У Х В А Л А

судового засідання

29.11.2016 року м.Львів

Франківський районний суд міста Львова в складі :

головуючої судді Мартинишин М.О.

при секретарі Потюк В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові справу за скаргою ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на дії посадових осіб держаної виконавчої служби,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою, в якій просить: визнати дії заступника начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 щодо відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на все майно ОСОБА_1 незаконним; скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2016 року, винесенні заступником начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 та зобовязати заступника начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 зняти арешти з всього майна ОСОБА_1 накладенні постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2016 року

В обґрунтування скарги покликаються на те, що в процесі примусового виконання виконавчого листа виданого 19.07.2016 року Франківським районним судом м. Львова по справі №465/10739/13-ц заступником начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 проведенні виконавчі дії із порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження» так як постанова про відкриття виконавчого провадження від 26.08.2016 року, із зазначенням в постанові добровільно боржникові виконати до 01.09.2016 року, яка була отримана тільки 22.09.2016 року, чим позбавлено його скористатись своїм правом на добровільне виконання рішення, так як наслідок спричинило незаконність дій державного виконавця направлених на примусове виконання рішення. Цього ж дня у зазначеному виконавчому провадженні всупереч наданому строку для добровільного виконання державним виконавцем внесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2016 року, призвело до порушення прав боржника під час здійснення виконавчого провадження, а тому просить скаргу задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, про день,час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому суд вважає за можливе, розглядати справу у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

У судовому засіданні представник заінтересованої особи- ПАТ УкрСиббанк заперечив скарги боржника, та повідомив, що дії державного виконавця відповідають Закону України «Про виконавче провадження». Просить відмовити у задоволенні скарги.

Представник заінтересована особа- Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не з'явився, однак подав заперечення 15.11.2016р. з якого видно, що він просить скаргу слухати у його відсутності, скаргу заперечує з підстав викладених у такому запереченні, а тому суд вважає, що заяву слід слухати у її відсутності на підставі наявних доказів.

Заслухавши пояснення сторін, суд перевіривши матеріали справи, доводи скарги, оглянувши матеріали виконавчого провадження, вважає, що скарга Гурського ОСОБА_1 на дії посадових осіб держаної виконавчої служби не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 19.07.2016 року Франківським районним судом м. Львова по справі видано виконавчі листи по справі №465/10739/13-ц, провадження №2/465/438/15 за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, про стягнення солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за Кредитним договором № 0 1) від 14.02.2007 року в розмірі 71 741, 98 шв. фр. та 139 421, 50 грн. пені., з яких: заборгованість по тілу кредиту 55 468, 68 шв. фр, заборгованість по відсотках 16 273, 30 шв.фр., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 45 570, 58 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах 93 850, 92 грн.; про стягнення солідарно на користь АТ «УкрСиббанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 заборгованість за Кредитним договором № 0 1) від 14.02.2007 року в розмірі 71 741, 98 шв. фр. та 139 421, 50 грн. пені., з яких: заборгованість по тілу кредиту 55 468, 68 шв. фр, заборгованість по відсотках 16 273, 30 шв.фр., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 45 570, 58 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентах 93 850, 92 грн. та про стягнення з ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5 судовий збір у розмірі 3 654,00 грн. в рівних частках по 1218, 00 грн. з кожного.

25.08.2016 року на адресу Золочвіського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській області надійшла заява АТ «УкрСиббанк» від 17.08.2016 року за вих. № 30-3/1514 про відкриття виконавчого провадження в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 71 741, 98 шв. фр., 139 421, 10 грн. пені та судових витрат в розмірі 1 218, 00 грн. та до вищевказаної заяви Банком долучено оригінал виконавчого листа № 465/10739/13-ц, виданого Франківським районним судом м. Львова 19.07.2016 року, копія договору іпотеки, копія технічного паспорту, копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно.

Також, у заяві про відкриття виконавчого провадження стягувач просив одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження накласти арешт на кошти та все належне боржнику майно та оголосити заборону на його відчуження

26.08.2016 року заступником начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №52045630, строк його предявлення не пропущений(до 01.07.2017 року), а виконавчий документ скерований з дотримання вимог ст.20 Закону України «Про виконавче провадження». У внесеній постанові державним виконавцем зазначено строк для добровільного виконання рішення суду до 01.09.2016 року, як це передбачено ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження».

Також, 26.08.2016 року заступником начальника Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_2 в порядку ст.ст. 25,57 Закону України «Про виконавче провадження» та на підставі заяви стягувача винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження по виконанні виконавчого провадження ВП №52045630.

З супровідного листа від 26.08.2016 року № 09-38/В-3/5343 вбачається, що боржнику надано термін на добровільне виконання, а саме до 01.09.2016 року. Разом з тим, дана інформація зазначена і у п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження № 52045630.

Відповідно до ст.14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

З огляду на те, що статтею 129 Конституції України встановлено, що рішення суду, яке вступило в законну силу є обовязковим для виконання по всій території України.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цим Законом, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом.

ОСОБА_6 визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності з ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Норма статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» закріпляє, що державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

У відповідності до ч. 2 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з ч.1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Згідно п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» зазначено, що при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов'язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Як зазначив Пленум Вищого адміністративного суду України в абзаці першому пункту 20 своєї постанови від 13 грудня 2010 року № 3 Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби державний виконавець зобов'язаний здійснювати необхідні заходи щодо своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб і порядок, визначені виконавчим документом.

Оскаржувані постанови 26.08.2016 року скеровано боржнику за адресою вказаною у виконавчому документі рекомендованим листом з повідомленням про вручення у порядку встановленому ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», що підтверджується списком №463 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих поданих в ВПЗ Золочів. Отримання боржником оскаржуваних постанов підтверджується відстеженням пересилання поштових відправлень із офіційно веб-сайту ДП «Укрпошта», згідно якого поштове відправлення №714 вручено особисто 29.08.2016 року, що спростовує твердження боржника, що він отримав їх 22.09.2016 року та те, що він був позбавлений своїм правом на добровільне виконання даного рішення.

На підставі вищевикладеного вбачається, що державний виконавець діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження», правомірно здійснив прийняти до виконання даного виконавчого документу і відкриття виконавчого провадження,та здійснюючи необхідні заходи щодо своєчасного, повного і неупередженого виконання виконавчого документа.

Інших доводів незаконності вказаних дій державного виконавця ні в самій скарзі не боржником зазначено.

Таким чином, порушень вимог Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №52045630 від 26.08.2016 року постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 26.08.2016 року не було.

Відповідно до ч.3 ст.387 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі наданих суду доказів, суд прийшов до висновку, що дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України "Про виконавче провадження", вчинені в повному обсязі та в межах наданих їм повноважень, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення скарги, тому слід відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 3, 4, 10,11, 60, 209, 210, 383, 384,385, 387 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1, з участю заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк, Золочівського районного відділу держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області на дії посадових осіб держаної виконавчої служби.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Апеляційного суду Львівської області через суд першої інстанції шляхом подачі в п'ятиденний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Мартинишин М.О.