Провадження № 4-с/756/104/16
У х в а л а

4 травня 2016 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Жук М.В., розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві,

в с т а н о в и в:

У квітні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку, передбаченому ст. 383 ЦПК України зі скаргою на бездіяльності державного виконавця ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві.

Перевіривши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Як вбачається зі змісту скарги та доданих до неї матеріалів, ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця в межах виконавчого провадження № 25378199, порушеного на примусове виконання постанови Оболонського районного суду м. Києва від 07.12.2010 року № 3-13158 про притягнення заявника до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця під час примусового виконання судового рішення ухваленого в порядку КУпАП, а не ЦПК України, то суд не має правових підстав для розгляду його скарги, поданої в порядку 383 ЦПК України.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дії чи бездіяльності.

Частиною 1 ст. 181 КАС України встановлено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 18 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, передбачених пунктами 1-4 частини першої цієї статті.

За таких обставин дії державного виконавця щодо виконання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності підлягають оскарженню до місцевого загального суду, як до адміністративного суду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 210, 383 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя