АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/2788/2016 Головуючий в 1-й інстанції - Арапіна Н.Є.
Доповідач-Чобіток А.О.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого -Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В.,Ящук Т.І.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6»,Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, третя особа: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві про перерахування стягнутих щомісячних виплат,-

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року позивач пред»явив вказаний позов до Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6» та зазначав,що 01.03.1984 року отримав трудове каліцтво на виробництві та став інвалідом 1-ї групи.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року стягнуто з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» на його користь щомісячні виплати на постільну білизну в сумі 42 грн.31 коп. та на доповнення до додаткового харчування 22 грн.80 коп..

Посилаючись на те, що розрахунок вартості на 1 місяць на натільну та постільну білизну згідно з медичним висновком ЛКК від 31.07.2001 року № 257 станом на 29.04.2015 року складає 381,43 грн.,а на доповнення до додаткового харчування згідно з медичним висновком ЛКК від 21.06.2005 року № 1878 станом на 30.04.2015 року складає 99 грн.,позивач просив зробити перерахунок стягнутих за вказаним рішенням суду з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» на його користь зазначених щомісячних виплат та стягнути з тресту на його користь щомісячні виплати у вказаному розмірі.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове,яким зробити перерахунок, починаючи з 30.04.2015 року,стягнутих за рішенням Дніпровського районного суду м. Києва з тресту « Київміськбуд-6» на його користь щомісячних виплат та стягнути з ПАТ «Трест «Київміськбуд-6» або з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Києві на його користь щомісячно виплати,починаючи з 30.04.2015 року по компенсації за постільну білизну 381,43 грн. та доповнення до додаткового харчування 99,06 грн.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, що з»явились в судове засідання, обговоривши доводи апеляційної скарги,обставини справи,колегія суддів приходить до наступного.

Встановлено, що ОСОБА_2, працюючи у ВАТ трест «Київміськбуд-6» 01.03.1984 року отримав трудове каліцтво, внаслідок якого втратив 100 % працездатності, отримавши інвалідність 1-ої групи безстроково , зазнавши параліч обох ніг та втрату контролю над функціями тазових органів.

Відповідно до довідок МСЕК від 28.07.1988 року та 31.07.2011 року ОСОБА_2 потребує додаткових послуг зокрема і постільної та натільної білизни, а також у додаткового харчування ( а.с.4).

Перелік вказаних додаткових послуг зафіксовано медичними висновками ЛКК від 31.07.2001 року № 257 та ЛКК від 21.06.2005 року № 1878 ( а.с.5,8).

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_2 зокрема і щомісячні виплати на постільну білизну в сумі 42 грн.31 коп. та на доповнення до додаткового харчування 22 грн.80 коп. ( а.с. 2).

Згідно з Актом № 10/148 від 09.06.2004 року, СУ-54 ВАТ Трест «Київміськбуд» передало, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві отримало особову справу потерпілого на виробництві - ОСОБА_2 №10/184-476 ( а.с. 47).

За змістом ст. ст. 3, 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пред»явивши даний позов, ОСОБА_2, зазначаючи про те, що рішенням суду від 13.05.2003 року визначено розмір щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування , просив здійснити перерахунок стягнутих вказаним судовим рішенням щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування .

Ухвалою суду першої інстанції від 18.05.2015 року суд призначив попереднє судове засідання, направивши копію позовної заяви ПАТ "Трест Київміськбуд-6», до якого ОСОБА_2 було пред»явлено вимоги.

У попередньому судовому засіданні в суді першої інстанції, представник відповідача ПАТ "Трест Київміськбуд-6» заперечуючи проти позову зазначав, що товариство не є належним відповідачем у даній справі, оскільки відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» після передачі особової справи ОСОБА_2 до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві , відшкодування на медичну та соціальну допомогу, а також забезпечення усіма видами послуг покладається на останнього.

За результатами проведення попереднього судового засідання, суд першої інстанції 15.06.2015 року залучив до участі у справі в якості співвідповідача Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України.

