Справа №: 486/709/16-ц Провадження № 2/486/486/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2016 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючої-судді - ОСОБА_1

секретаря - Зубко Н.Ю.

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представник третьої особи ОСОБА_5,

розглянув у відкритому попередньому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4, третя особа орган опіки та піклування Южноукраїнської міської ради Миколаївської області про визначення місця проживання дитини.

В С Т А Н О В И В:

У попередньому судовому засіданні 15.07.2016 року під час вирішення клопотання про виклик свідків в кількості 16 осіб в судове засідання заявлених представником відповідача ОСОБА_3 суд намагався з'ясувати доцільність їх виклику у судове засідання та які обставини вони можуть підтвердити.

Суд, дійшовши до обговорення одиннадцятого свідка ОСОБА_7, який є приятелем відповідача та який на думку відповідача може підтвердити факт того, що його син не бажає проживати з матір'ю. Також свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, можуть підтвердити факт того, що сім'я відповідача є порядними людьми.

До вирішення питання клопотання по суті відповідач та його представник обурено реагували на запитання судді та звинувачували її у неупередженості. Під час попереднього судового засідання, суд неодноразово наголошував на тому, що предметом розгляду справи є місце проживання дитини, а не захист честі і гідності сім'ї ОСОБА_4.

З огляду на те, що представник позивача висловив своє бачення на заявлене клопотання відповідачем про кількість свідків, яке призведе до затягування розгляду справи, категорично заперечував проти його задоволення.

Суд з огляду на те, що батько відповідача ОСОБА_13 обіймає посаду заступника генерального директора ВП ЮУ АЕС з кадрів та соціального розвитку, від його рішень залежить підвищення та просування працівників у їх кар'єрі та він впливає на вирішення питань працевлаштування громадян міста, яке має 42 тисячі населення з яких 8 тисяч працюють на зазначеному підприємстві.

Враховуючи потужний ресурс з огляду на посаду, яку обіймає батько відповідача, який зі слів відповідача з 14.07.2016 року перебуває у СМСЧ №2 із-за конфлікту з позивачкою, та з огляду на докази, якими обгрунтовуються заперечення відповідачем та його представником та поясненнями наданими ними у попередньому судовому засіданні, за допомогою яких вони намагаються переконати суд та розглядати справу із позиції їх бачення. А саме, що позивачка веде аморальний спосіб життя, не виконує своїх материнських обов'язків з моменту народження дитини, а відповідач є порядною, успішною людиною. Після занесення до журналу судового засіданя зауваження представнику відповідача, яка назвала в процесі позивачку бандиткою та яка не погодилася із зауваженням головуючої-судді та разом із відповідачем провокували суддю та здійснювали тиск на суддю, звинувачували її в безсторонності та неупередженості. Вищевикладені факти є безспірними з урахуванням того, що відповідач утримує дитину, не даючи позивачці права на побачення із сином, ігнорує рішення Южноураїнської міської ради Миколаївської області, яким визначені дні побачення його із сином, намагається відвести суддю від участі у розгляді справи, використовуючи різні технології.

Враховуючи той факт, що з більшості заявлених відповідачем свідків є особи, які займають керівні посади в м. Южноукраїнську та їх близькі родичі, які прямо чи опосередковано залежні від керівництва ВП ЮУ АЕС та обраний відповідачем спосіб тиску на головуючу-суддю, який підтверджується його заявою про відвід судді у задоволенні якого йому було відмовлено, та який намагається, щоб його справа розглядалась суддею, близькі родичі і якого працюють у ВП ЮУ АЕС.

З урахуванням того, що поведінка відповідача та його представника не зміниться до головуючої-судді ОСОБА_1 та з огляду на те, що суддя Волкова О.І. буде перебувати у щорічній основній відпустці з 25.07.2016 по 06.09.2016 року, а дана категорія справи вимагає розглянути справу у максимально розумний строк, так як вирішується питання місця проживання малолітньої дитини, інтереси якої захищає суд.

Враховуючи вищевикладене, поведінку відповідача та його представника, кількість заявлених ними свідків та термін перебування судді у відпустці, що може негативно вплинути на строки розгляду справи, а тому головуюча-суддя вважає за доцільним заявити самовідвід.

Згідно практики Європейського суду з прав людини (рішення від 09.11.2006 року у справі "Білуха проти України" від 28.10.1998р. у справі "Веттштайн проти Швейцарії", тощо) важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов'язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Розглядаючи питання безсторонності з двох точок зору, Європейський Суд з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначив, що по-перше, йдеться про суб'єктивний підхід, для того щоб спробувати визначити переконання та особисту поведінку конкретного судді у конкретній обстановці. Зокрема, суд не повинен суб'єктивно виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання; особиста безсторонність судді не ставиться під сумнів, аж доки не буде доведено протилежне. По-друге, слід застосувати об'єктивний підхід, метою якого є пересвідчитися, чи надає суд необхідні гарантії, щоб зайнятий з цього приводу можливість будь-якого правомірного сумніву; крім того, поняття незалежності та об'єктивної безсторонності тісно пов'язанні між собою ("Пуллар проти Сполученого Королівства" і "ОСОБА_8 проти Швейцарии", а також "Екедемі Трейдинг Лтд" та інші проти Греції" і "Дактарас проти ОСОБА_10" та проти України).

Суд, який розглядає справу має бути "безстороннім" і "незалежним" за ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і засад судочинства.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Суддя звертає увагу й на ті зовнішні ознаки незалежності, що можуть стосуватись навіть гепотетичної можливості впливу на Європейський суд іноді визнається достатнім, щоб поставити під сумнів незалежність суду (рішення у справах Белілос проти Швейцарії, Очолан проти Турції. Європейський суд застерігає, що навіть самі лише сумніви розсудливого спостерігача в тому, що суд незалежний та неупереджений, можуть мати певне значення в розумінні забезпечення громадянам права на справедливий суд (рішення у справах Ферантелі та Сантанджело проти Італії , Хаусчілдт проти Данії.

Згідно ст. 6 ч.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод "кожен має право на справедливий розгляд його справи… незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків …".

Зовнішня незалежність не є прерогативою чи привілеєм наданим для задоволення власних інтересів суддів. Вона надається в інтересах верховенства права та осіб, як домогаються та очікують неупередженого правосуддя. Незалежність суддів слід розуміти як гарантію свободи, поваги до прав людини та неупередженого застосування права. Неупередженість та незалежність суддів є необхідним для гарантування рівності сторін перед судом (п. 11 Рекомендацій CM/Rec (2010) 12 КМ РЄ.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою ЄСПЛ, ст.ст. 20,23,24 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Задовольнити заявлений самовідвід судді Волкової О.І. та повернути цивільну справу №486/709/16-ц до секретаріату суду для проведення її перерозподілу в порядку ст.11-1 ЦПК України.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя Южноукраїнського міського суду ОСОБА_1