АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 листопада 2016 року м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Чернівецької області в складі:

головуючої Перепелюк І. Б.

суддів: Чупікової В.В., Яремка В.В.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: представника апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року -

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовувала слідуючими обставинами.

Рішенням Сторожинецького районного суду від 18.02.2013р. шлюб, укладений між сторонами 10.05.2002р., був розірваний.

Від шлюбу є неповнолітня донька - ОСОБА_5 22.07.2003р.н.

У зв'язку із скрутним матеріальним становищем в їхній сім'ї та відсутністю коштів на будівництво будинку, яке розпочало подружжя, у 2006 році ОСОБА_2 поїхала на заробітки в Італію та за взаємною згодою з відповідачем донька була залишена з батьком.

Під час перебування в Італії її заробіток складав щомісяця 700 - 800 Євро, з яких вона щомісяця передавала відповідачу гроші в сумі приблизно 1000 Євро на утримання доньки та відповідача, а також на будівництво житлового будинку, в якому відповідач проживає на даний час разом із донькою. Також вона двічі на місяць передавала додому продукти харчування.

22-ц/794/1330/ 2016р. Головуючий у 1 інстанції Казюк О.О.

Категорія 48/50 доповідач Перепелюк І.Б.

По мірі завершення будівництва житлового будинку та у звязку з виниклими у неї боргами та погіршенням стану здоров'я позивач почала надсилати відповідачу менші суми грошей.

Рішенням Сторожинецького районного суду від 27.05.2015р. визначено місце проживання доньки з батьком.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.07.2015р. з позивача стягуються аліменти на користь відповідача на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі 1000грн. щомісяця до повноліття дитини.

Позивач зазначає, що у зв'язку з кризою в Італії її заробітна плата значно зменшилася, на даний час вона не має стабільного заробітку та постійного місця роботи. У 2015 році її заробітна плата складала 257,83Євро щомісяця.

Посилаючись на ці обставини, позивач просила зменшити розмір стягуваних з неї аліментів з 1000грн. до 550грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, просить рішення скасувати, задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апелянт вважає оскаржуване рішення незаконним та необґрунтованим.

Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що посилання суду першої інстанції на те, що з прибутку в розмірі 257,83Євро на місяць, які отримує позивач, вона має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1000грн., які становлять менше 40 Євро, є необгрунтованими, оскільки вказаний щомісячний прибуток є мізерним для належного проживання за межами України і з даної суми позивач несе витрати на різні побутові потреби та оплату житла.

Апелянт посилається на те, що відповідач також повинен належним чином виконувати свої батьківські обовязки по утриманню дитини та забезпечувати її всім необхідним.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційну скаргу слід відхилити, рішення залишити без змін з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Сторожинецького районного суду від 18.02.2013р. шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був розірваний.

Від шлюбу у них є спільна дитина - ОСОБА_5 22.07.2003р.н., яка проживає з відповідачем.

Рішенням Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 27.07.2015р. з ОСОБА_2 стягуються аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 в розмірі по 1000грн. щомісячно до її повноліття.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частина 1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої інстанції посилався на те, що відсутні передбачені законом підстави для зменшення розміру аліментів.

Такі висновки суду відповідають обставинам справи та вимогам закону.

За змістом ч.1 ст.192 СК України зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в результаті якого у нього погіршився матеріальний стан, зокрема зменшився дохід, або змінився сімейний стан платника, в результаті чого у нього з'явилися нові утриманці, або погіршився стан здоров'я, що потягло додаткові грошові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, ОСОБА_2 посилається на наявний в матеріалах справи розрахунок італійською мовою, однак вказаний розрахунок належним чином не перекладений та не завірений, а отже не може бути належним та допустимим доказом.

Посилання апелянта на зміну її матеріального стану, зокрема, зменшення заробітної плати, яку вона отримує перебуваючи за кордоном, не підтверджені належними та допустимими доказами.

При розгляді апеляційної скарги, представник апелянта зазначив, що на момент ухвалення рішення Сторожинецьким районним судом від 27.07.2015р. про стягнення аліментів дохід позивача, як і на даний час становив 257 Євро в місяць.

Апелянтом не було надано жодного доказу на підтвердження погіршення її стану здоров'я чи матеріального становища після ухвалення Сторожинецьким районним судом рішення від 27.07.2015р. про стягнення аліментів. Підстав передбачених ст. 192 СК України для зміни розміру аліментів не вбачається.

За таких обставин, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального, процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, підстав для його зміни чи скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сторожинецького районного суду Чернівецької області від 30 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуюча (підпис)

Судді:(підписи)

З оригіналом вірно :