Справа № 522/3858/16-ц
Провадження № 2/522/4224/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Бойчука А.Ю.

за участю секретаря Громова А. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції про зняття арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, по якому просить суд скасувати постанову Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АН №381282 від 15.03.2010 року про внесення відомостей у Єдиний реєстр заборон відчуження обєктів нерухомого майна відносно майна ОСОБА_1, 06.11.1958 р. н. реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 та зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна належного ОСОБА_1 в тому числі з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач та представник позивача в судове засідання не зявились, про час та на місце розгляду справи належним чином повідомлялись. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представника Приморського ВДВС.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 квітня 2009 року Приморським районним судом м. Одеси було видано судовий наказ № 2-н-3909/09 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок» заборгованість за надані послуги мобільного телефонного звязку та договірні санкції у розмірі 853,55 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 25,50 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу у розмірі 15 грн., за яким Першим Приморським відділом державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції відкрило виконавче провадження ВП №15332630, та в рамках вищевказаного провадження було накладено арешт на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1.

Згідно листа Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції №2587 від 26.02.2016р., виконавче провадження було завершено на підставі пунктів 4,5 статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (у попередній редакції). Повторно зазначений виконавчий документ перебував на виконанні першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ у 2012 році.

Згідно п.п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства Юстиції України № 2274/5 від 25.12.2008 року, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки.

Як визначено п. 9.10 вказаного Порядку, завершені виконавчі провадження включаються в акт про вилучення виконавчих проваджень для знищення (додаток 17), якщо передбачений для них строк зберігання закінчився до 1 січня року, в якому складений акт. Виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню після затвердження акта про вилучення виконавчих проваджень для знищення керівником органу державної виконавчої служби, підпис якого скріплюється печаткою.

Згідно до ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення провизнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі, якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Аналізуючи вищевказані обставини справи та надані докази, суд приходить до висновку, що на даний час відсутні будь-які підстави для накладення арешту на вищевказане нерухоме майно у звязку з відсутністю виконавчого провадження, а тому накладений арешт підлягає скасуванню. Існування обтяження у вигляді арешту на спірне майно створює перешкоди позивачу в реалізації права власності, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із розясненням постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.08.1976 року з наступними змінами „Про судову практику в справах про виключення майна з опису, за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Враховуючи, що реалізація прав позивача є неможливою без надання захисту судом в обраний ним спосіб, суд вважає за можливе зняти арешт, накладений відповідачем на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1. Законних підстав для збереження накладеного арешту судом не встановлено, а тому, враховуючи усі інші встановлені судом обставини, подальше збереження без достатніх підстав вжитих попередньо заходів є неможливим та безпідставним.

Також, позивач в своєму позові просить суд, скасувати постанову Першого відділу державної виконавчої служби Приморського району м. Одеси АН№ 381282 від 15.03.2010 року, однак, у разі прийняття судом рішення про скасування арешту з майна, арешт скасовується за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була над:постанова про накладення арешту на майно боржника (ч.2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, в задоволенні даної частини позовних вимог слід відмовити, оскільки дані повноваження покладені на державну виконавчу службу.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до ст. 16 ЦК України.

Суд, на підставі сукупності зібраних по справі доказів, прийшов до обґрунтованого висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 10, 11, 61, 88, 214-217,224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Зняти арешт та заборону відчуження з нерухомого майна належного ОСОБА_1 в тому числі з 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, накладені постановою першого Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції серії АН №381282 від 15.03.2010 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: