Справа № 376/2613/14-ц Головуючий у І інстанції Клочко В. М.
Провадження № 22-ц/780/4179/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 38 13.07.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

13 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого судді: Ігнатченко Н.В.,

суддів: Антоненко В.І., Поліщука М.А.,

за участю секретаря: Воробей В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 листопада 2014 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и л а:

В листопаді 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 5 вересня 2014 року померла її мати ОСОБА_4, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,9500 га, яка складається із земельних ділянок площею 3,0811 га під кадастровим номером :03:009:0001 та 2,8667 га під кадастровим номером :03:009:0004, розташованої на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області.

За життя, а саме 28 серпня 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно заповіла позивачу.

Позивач вказала, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з ОСОБА_4 на час відкриття спадщини і не заявила про відмову від неї.

У звязку з тим, що земельну ділянку спадкодавець отримала в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_5, яка померла 3 березня 2012 року, і не встигла за життя зареєструвати право власності на неї, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину, а тому просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом право власності на спірну земельну ділянку.

Рішенням Сквирського районного суду Київської області від 25 листопада 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на земельну ділянку загальною площею 5,9500 га, яка складається із земельних ділянок площею 3,0811 га під кадастровим номером :03:009:0001 та 2,8667 га під кадастровим номером :03:009:0004, розташованої на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області та посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 146630, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4, яка померла 5 вересня 2014 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення сторін, що зявилися, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що 28 серпня 2014 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким усе своє майно, в тому числі і на яке вона матиме право в майбутньому, заповіла своїй доньці ОСОБА_3

5 вересня 2014 року ОСОБА_4 померла та після її смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки загальною площею 5,9500 га, яка складається із земельних ділянок площею 3,0811 га під кадастровим номером :03:009:0001 та 2,8667 га під кадастровим номером :03:009:0004, розташованої на території Кривошиїнської сільської ради Сквирського району Київської області.

Вказану земельну ділянку спадкодавець отримала в порядку спадкування за заповітом після смерті своєї матері, ОСОБА_5, яка померла 3 березня 2012 року, на підставі рішення Сквирського районного суду від 4 квітня 2014 року.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції дійшов висновку щодо відсутності у позивача можливості у позасудовому порядку набути право власності на земельну ділянку у порядку спадкування за заповітом.

Проте колегія суддів не може повністю погодитися з таким висновками суду з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як вбачається зі змісту ст. ст. 33, 36, 119 ЦПК України на позивача покладено обов'язок визначати відповідача у справі. При цьому суд при розгляді справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі предявлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та зобовязується вирішити справу за тим позовом, що предявлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Винятки становлять справи, вирішення яких є неможливим без участі усіх співвідповідачів у звязку із характером спірних правовідносин.

Якщо позов пред'явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (ст. 33 ЦПК).

Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно специфіки спірних правовідносин), суд повинен відмовляти у задоволенні позову.

Якщо ж справа, у якій судом першої інстанції не вирішено питання про залучення усіх належних відповідачів, без участі яких її вирішення є неможливим, перебуває на розгляді у суді апеляційної інстанції, апеляційний суд відмовляє у позові з цих підстав. При цьому обґрунтованість позовних вимог не перевіряється.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_3М зазначила, що вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини і не заявила відмову від неї. Проте не може отримати свідоцтво про право на спадщину з огляду на те, що її мати за життя не встигла зареєструвати своє право власності на спадкове майно.

Поруч з цим, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 на день своєї смерті була зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_1, але постійно починаючи з 2 жовтня 2006 року до дня смерті проживала разом з чоловіком ОСОБА_2 по вул. Березнева, 1 у с. Цапіївка Сквирського району Київської області.

В матеріалах справи також міститься витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи після смерті ОСОБА_4 Сквирською районної державною нотаріальною конторою за заявою ОСОБА_2

За правилом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

У порушення вимог ст. ст. 212-214 ЦПК України, суд першої інстанції вищевказані обставини та положення закону не врахував, не перевірив правовий режим спірного нерухомого майна та коло осіб, які мають право на його спадкування після смерті ОСОБА_4 та які звернулися у встановлений законом строк до нотаріальної контори, не встановив якими діями Кривошиїнська сільська рада порушила права спадкові права позивача та чи підлягають вони захисту, що призвело до ухвалення рішення з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи.

Крім того, задовольняючи вимогу позивача про визнання права власності земельну ділянку, суд першої інстанції у порушення вимог ч. 1 ст. 33 ЦПК України не залучив чоловіка померлої, який проживав з нею на час відкриття спадщини, з власної ініціативи в якості співвідповідача, чим порушив його право на судовий захист.

Таким чином, встановивши неможливість розгляду справи без залучення до її участі осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_4, апеляційний суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову, що не позбавляє позивача на звернення із відповідними вимогами до належних відповідачів.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції про задоволення позову не відповідає матеріалам справи, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права і відповідно до ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 304, ч. 1 п. 2 ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Сквирського районного суду Київської області від 25 листопада 2014 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Н.В. Ігнатченко

Судді В.І. Антоненко

ОСОБА_6