Справа № 351/1575/16-ц
Номер провадження №2/351/905/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Сегіна І.Р.,

з участю секретаря Маланчук С.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності. Позовні вимоги мотивували тим, що господарство, яке знаходиться в с. Попельники по вул. Зарінкова, 34 Снятинського району станом на 15.04.1991 р. відносилось до суспільної групи «колгоспний двір», в склад якого входило четверо осіб: ОСОБА_3, батько позивачів, який помер 27.04.2008 р.; ОСОБА_4, мати позивачів, яка померла 26.02.2016р. та позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2. Рішенням Попельниківської сільської ради від 26.09.2000 р. визнано право власності по 1/4 частині за кожним в даному будинковолодінні. Після смерті ОСОБА_3 його частку успадкувала його дружина ОСОБА_4, яка посвідчила в користь позивача ОСОБА_1 заповіт. А тому, ОСОБА_1 належить 3/4 частки спірного будинковолодіння. Після смерті батьків він прийняв спадщину, і являється єдиним спадкоємцем на належні його батькам частки. Позивачці ОСОБА_2 належить 1/4 частина спірного будинковолодіння. У зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів позивачам відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Відповідач ОСОБА_3 спадщину не прийняв та не претендує на її прийняття. Просять визнати за ними право власності на житловий будинок в с. Попельники по вул. Зарінкова, 34 Снятинського району, а саме: за ОСОБА_1 на 3/4 частині, за ОСОБА_2 на 1/4 частину будинковолодіння.

Представник позивачів в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просила позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до витягу з рішення № 49 від 26.09.2000 р. Попельниківської сільської ради вирішено оформити право власності на житловий будинок в селянському господарстві в с. Попельники по вул. Зарінська, 166 за: ОСОБА_3- 1/4 частина, ОСОБА_4 1/4 частина, ОСОБА_1 1/4 частина, ОСОБА_2 1/4 частина.

Із свідоцтва про смерть серії І-НМ № 069051 вбачається, що ОСОБА_3 помер 27.04.2008 року.

Згідно довідки Попельниківської сільської ради від 12.05.2010р., крім померлого ОСОБА_3 в житловому будинку проживали: його дружина ОСОБА_4, син ОСОБА_1, невістка ОСОБА_2. З дня його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина ОСОБА_4, яка зареєстрована та проживає в даному житловому будинку, веде за ним догляд. Заповіт від імені померлого не посвідчувався.

10.05.2010р. секретарем Попельниківської сільської ради посвідчено заповіт, відповідно до якого спадкоємцем всього належного ОСОБА_4 майна є її син ОСОБА_1. 26.02.2016р. ОСОБА_4 померла (свідоцтво про смерть І-НМ № 225513).

22 вересня 2016р. Першою Снятинською районною державною нотаріальною конторою ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_4

Згідно довідок Першої Снятинської районної державної нотаріальної контори від 25.11.2016 року №№ 1851/01-09, 1853/02-14 після смерті ОСОБА_3, який помер 27.04.2008 року, спадкова справа не заведена; після смерті ОСОБА_4 заведена спадкова справа № 245/2016 на підставі заяви про прийняття спадщини за заповітом сина померлої ОСОБА_1, інших спадкоємців немає.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику, у справах за позовами про захист права приватної власності"від 22.12.1995 року № 20 із змінами і доповненнями, щодо роз'яснення ст.ст. 17, 18 ЗУ«Про власність» вбачається, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до Постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року№ 885-ХІІбуввведений в діюЗакон України "Про власність".

Пленум Верховного Суду України упостанові від 22.12.1995 року № 20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності"(далі Постанова) роз'яснив, що положення статей 17, 18 Закону України "Про власність" щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цьогоЗакону (з 15.04.1991року). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору.

Враховуючи те, що станом на 15.04.1991 року спадкове будинковолодіння відносилося до категорії колгоспний двір, головою двору був ОСОБА_3, який помер 27.04.2008 року, а також проживали ОСОБА_4, яка померла 26.02.2016 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, то кожному з його членів належало по 1/4 частині спірного будинковолодіння.

Позивач ОСОБА_1 прийняв спадщину, оскільки у встановлений законом термін подав до Першої Снятинської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Відповідно ст. 392 ЦК України, власник може пред'явити позов про визнання за ним права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч.1ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідност.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи все вищевикладене, дослідивши матеріали справи, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про те, що оскільки позивач ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем спірного майна померлої ОСОБА_4 за заповітом, вступив в управління спадковим майном, оскільки у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає, а тому є підстави для визнання за ним права власності на 3/4 частини спірного житлового будинку, в порядку спадкування за законом. А також за ОСОБА_5 слід визнати право власності на 1/4 частину спірного будинковолодіння.

На підставі наведеного, ст.ст. 120, 123, 529, 548, ЦК України (1963 року), ст.1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.11, 60,209, 214 - 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Зарінкова, 34 в с. Попельники, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. Зарінкова, 34 в с. Попельники, Снятинського району, Івано-Франківської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Снятинський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:підпис

Суддя Снятинського районного суду Сегін І.Р.