233 № 233/5590/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2016 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого судді Каліуш О. В., за участі секретаря Мазепа Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Костянтинівка цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про встановлення факту народження дитини,

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з заявою, ОСОБА_1 просить встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_2 12 жовтня 2016 року у м. Макіївка Донецької області дитини чоловічої статі ОСОБА_3, посилаючись на те, що він з 09 серпня 2014 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2.

12 жовтня 2016 року його дружина ОСОБА_2 у медичному закладі м. Макіївки Донецької області народила дитину чоловічої статі, про що отримала медичне свідоцтво про народження № 847 від 12 жовтня 2016 року.

Оскільки дитина народилась на території, яка тимчасово непідконтрольна українській владі, та документ, що виданий медичною установою на цій території є недійсним та не створює правових наслідків, він не може отримати в органах державної влади України свідоцтво про народження сина.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання заявлених вимог та про розгляд справи у його відсутність.

Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився.

Дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами суд дійшов таких висновків.

Відповідно до Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою ВРУ № 789-ХП від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу після народження і з моменту народження має право на імя і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобовязань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно до ч.1 ст. 144 СК України батьки зобовязані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження (ч.3). Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт народження (абз.1 ч.4) та за відсутності документа закладу охорони здоровя або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження (абз.5 ч.4).

У відповідності до ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника (ч.1). Справи про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Судом встановлено, що заявником є громадян України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії КС 167161, виданого 18 січня 2003 року Костянтинівським РВУМВС України в Донецькій області (а.с.3-4).

Заявник ОСОБА_1 з 09 серпня 2014 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 366989, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції Донецької області, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 4 (а.с.21).

За твердженням заявника, 12 жовтня 2016 року у медичному закладі м. Макіївки Донецької області громадянка України ОСОБА_2 народила дитину чоловічої статі ОСОБА_3.

На підтвердження факту народження дитини заявником надані:

- свідоцтво про народження ОСОБА_3, видане Червоногвардійським відділом ЗАЦС від 19 жовтня 2016 року (а.с.9);

- копія медичного свідоцтва про народження № 847 від 12 жовтня 2016 року, виданого Перінатальним центром м.Макіївки (а.с.10);

- довідка Перінатального центру м. Макіївки від 27 жовтня 2016 року № 860, відповідно до якої ОСОБА_2 12 жовтня 2016 року народила дитину чоловічої статі (а.с.11);

- копія обмінної картки пологового будинку, пологового відділення лікарні. Відомості про жіночої консультації про вагітну ОСОБА_2 (а.с.12-13);

- копії протоколів УЗД плоду ОСОБА_2 від 20.09.2016 року , 07.06.2016 року (а.с.14-15);

- копія виписки із медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_2 (а.с.16);

- копія протоколу УЗД ОСОБА_2 від 10.08.2016 року (а.с.17):

- копія обмінної картки пологового відділення. Талон 2 відомості пологового відділення про породіллю ОСОБА_2 (а.с.18);

- фототаблиця з зображенням немовля (а.с.19-20).

Даючи оцінку допустимості свідоцтву про народження ОСОБА_3 та копії медичного свідоцтва про народження № 847 від 12 жовтня 2016 року, як документам, що видані органом та установою на тимчасово окупованій території України, суд керується ч.2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. Крім того, суд враховує норму статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» якою встановлено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, вирішуючи питання щодо оцінки вищезазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Loizidou v.Turkev», «Cyprus v.Turkev», а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v.the Republik of Moldova and Russia»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПО наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди маж бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження дитини для реалізації особистих немайнових прав заявника ОСОБА_1, суд, як виняток, приймає до уваги свідоцтво про народження ОСОБА_3 та копію медичного свідоцтва про народження № 847 від 12 жовтня 2016 року та оцінює їх в сукупності з фототаблицею та копіями медичних документів ОСОБА_2 під час вагітності та пологів, та вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт народження 12 жовтня 2016 року у м. Макіївка Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, від громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, дитини чоловічої статі ОСОБА_3, що надасть можливість заявнику отримати видане державним органом України свідоцтво про народження дитини.

Тож, заяву ОСОБА_1. слід задовольнити.

Керуючись ст. 257-1, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити, встановити факт народження 12 жовтня 2016 року у м. Макіївка Донецької області Україна громадянкою України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_4, від громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5, дитини чоловічої статі ОСОБА_3.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: О.В. Каліуш