Ухвала

іменем україни

21 червня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Югспеціндустрія», про стягнення заборгованості у порядку регресу, -

в с т а н о в и в :

У червні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Хімпроменерго», треті особи: ПАТ «Марфін Банк», ТОВ «Югспеціндустрія», про стягнення заборгованості у порядку регресу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року, провадження у даній справі було закрито.

До Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла вказана вище касаційна скарга ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, яка подана з пропущенням установленого ст. 325 ЦПК України процесуального строку.

У касаційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження вказаних вище рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог статті 325 ЦПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду. У разі пропущення зазначеного строку з причин, визнаних поважними, суддя касаційної інстанції за заявою особи, яка подала скаргу, може поновити цей строк.

Зважаючи на те, що строк на касаційне оскарження пропущено з поважних причин, він підлягає поновленню.

Не погоджуючись із зазначеними ухвалами судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, просить у своїй касаційній скарзі скасувати ухвали судів попередніх інстанцій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року було порушено провадження у справі №904/9154/15 про банкрутство ТОВ «Хімпроменерго», введено мораторій на задоволення вимог кредитора, а тому відповідно ч.4 ст.10 Закону України « Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Згідно ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. ч. 4 ст.10 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника.

Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», відповідно до пункту 2 частини першої статті 12 ГПК справи про банкрутство підвідомчі господарським судам. У зв'язку з наведеним вимоги про поновлення строку звернення до боржника щодо його грошових зобов'язань, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, та про зобов'язання включити до переліку кредиторів не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, дійшов до обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі, оскільки відповідач визнаний господарським судом банкрутом, а тому дана справа не підлягаєрозгляду в порядку цивільного судочинства.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних ухвал вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо їх незаконності та неправильності. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. 325, п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, строк на касаційне оскарження ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 11 березня 2016 року та ухвали апеляційного суду Дніпропетровської області від 17 травня 2016 року.

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хімпроменерго», треті особи: Публічне акціонерне товариство «Марфін Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «Югспеціндустрія», про стягнення заборгованості у порядку регресу.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова