Справа № 645/606/13- ц
Провадження № 4-с/645/20/16
УХ В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2016 р. м. Харків

Фрунзенський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді Алфьоровой Т.М.

при секретарі судових засідань ОСОБА_1

розглянувши скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність державного виконавця, тимчасово виконуючого обовязки начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції ОСОБА_3, заінтересована особа ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою в якій просив: зобовязати виконуючого обовязки начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3І виконати рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 року, зобовязати виконуючого обовязки начальника ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 направити на його адресу копію постанови на його заяву від 04.02.16 р. та скарги від 16.03.16р.; зобовязати виконуючого обовязки начальника ВДВС ХМУЮ ОСОБА_5 виконати заходи в заяві від 04.02.16 р. та скарги від 16.03.16р; визнати неправомірною бездіяльність виконуючого начальника ВДВС ХМУЮ по розгляду його скарги та по виконанню рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 року. Крім того, просив постановити окрему ухвалу відносно державного виконавця та начальника виконавчої служби за порушення Закону.

В обґрунтування заявлених вимог посилався на наступне: 20 січня 2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова виданий виконавчий лист по виконанню рішення Фрунзенського райсуду м. Харкова від 09.08.2013 року щодо стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики у сумі 385390,48 грн., а також судовий збір у розмірі 1874 грн. 79 коп. 03 лютого 2014 року ОСОБА_6 подав виконавчий лист на виконання до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ, але, станом на час подання скарги, рішення суду в повному обсязі не виконане, чим порушуються вимоги Закону України «Про виконавче провадження» та ст.124 Конституції України.

Заявник направляв на адресу державного виконавця заяву від 04.02.16р.та скаргу на імя виконуючого обовязки начальника відділу від 16.03.2016 року, які в порушення ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» розглянуті не були і не було надані відповіді і тому вимушений звертатися до суду з цією скаргою.

ОСОБА_2 також ставить питання щодо поновлення строку звернення до суду зі скаргою, так як він тривалий час чекав відповіді на свої звернення до державної служби, але досить не отримав.

Представник Фрунзенського ВДВС ХМУЮ в судовому засіданні скаргу не визнав та пояснив, що на теперішній час в його провадженні знаходиться виконавче провадження по виконанню рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 року про стягнення заборгованості за договором позики на користь ОСОБА_2. Державними виконавцями були зроблені всі необхідні дії щодо виконання рішення суду: були направлені запити до установ з метою встановлення рахунків, рухомого та нерухомого майна боржника; була реалізована частина належної боржнику квартири та частково виплачена сума заборгованості кредиторам; був арештований належний боржнику автомобіль та проведена його оцінка. В матеріалах виконавчого провадження знаходяться відповіді на заяву та скаргу ОСОБА_2, які направлялися на адресу стягувача, хоча в цих відповідях не відображені всі питання скаржника.

Боржник ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, про день і час слухання справи сповіщався належним чином за останнім відомим місця проживання

Суд, вислухавши пояснення представника стягувача та представника Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ та дослідивши матеріали справи, виконавче провадження, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

На примусовому виконанні у Фрунзенському ВДВС ХМУЮ перебуває виконавчий лист № 2/645/845/13, виданий 28.01.2014 року Фрунзенським районним судом м. Харкова про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суми боргу у сумі 385390 грн. 48 коп., а також судових витрат у розмірі 1874 грн. 79 коп.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

У п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов'язковість рішень суду.

Зазначене конституційне положення відображено і у ст. 14 ЦПК України, згідно з якою судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною ОСОБА_7 України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначений цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» зазначається, що примусове виконання рішень суду здійснюють державні виконавці, визначені Законом України «Про державну виконавчу службу»

Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягувачєм був поданий до 03 лютого 2014 року виконавчий лист на виконання до Фрунзенського ВДВС ХМУЮ виконавчий лист № 2/645/845/13 від 28.01.2014 р. і заяву про відкриття виконавчого провадження до відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Харківській області.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру у двомісячний строк.

01 лютого 2016 року ухвалою Фрунзенського райсуду м. Харкова при розгляді скарги ОСОБА_2 було встановлено, що на момент розгляду скарги не знайшло свого підтвердження посилання ОСОБА_2 на відсутність з боку державних виконавців дій щодо виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.08.2013 року, так як була проведена певна робота по знаходженню майна, яке б належало боржнику, що відображено і в постанові про перевірку виконавчого провадження від 24.05.2016 року, але після розгляду зазначеної скарги, не надано доказів стосовно того, що рішення суду від 09.08.2013 р. на тепер виконується.

Сума боргу заявнику не виплачена, що порушує ст.124 Конституції України, ст.ст.2,11, 27, 30 Закону України «Про виконавче провадження», права заявника, так і його інтереси.

. На момент подачу скарги виконавчим провадженням за виконавчим листом № 2/645/845/13 від 28.01.2014р. займався державний виконавець, якій виконував обовязки начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3

Згідно зазначеної Постанови начальника Фрунзенського ВДВС м. Харкова ГТУЮ від 24.05.2016 року про перевірки виконавчого провадження від 24.05.2016 року, було визнано дії заступника начальника відділу ОСОБА_3 такими, що суперечать вимогам ч.1 ст.11 Закону України « Про виконавче провадження».

Після розгляду скарги, виконавче провадження передавалося вже трьом державним виконавцям, що позбавляє можливості виконувати дії щодо виконання рішення суду в передбачений законом строк.

Відповідно до ч. 8 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» скарга, подана у виконавчому провадженні начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, розглядається у десятиденний строк з дня її надходження. За результатами розгляду скарги начальник відділу виносить постанову про її задоволення чи відмову, яка в десятиденний строк може бути оскаржена до вищестоящого органу державної виконавчої служби або до суду.

Стягувач ОСОБА_2, направляв заяву на імя державного виконавця заяву від 04.02.2016 р. де пропонував з метою виконання рішення суду виконати в рамках виконавчого провадження ряд мір, а також скаргу від 16.03.2016р. виконуючому обов'язки начальника відділу державної виконавчої служби Фрунзенського району м Харкова ОСОБА_3 Однак державний виконавець, тимчасово виконуючий обов'язки начальника відділу ДВС Фрунзенського району м Харкова, ОСОБА_3 в передбачений законом строк не надіслав на адресу стягувача постанови, а також відповідь на його заяву. Після звернення зі скаргою до начальника обласної державної служби Харківської області, ОСОБА_2 26.05.2016 року отримав копію відповіді державного виконавця на заяву від 04.02.16 р. і таку ж відповідь і на скаргу від 16.03.16р. Відповідь на заяву надано формально, де не відображені відповіді на ті питання, які цікавили заявника.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог стягувача щодо визнання неправомірною бездіяльність виконуючого начальника Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції щодо неналежного розгляду скарги ОСОБА_2

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи.

Бездіяльність державного виконавця Фрунзенського ВДВС Харківського МУЮ призвела до порушення прав і охоронюваних законом інтересів скаржника, що є підставою для їх відновлення в судовому порядку.

У звязку з цим, вимоги скаржника про визнання протиправною бездіяльність державного виконавця щодо невиконання ним рішення суду від 09 серпня 2013 року у визначений законом строк та зобовязання його невідкладно виконати це судове рішення є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.73 ЦПК України, суд поновлює або продовжує строк,встановлений відповідно законом або судом,за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин. Заявником заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду та наведені причини пропуску цього строку, які є поважними.

Щодо постановлення окремої ухвали суду на вимогу представника ОСОБА_2, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 211 ЦПК України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону і встановивши причини та умови, що сприяли вчиненню порушення, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним особам чи органам для вжиття заходів щодо усунення цих причин та умов.

Суд наголошує, що положеннями ст. 211 ЦПК України передбачена можливість постановлення окремої ухвали, що є правом , а не обовязком суду.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні справи з використанням представлених цивільно-процесуальним законом засобів. Отже, окрема ухвала виноситься судом у зв'язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності з боку суб'єкта оскарження, які не охоплюються предметом розгляду справи та не можуть бути усунені шляхом розгляду справи по суті.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 387 ЦПК України, за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.383 -387ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обовязки начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ щодо невиконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2013 року в строк, відповідно до положень ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження»

Визнати неправомірною бездіяльність виконуючого обовязки начальника Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_3 щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_2.

Зобовязати державного виконавця Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, в провадженні якого на теперішній час перебуває виконавчий лист по виконанню рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2013 року невідкладно вчинити визначені законом дії щодо виконання рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 серпня 2013р. та надати відповідь на заяву ОСОБА_2 від 04.02.2016р.

Зобовязати керівництво Фрунзенського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надати відповідь на скаргу ОСОБА_7 від 16.03.16р. згідно ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження»

В задоволенні іншої частини скарги - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд міста Харкова в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а в разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Т.М. Алфьорова