілактичного закладу на медико-соціальну експертизу, як того вимагає законодавство України про охорону здоров'я.

Таким чином, встановивши факти та зумовлені ними правовідносини суди правильно застосували норми процесуального права та ухвалили правильні рішення про відмову у задоволенні позову, підстав для скасування яких не вбачається.

Доводи скарги зводяться до оцінки доказів, проте в силу ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження в справі за позовом ОСОБА_2 до Управління охорони здоров'я Маріупольської міської ради, Міжрайонної медико-соціальної експертної комісії № 2 м. Маріуполя, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про встановлення другої групи інвалідності.

Копію ухвали разом з доданими до касаційної скарги матеріалами направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.І. Журавель