У Х В А Л А

пр. № 4-с/759/146/16

ун. № 759/9070/16-ц

04 липня 2016 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Ключник А.С. розглянувши матеріали скарги ФОП ОСОБА_1 на бездіяльність начальника ВДВС Святощшинського РУЮ м. Києва Вишневського Ю.А., зобовязання вчинити дії та відшкодування майнової шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність начальника ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва Вишневського Ю.А., зобовязання вчинити дії та відшкодування майнової шкоди.

Згідно ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судовий контроль за виконанням судових рішень визначений Розділом VII ЦПК України, де в ст. 383 ЦПК України, вказано про те, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України "Судовий контроль за виконанням судових рішень" є рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення.

Як вбачається зі скарги, скаржник звернувся до суду 29.06.2016 року, та стверджує, що 23.06.2016 року звернувся до начальника ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва із заявою про складання адмінпротоколу за ст. 188-13 КУпАП, відносно начальника управління КОКП ПАТ "Альфа Банк", ОСОБА_3, однак жодних доказів про подання такої заяви суду не надає.

Проте, надає докази звернення 22.04.2016 року.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року, № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» такі скарги мають відповідати загальним нормам щодо форми та змісту позовної заяви, тобто статтям 119-120 ЦПК України, та містити відомості, зазначені в пунктах 3-5 ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження».

У разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, які виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, до заяв (скарг, подань) учасників виконавчого провадження мають застосовуватися положення ЦПК і ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема: ст. 5 ЦПК - про порушення цивільної справи в загальному суді; статей 98, 99 і гл. 14 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов'язків; статей 90, 93 ЦПК - про судові виклики та повідомлення; гл. 20 ЦПК - про судовий розгляд; глав 40, 41 ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження рішень суду першої інстанції; статей 2,18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 64, розділів ХI, XII, XII1 ГПК тощо.

Вирішуючи питання про залишення скарги без руху, суд, вважає за необхідне у відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року, № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» застосувати аналогію процесуального закону, а саме: ст. 121 ЦПК України.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Згідно з п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги та викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а й мають бути зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

У відповідності до ст. 385 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Скарга хоч і містить відомості, що скаржник 23.06.2016 року звернувся до начальника ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва з заявою про складання адмінпротоколу за ст. 188-13 КУпАП, відносно начальника управління КОКП ПАТ "Альфа Банк", ОСОБА_3, однак жодних доказів про подання такої заяви суду не надає.

Таким чином скаржнику, необхідно надати докази, що 23.06.2016 року він звертався до начальника ВДВС Святошинського РУЮ м. Києва з заявою про складання адмінпротоколу за ст. 188-13 КУпАП, відносно начальника управління КОКП ПАТ "Альфа Банк", ОСОБА_3

Окрім того вимога позивача про відшкодування майнової шкоди, не може бути розглянута в порядку ст. 383 ЦПК України. З такою вимогою позивачу необхідно звертатися до суду в порядку адміністративного судочинства.

Оскільки, без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, суд вважає за необхідне скаргу залишити без руху та надати скаржнику строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року, № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» ст.ст. 121, 209,210,223, 383-386 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИВ:

Скаргу ФОП ОСОБА_1 на бездіяльність начальника ВДВС Святощшинського РУЮ м. Києва Вишневського Ю.А., зобовязання вчинити дії та відшкодування майнової шкоди, залишити без руху до усунення недоліків.

Надати скаржнику строк, для усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання скаржником ухвали.

У разі не усунення недоліків скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ключник