Справа № 658/616/16-ц
(провадження № 2/658/414/16)
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м.Каховка

Каховський міськрайонний суд Херсонської області в складі:

Головуючого судді: Батовріної І.Г.

За участю секретарів: Завізьон С.А., Берднікової С.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні залі суду м.Каховки Херсонської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину автомобіля,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 21.11.1998 по 26.12.2014 перебував у шлюбі з відповідачем. Під час спільного проживання в 2011 році ними було придбано автомобіль Mercedes Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який було зареєстровано на ім»я ОСОБА_2 20.08.2014 остання, без відома позивача зняла з обліку МРЕВ ДАІ вказаний автомобіль, та зареєструвала його за відповідачем ОСОБА_3 У зв»язку з тим, що автомобіль є спільним майном подружжя, просить визнати за ним право власності на ? його частину, стягнути з відповідачів на його користь судові витрати, що складаються з судового збору в розмірі 1735,02грн., 4000 грн. витрат на правову допомогу, витрат пов»язаних з проведенням авто товарознавчого дослідження в сумі 600грн., а всього 6335,02грн.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, з підстав зазначених в позові, просив позов задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги також підтримала,наголосивши на тому, що автомобіль Mercedes Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1 являється спільною сумісною власністю подружжя, відповідач ОСОБА_2 без відома позивача перереєструвала транспортний засіб, тому позивач має право на ? його частину. Зазначила також, що правовідносини, що склались між сторонами пов»язані з визнанням порушено права власності ОСОБА_1, та не стосуються поділу майна подружжя. Просила позов задовольнити.

Представник відповідачів ОСОБА_4 в судовому засідання позовні вимоги не визнав. Пояснив, що автомобіль був перереєстрований ОСОБА_2 в період шлюбу за домовленістю з позивачем, оскільки йому залишився інший транспортний засіб, дані обставини вважає не спростованими, оскільки позивач в ході судового розгляду не надав доказів відчуження автомобіля без його відома та відсутності домовленості між сторонами. Відповідач ОСОБА_3 являється добросовісним набувачем, у зв»язку з чим просив у задоволенні позову відмовити з-за безпідставності.

Заслухавши сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини.

21 листопада 1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Каховському району реєстраційної служби Каховського міськрайонного управління юстиції у Херсонській області , було зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, актовий запис №09, прізвище останньої змінено на «ОСОБА_2», що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7).

Судом встановлено, та не спростовувалось сторонами, що в 2011 році подружжя придбало автомобіль Mercedes Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1, який було зареєстровано за ОСОБА_2

Згідно довідки територіального сервісного центру 6545 МВС України в Херсонській області від 20.01.2015, автомобіль Mercedes Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1 21 серпня 2014 року зареєстровано за відповідачем ОСОБА_3.(а.с.10)

Позивач стверджує, що відчуження автомобіля відбулось без його згоди, при цьому жодного доказу цьому окрім усних пояснень, які спростовує представник відповідача своїми поясненнями, не надав.

16 грудня 2014 року рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано, вказане рішення суду набуло законної сили 26.12.2014. (а.с.8)

Середня ринкова вартість автомобіля Mercedes Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1 станом на 12.04.2016 за результатами проведення судовим експертом ОСОБА_6 судової авто- товарознавчої експертизи №18-04-16 від 28.04.2016 визначена в розмірі 322308,40грн (а.с.52-58).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Як вбачається з матеріалів справи та обставин, встановлених судом, автомобіль Benz 416 CDi,2003 року випуску, д.н. НОМЕР_1 придбано в період шлюбу. Жодна із сторін в ході судового розгляду не заявляла про те, що автомобіль придбано за особисті кошти, кошти інших осіб чи прийнято в дар.

Отже, спірний автомобіль є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Відповідно до ч.ч.1,2,5 ст.71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз'яснено, що, вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема, неподільні речі, суди мають застосовувати положення ч. ч. 4, 5 ст. 71 СК України щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності.

Однак, по-перше представник позивача в судовому засіданні наголосив, що спір між сторонами не стосується поділу майна, по-друге на час ухвалення судового рішення спірний автомобіль не належить на праві власності жодному із подружжя, оскільки його було відчужено ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується.

ОСОБА_3 є добросовісним набувачем, оскільки матеріали справи не містять доказів його недобросовісності при отриманні права власності на автомобіль.

Подавши свої докази, сторони реалізували своє право на доказування і одночасно виконали обов'язок із доказування, оскільки ст.60 ЦПК закріплює правило, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси (ст.ст.27, 46 ЦПК України). Таким чином, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні (ст.27 ЦПК України), так і обов'язок із доказування обставини при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Крім того, суд безпосередньо не повинен брати участь у зборі доказового матеріалу.

Отже, необхідно зазначити, що позивачем неправильно було обрано спосіб захисту свого порушеного права, оскільки на цей час спірний автомобіль належить на праві власності ОСОБА_3, який не є і не був одним із подружжя, позивач не просить визнати правочин по відчуженню автомобіля недійсним, оскільки спірний автомобіль було фактично продано без згоди позивача, як зазначає останній, а лише просить визнати за ним право власності на 1/2 частину автомобіля (неподільної речі).

Крім того, згідно з п. 21, 22 Постанови ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від N 5, 07.02.2014, у разі коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов'язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК. Проте даної вимоги позивачем також не заявлено.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

При цьому відповідно до ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, звернувшись до суду з вказаним позовом, ОСОБА_1 обрав невірний шлях захисту свого порушеного права, що є підставою для відмови в задоволенні позову.

Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.88, 209, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на 1/2 частку автомобіля - відмовити.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Каховський міськрайонний суд Херсонської області.

Повний текст рішення суду складено 07.11.2016.

Суддя І. Г. Батовріна