Заявою від 06.07.2015 року, ОСОБА_2 уточнив, що в даному позові просить змінити вже стягнуті судом кошти в зв»язку із зміною цін ( а.с. 68).

Представник відповідача Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України позов до Публічного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-6» визнала. Пояснила, що з 2004 року позивач відмовився від соціальних виплат, тому будь-яких правовідносин між ним та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві не існує.

Представник третьої особи управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору позов до Публічного акціонерного товариства "Трест Київміськбуд-6» визнав. Пояснив, що позивачем закрито банківський рахунок через категоричну відмову отримувати відшкодування шкоди від Фонду.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 213 ЦПК України, законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2, суд першої інстанції виходив з того, що у зв»язку зі змінами в регулюванні порядку відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я при виконанні трудових обов'язків, відшкодування шкоди має провадитися не роботодавцем, вимоги до якого заявлено позивачем, а Фондом, в зв»язку з чим Публічне акціонерне товариство "Трест Київміськбуд-6» не повинно відповідати за позовом, оскільки не є суб'єктом спірних матеріально-правових відносин та не має обов'язків, які з них випливають, перед ОСОБА_2.

Проте з таким рішенням суду колегія суддів погодитись не може, оскільки до нього суд прийшов з порушенням норм матеріального та процесуального права, що регулюють правовідносини, що виникли між сторонами.

Розглянувши даний позов, суд послався на те, що після роз»яснення судом позивачу його права звернутися з позовом до Фонду про стягнення щомісячних виплат та до виконавчої служби про перерахунок та індексацію визначених судом щомісячних виплат відповідно до змін цін у торговельній мережі , ОСОБА_2 письмово викладені уточнення позовних вимог про стягнення щомісячних виплат на постільну білизну в сумі 381,43 грн./міс., доповнення на додаткове харчування в сумі 99,06 грн./міс. з Публічного акціонерного товариства «Трест Київміськбуд-6", який не є належним відповідачем у даному спорі.

Згідно з ч. 1 ст. 214 ЦПК України, саме під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.

Як роз»яснив у своїй Постанові Пленум Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1999 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням його здоров'я від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, провадиться згідно із законодавством про страхування від нещасного випадку. Це законодавство складається з Основ законодавства України про загальнообов'язкове державне соціальне страхування, Закону від 23 вересня 1999 р. N 1105-XIV "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, Закону від 14 жовтня 1992 р. N 2694-XII "Про охорону праці" (в редакції Закону від 21 листопада 2002 р. N 229-IV,Кодексу законів про працю України , а також законодавчих та інших нормативно-правових актів у тій їх частині, що не суперечить Закону N 1105-XIV.

Відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» у вигляді страхових виплат відшкодовується шкода особам, які застраховані від нещасного випадку відповідно до цього Закону, та особам, право яких на отримання відшкодування шкоди, заподіяної їм унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання, пов'язаних із виконанням ними трудових обов'язків, було встановлено раніше згідно з відповідним законодавством СРСР, Української РСР або України. У разі смерті зазначених потерпілих право на страхові виплати належить членам їхніх сімей та утриманцям.

Особам, які потерпіли на виробництві до 1 квітня 2001 року, Фонд сплачує страхові виплати та надає соціальні послуги з того часу, коли відповідні підприємства передали йому в установленому порядку документи, що підтверджують право цих працівників (членів їхніх сімей) на такі виплати й послуги, або коли таке право встановлено в судовому порядку (пункт 2 статті 7 «Прикінцеві положення» Закону України «Про страхові виплати на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», який був чинним на час виникнення спірних правовідносин).

Вказаної правової позиції притримується Верховний Суд України у Постанові № 6-801цс15.

Як вже зазначалось вище, 09.06.2004 року СУ-54 ВАТ Трест «Київміськбуд» передало, а Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві отримало особову справу потерпілого на виробництві - ОСОБА_2 №10/184-476.

