Справа № 750/5335/16-ц
Провадження № 2/750/1797/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

судді Рахманкулової І.П.

із секретарем Разумейко К.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля на збереження,

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Автосіверброк»,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів, в якому просить суд визнати недійсним договір ААЕ №113299 купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, кузов №JTHBF30G146024086, 2004 року випуску, який укладено 03.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю комісіонера Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосіверброк».

Згідно заяви від 18.07.2016 року позивач збільшила позовні вимоги, і, окрім вимоги про визнання недійсним оспорюваного договору, також заявила вимогу про витребування автомобіля на збереження на території незалежного спеціалізованого підприємства ПАТ «Чернігівагроавтосервіс» за рахунок позивача.

Обгрунтувала позивач свої вимоги тим, що відповідач без її відома та без її згоди здійснив відчуження придбаного у шлюбі автомобіля НОМЕР_1, який є обєктом спільної сумісної власності подружжя, а тому такий договір повинен бути визнаний недійсним у відповідності до ст. 65 Сімейного кодексу України.

Вимогу щодо витребування автомобіля на збереження на території незалежного спеціалізованого підприємства ПАТ «Чернігівагроавтосервіс» позивач обґрунтувала необхідністю припинити використання автомобіля невіскою її колишнього чоловіка ОСОБА_6

Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали заявлений позов та просили суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на те, що спірний автомобіль був відчужений у червні 2015 року за усної згоди позивача.

Крім того, у запереченні на позов зазначено, що з огляду на технічний стан автомобіля, він був проданий за 49000 грн., а тому відповідач вважає, що цей автомобіль, виходячи з їх рівня життя, не був цінною річчю, а лише задовольняв побутові потреби сімї як засіб пересування. Також відповідач стверджує, що кошти від продажу автомобіля були використані в інтересах сімї.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, дослідивши письмові докази у справі, суд знаходить підстави для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2002 року (а/с 4).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 31 травня 2016 року шлюб між позивачем і відповідачем розірвано (а/с 79-80).

У період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі на імя ОСОБА_3 згідно довідки рахунку від 17.06.2014 року було придбано автомобіль LEXUS GS 300, кузов №JTHBF30G146024086, 2004 року випуску, вартістю згідно рахунку фактури 140 000 грн. (а.с.86)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль LEXUS GS 300, кузов №JTHBF30G146024086, 2004 року випуску 19.06.2015 року зареєстровано за ОСОБА_3 (а.с.7)

03.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю комісіонера Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосіверброк» укладено договір купівлі продажу транспортного засобу, за яким ОСОБА_3 продав ОСОБА_5 автомобіль НОМЕР_1 за 49000 грн. (а.с.28)

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу автомобіль LEXUS GS 300, кузов №JTHBF30G146024086, 2004 року випуску 15.07.2015 року зареєстровано за ОСОБА_5 (а.с.29)

Позивач у судовому засіданні зазначила, що про факт продажу автомобіля їй нічого не було відомо, так як він залишався у користуванні сімї до кінця 2015 року, а потім ОСОБА_3 їй повідомив, що передав автомобіль для тимчасового користування своєму сину ОСОБА_9

Проте, 01.06.2016 року позивач разом зі своєю донькою ОСОБА_7 на зупинці для автомобілів НОМЕР_2, яким керувала невістка її бувшого чоловіка ОСОБА_6, у звязку з чим для зясування хто є власником автомобіля позивач викликала поліцію, що підтверджується копією заяви позивача до начальника ЧВП ГУНП в Чернігівській області від 01.06.2016 року (а.с.8)

Вказані факти підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, які також повідомили, що автомобіль залишався у користуванні сімї позивача, а тому про продаж автомобіля позивачу не було і не могло бути відомо.

Відповідно до ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 60 СК України, спірний автомобіль є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 як такий, що придбаний у період шлюбу за спільні кошти, і їх частки у праві власності на даний автомобіль є рівними.

Згідно з ч. 1 ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Проте ОСОБА_3 одноособово розпорядився спірним автомобілем, продавши його ОСОБА_5 Отже цей автомобіль вибув з володіння ОСОБА_1 поза її волею, так як остання не давала ОСОБА_3 згоди на його відчуження.

Доводи відповідача, що проданий автомобіль не був цінною річчю, а тому правочин може вважатися дрібним побутовим, позивач заперечує, посилаючись на цінову політику пропозицій продажу автомобіля такої марки та того ж року випуску, з якої випливає, що вартість подібного автомобіля в оголошеннях є значно вищою, ніж ціна, вказана в оспорюваному договорі (а.с.101-103)

Крім того, позивач зазначає, що жодних коштів від продажу автомобіля відповідач їй не давав, в інтересах сімї вони не використовувалися, адже автомобіль після продажу залишався у користуванні сімї до кінця 2015 року, а в подальшому відповідач повідомив їй, що віддав автомобіль для тимчасового користування своєму сину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що в силу вищевказаних норм права і ч. 2 ст. 65 СК України договір купівлі-продажу спірного автомобіля є недійсним, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Проте, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача в частині витребування автомобіля на збереження на території незалежного спеціалізованого підприємства ПАТ «Чернігівагроавтосервіс» за рахунок позивача, оскільки задоволення такої вимоги впливає на права та інтереси та створює обовязок для іншої особи - ПАТ «Чернігівагроавтосервіс», яке не є учасником даного процесу, а згідно листа даного підприємства від 15.07.2016 року послуги по зберіганню автомобіля ним надаються при заключенні договору оренди та належної оплати (а.с.48).

Крім того, відповідач є співвласником автомобіля і користування автомобілем має відбуватися за згодою обох власників.

Таким чином, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, згідно якого суд не може вийти за межі позовних вимог, підстав для задоволення вимоги позивача про витребування автомобіля на збереження на території незалежного спеціалізованого підприємства ПАТ «Чернігівагроавтосервіс» за рахунок позивача, суд не вбачає.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 209, 212 - 215, 292, 294 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі продажу автомобіля недійсним, витребування автомобіля на збереження, задовольнити частково.

Визнати недійсним договір ААЕ №113299 купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, кузов №JTHBF30G146024086, 2004 року випуску, який укладено 03.06.2015 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участю комісіонера Товариства з обмеженою відповідальністю «Автосіверброк».

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 551 грн. 20 коп. на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя