Ухвала

іменем україни

13 липня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Савченко В.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Колодійчука В.М., Мостової Г.І., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути», третя особа - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути» на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути» (далі - ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути») про стягнення грошових коштів у розмірі 772 700 грн, які були ним сплачені як поручителем відповідача на користь публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») в рахунок погашення заборгованості товариства за кредитним договором від 20 вересня 2007 року, посилаючись на те, що відповідач в добровільному порядку на його вимогу не повертає вказаних коштів.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року, позов задоволено, стягнуто з ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» на користь ОСОБА_1 772 700 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» просить ухвалені в справі судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню виходячи з наступного.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судами встановлено, що 20 вересня 2007 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» було укладено договір про відновлювальну кредитну лінію № 98-01-07, за умовами якого банк відкрив відповідачу відновлювальну кредитну лінію в розмірі 2 000 000 грн строком до 18 вересня 2009 року зі сплатою 17,5% річних.

У забезпечення цього договору того ж дня між банком, ОСОБА_1 та ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» укладено договір поруки № 89, згідно якого позивач поручився перед банком відповідати в повному обсязі за своєчасне та повне виконання зобов'язань за кредитним договором.

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 02 червня 2010 року стягнуто солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість за кредитним договором № 98-01-07 від 20 вересня 2007 року в розмірі 1 543 050 грн 66 коп.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 січня 2011 року зазначене рішення суду в частині вирішення вимог до ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» скасовано й провадження в справі в зазначеній частині закрито, а рішенням господарського суду Кіровоградської області від 11 квітня 2011 року з ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 98-01-07 від 20 вересня 2007 року в розмірі 1 843 249 грн 24 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначав, що на виконання рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 02 червня 2010 року він сам, як поручитель сплатив на користь банку 772 700 грн, решту заборгованості за кредитом сплатив відповідач.

Як вбачається з довідки АТ Банк «Фінанси та Кредит» від 17 грудня 2015 року заборгованість по кредитному договору № 98-01-07 від 20 липня 2007 року укладеному між ТОВ «Кіровоградський РМЗ ім. В.К. Таратути» та банком відсутня (а.с. 22 Т.2), виконавче провадження закрито.

Статтею 512 ЦК Українивизначені підстави заміни кредитора у зобов'язанні.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Статтею 556 ЦК Українипередбачено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Задовольняючи позов, суди дійшли правильного висновку, щодо недоведеності відповідачем достовірними доказами, що сплачені ОСОБА_1 кошти в сумі 772 700 грн були грошовими коштами підприємства, у той час як з квитанції від 27 липня 2011 року вбачається погашення саме позивачем кредитної заборгованості відповідно до договору поруки від 20 вересня 2007 року.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), з урахуванням встановлених обставин і вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, дійшов вірного й обґрунтованого висновку про те, що спірна грошова сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, оскільки ОСОБА_1 виконано зобов'язання забезпечене порукою в повному обсязі, в зв'язку з чим до останнього перейшли права кредитора.

Зазначені висновки судів відповідають обставинам справи й узгоджуються з нормами матеріального права.

Судами, як першої, так і апеляційної інстанцій дотримані вимоги цивільного процесуального закону, всебічно, повно й об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка.

Згідно із ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За таких обставин, підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, оскільки висновки судів про задоволення позову зроблені вірно.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградський ремонтно-механічний завод ім. В.К. Таратути» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда Кіровоградської області від 10 жовтня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 23 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Савченко

Судді: О.І. Євтушенко

В.М.Колодійчук

Г.І.Мостова

О.В.Попович