Таким чином, саме з вказаної дати у Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м. Києві виник обов»язок по сплаті ОСОБА_2 страхових виплат та наданню соціальних послуг.

Вирішуючи дану справу та встановивши вказані обставини, суд першої інстанції відмовив ОСОБА_2 у задоволенні його позовних вимог у повному обсязі з підстав пред»явлення вимог до ПАТ "Трест Київміськбуд-6», який не є належним відповідачем у справі за вищевказаних обставин, не звернувши увагу на те, що Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було залучено судом в якості співвідповідача.

Відповідно до ст. 55 Конституції України , кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Даною нормою Основного Закону України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом; кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб; кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Аналізуючи вимоги позивача, колегія суддів вважає, що по суті вимоги останнього зводились до зобов»язання здійснити перерахунок стягнутих судовим рішенням, яке набрало законної сили , щомісячних виплат на постільну білизну та на доповнення до додаткового харчування .

Так, відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», до переліку страхових виплат визначено зокрема і страхові витрати на медичну та соціальну допомогу.

У статті 37 вказаного закону передбачено, щоперерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі:1)зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає.

Частиною 3 ст. 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вже зазначалось вище , рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 травня 2003 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ПАТ «Трест Київміськбуд-6» на користь ОСОБА_2 зокрема і щомісячні виплати на постільну білизну в сумі 42 грн.31 коп. та на доповнення до додаткового харчування 22 грн.80 коп.. При цьому вказаним судовим рішенням вказані виплати встановлено щомісячно без обмеження їх будь-яким строком виплат.

Тобто, факт наявності у ОСОБА_2 права на щомісячні виплати на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування є преюдиційним при вирішенні даної справи , що узгоджується з вищевказаною правовою позицією Верховного суду України, викладеною у Постанові № 6-801цс15, оскільки право ОСОБА_2 на вказані виплати встановлено у судовому порядку .

За вказаних обставин ОСОБА_2 не повинен підтверджувати своє право на вказані виплати, як про це зазначає у своїх заперечннях ПАТ "Трест Київміськбуд-6», при цьому колегія суддів враховує і ту обставину, що термін визначення МСЕК додаткових видів відшкодування ( постільна білизна, доповнення до додаткового харчування) відповідає терміну, на який встановлена група інвалідності.

Відповідно до вищевказаних довідок МСЕК, ОСОБА_2 встановлена перша група інвалідності безстроково без переосвідчення.

Пунктом 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 6 від 27.03.1999 року з подальшими змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» визначено, що якщо в потерпілого у зв'язку з ушкодженням здоров'я є потреба у додаткових витратах на медичну та соціальну допомогу, що підтверджується із зазначенням їх тривалості висновком МСЕК, вони компенсуються Фондом відповідно до ч. 4 ст. 34 Закону N 1105-XIV (1105-14 ). При вирішенні таких вимогсудам належить виходити з того, що: а) компенсація (відшкодування) витрат на додаткове харчування, якщо його неможливо забезпечити в лікувально-профілактичному або реабілітаційному закладі, визначається за раціоном, складеним дієтологом чи лікарем, який

лікує, та затвердженим МСЕК (у відповідних випадках - судово-медичною експертизою) на підставі інформації органів державної статистики про середні ціни на продукти харчування в торговельній мережі того місяця, в якому їх придбали;

б) розмір витрат на необхідний догляд за потерпілимустановлюється залежно від характеру цього догляду (який при ушкодженні здоров'я у зв'язку з виконанням трудових обов'язків визначається МСЕК, а в інших випадках - судово-медичною експертизою) і не може бути меншим (на місяць) від: мінімальної

заробітної плати, встановленої на день виплати, - на спеціальний медичний догляд (масаж, уколи тощо); її половини - на постійний сторонній догляд; чверті - на побутове обслуговування (прибирання, прання білизни тощо). Для інвалідів І групи висновок МСЕК чи судово-медичної експертизи про потребу в звичайному сторонньому догляді або в побутовому обслуговуванні не вимагається. Якщо

потерпілий потребує допомоги кількох видів, йому відшкодовуються витрати на кожен із них незалежно від того, ким вона здійснюється.

