У х в а л а

іменем україни

08 червня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Ізмайлової Т.Л., Кузнєцова В.О., Наумчука М.І.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про виселення, за касаційною скаргою ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 06 липня 2005 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_5 укладений кредитний договір, згідно з яким останній надано кредит у розмірі 39 600,00 доларів США строком до 04 липня 2025 року. В забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором між ОСОБА_5 та ПАТ КБ «ПриватБанк» був укладений договір іпотеки, згідно з яким ОСОБА_5 передала в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1, яка придбана за кредитні кошти.

У зв'язку з неналежним виконанням ОСОБА_5 умов кредитного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» звертався до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, за наслідками якого рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 березня 2013 року, яке змінене рішенням апеляційного суду Вінницької області від 03 березня 2014 року, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_5 перед ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором від 06 липня 2005 року звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_5, шляхом продажу вказаного предмета іпотеки ПАТ КБ «ПриватБанк» з правом укладання від імені власника договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з правом отримання витягів з Державного реєстру прав власності, отримання дублікатів правовстановлюючих документів на вказаний предмет іпотеки у відповідних установах, підприємствах та організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, правом здійснення ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх передбачених чинним законодавством дій, необхідних для продажу предмета іпотеки, з початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності. У іншій частині рішення районного суду залишено без змін.

Посилаючись на те, що після ухвалення судом касаційної інстанції зазначеного рішення, відповідач був письмово попереджений про необхідність виселення, але в добровільному порядку не виселився, просив суд виселити відповідача з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року, позов задоволено частково.

Виселено ОСОБА_4 із квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючі позовні вимоги про виселення ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, правильно визначивши, які правовідносини випливають із встановлених обставин, застосувавши положення ст. 40 Закону України «Про іпотеку», ст. 109 ЖК Української РСР, обґрунтовано виходив із наявності правових підстав для виселення відповідача з квартири, яка є предметом іпотеки та придбана за кредитні кошти.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, в інтересах якого діє ОСОБА_6, відхилити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 18 лютого 2016 року,залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Т.Л. Ізмайлова В.О. Кузнєцов М.І. Наумчук