Отже, все вищевикладене у сукупності свідчить про те, що отримавши 09.06.2004 року особову справу ОСОБА_2, Фонд страхування соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України повинен був проводити перерахування призначених ОСОБА_2 на підставі судового рішення щомісячних виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов»язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці», Закон № 1105-14 викладено в новій редакції, згідно з п. 4 Прикінцевих та перехідних положень якого утворено Фонд соціального страхування України, реорганізувавши шляхом злиття Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. При цьому Фонд соціального страхування України та його робочі органи є правонаступниками Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, відділень у районах і містах обласного значення, а також Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його виконавчої дирекції, відділень цього Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі та їх робочих органів. До завершення заходів, пов'язаних з утворенням Фонду соціального страхування України та робочих органів його виконавчої дирекції виконання функцій та завдань, передбачених цим Законом, забезпечують у межах компетенції відповідні виконавчі дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України та Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності та їх робочі органи.

Проте, вирішуючи дану справу суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув, внаслідок чого ухвалив незаконне та необґрунтоване рішення , яке підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову ОСОБА_2 шляхом зобов»язання виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України провести позивачу перерахунок щомісячних платежів на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування в установленому законом порядку зокрема і ст. 42 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» , оскільки саме в зазначений спосіб підлягає захисту його порушене право на соціальний захист гарантований державою, що відповідатиме ст. 55 Конституції України .

При цьому посилання Виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України про те, що позивач відмовився від соціальних виплат та закрив банківський рахунок, в зв»язку з чим будь-які правовідносини між ним та управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві не існують, на увагу колегії суддів не заслуговують з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Частина 1 ст. 58 ЦПК України визначає, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтями 45,46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» передбачено підстави відмови у виплаті страхових виплат і наданні соціальних послуг та припинення страхових виплат і надання соціальних послуг.

Перелік випадків, зазначених у вказаних статтях закону, не містить таких підстав для виплати чи припинення виплати страхових виплат, які зазначені вищевказаними особами.

Будь-яких доказів зазначеним обставинам ні представником Фонду, ні представником третьої особи не надано.

Крім того, частиною 8 ст. 47Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визначено, що страхові виплати за поточний місяць провадяться протягом місяця з дня настання страхового випадку. Доставка і переказ сум, що виплачуються потерпілим, провадяться за рахунок Фонду.За бажанням одержувачів ці суми можуть перераховуватися на їх особові рахунки в банку.

Зазначене свідчить про те, що закриття позивачем банківського рахунку та/або відмови позивача отримувати виплати від Фонду, не є підставою для припинення або відмови у виплаті призначених в судовому порядку щомісячних страхових платежів та не звільняє Фонд від обов»язку проводити перерахунок призначених сум .

При цьому та обставина , що пунктом 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-14 зупинено з 01 січня 2015 року до стабілізації фінансово-економічного становища держави перерахунок сум щомісячних страхових виплат, який проводиться з 01 березня наступного року у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики та відновлення такого перерахунку визначається законом, на висновок колегії суддів щодо обов»язку Фонду здійснити перерахунок щомісячних страхових виплат на постільну білизну та доповнення до додаткового харчування не впливає, оскільки будь-яких доказів того, що вказаний перерахунок здійснювався Фондом з дня передачі особової справи ОСОБА_2 і до 01 березня 2015 року, відповідачами не надано.

До того ж даним рішенням суду на Фонд покладається обов»язок здійснити перерахунок зазначених виплат у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Керуючись ст.ст.304,307,309,313,314,316,319 ЦПК України,колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2015 року скасувати та ухвалити нове наступного змісту.

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Зобов'язати Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України здійснити перерахунок щомісячних платежів ОСОБА_2 на постільну білизну та на доповнення до додаткового харчування.

В решті позову відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -