Справа № 461/2191/14 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 22-ц/783/1458/16 Доповідач в 2-й інстанції: Зверхановська Л. Д.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Галицької районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року відмовлено у задоволенні позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, треті особи - Львівське комунальне підприємство «Цитадель-Центр», Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про приведення квартири до попереднього стану.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Галицької районної адміністрації Львівської міської ради про скасування розпорядження задоволено.

Визнано незаконним та скасовано Розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №484 від 19.11.2013 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану».

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Рішення суду оскаржила Галицька районна адміністрація Львівської міської ради.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права та з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи. Викладаючи обставини справи, апелянт вказує, що будинок АДРЕСА_1 є пам'яткою культурної спадщини (охоронний НОМЕР_1, згідно з рішенням Львівського облвиконкому №330 від 24.06.1986 року) і відповідача ОСОБА_2 за проведення ремонтних робіт у ньому постановою адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №112 від 11.07.2013 року притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Вказує на те, що в оскарженому рішенні зазначено, що на дотримання вимог охорони пам'яток культурної спадщини відповідачами проведено необхідні дослідні роботи, розроблено належну проектну документацію по реставрації спірної квартири, однак згідно наказу департаменту містобудування Львівської міської ради №А-255 від 18.12.2014 року затверджено відповідачам звернутися в інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області для реєстрації об'єкту будівництва та здачі в експлуатацію, що відповідачами не здійснено. Щодо зустрічного позову, то апелянт зазначає, що розпорядження голови Галицької районної адміністрації ЛМР 19.11.2013 року № 484 «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» є законним та правомірним, так як ОСОБА_2 без відповідних дозвільних документів самочинно розпочав проведення робіт по збиттю штукатурки в інтер'єрі та частково фасадній стіні, заміну віконних заповнень, демонтаж перегородок, часткове перекриття підлоги з виїмкою грунту.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов Галицької РА ЛМР задовольнити у повному обсязі.

Колегія суддів вважає можливим розглядати справу у відсутності осіб, які беруть участь у справі, у тому числі і представника апелянта, котрі належним чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК України повідомлені про час та місце розгляду справи, але не з'явилися в судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи із наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення у повній мірі відповідає даним вимогам.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, земельна ділянка (ст.ст.379-382,273 ЦК).

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім»ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.97 року « Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь - яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається та районним судом встановлено, що будинок АДРЕСА_1 є пам'яткою культурної спадщини, перебуває у власності Львівської міської ради та обслуговується ЛКП «Цитадель - Центр».

Квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності відповідачам у справі.

Відповідно до ст.22 Закону України «Про охорону культурної спадщини пам'ятки, їхні частини, пов'язане з ними рухоме та нерухоме майно забороняється зносити, змінювати, замінювати, переміщувати (переносити) на інші місця.

Частиною 1 вказаного Закону визначено, що власник або уповноважений ним орган, користувач зобов'язані утримувати пам'ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору.

Починаючи з 2000 року мешканці квартири №1 неодноразово зверталися у Галицьку районну адміністрацію ЛМР, ЛКП «Цитадель - Центр» з приводу незадовільного стану будинку АДРЕСА_1 та з проханням провести ремонт такого.

Розпорядженням Галицької районної адміністрації Львівської міської ради №328 від 24.03.2000 року затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол №10 від 14.03.2000 року, про невідповідність санітарно - технічним вимогам квартири АДРЕСА_1).

Листом від 07.07.2000 року до начальника управління житлово - комунального господарства Львівської ОДА Галицька районна адміністрація повідомляє, що квартира АДРЕСА_1 та прибудова до будинку, в якій розміщені санітарні вигоди мешканців квартир №№1, 2, потребують невідкладного капітального ремонту та просить профінансувати ремонтні роботи в даному будинку.

Згідно листа Галицької районної адміністрації від 30.03.2006 року будинок АДРЕСА_1 включений в титул об'єктів капітального ремонту на 2006 рік.

Проте, доказів того, що у будинку, де живуть відповідачі, такий ремонт проведений, матеріали справи не містять.

Із витягу з протоколу №41 засідання міжвідомчої комісії Галицького району від 29.10.2013 року та розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 484 від 19.11.2013 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» вбачається, що ОСОБА_2 зобов'язано за власні кошти привести вказану квартиру до попереднього стану, зокрема відновити штукатурку в квартирі та на фасаді, перегородки та перекриття з відновленням рівня ґрунту.

Пунктом 1.4.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005р.№76, передбачено, що власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану лише у випадку, якщо це призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту.

З актів від 12.04.2013 року та від 24.06.2013 року вбачається, що будівельні роботи в квартирі АДРЕСА_1 не проводяться.

Як вбачається з висновків та рекомендацій інженерно-геологічного вишукування щодо реконструкції квартири АДРЕСА_1, виконаного ПП «Львівкомундорпроект», гідрогеологічні умови ділянки та прилеглої території характеризуються наявністю техногенного водоносного горизонту. Рівень водоносного горизонту фіксується на глибині 1,9 м від денної поверхні. Територія підтоплена. У рекомендаціях було зазначено, що реконструкцію будинку із збільшенням навантаження здійснювати з врахуванням фізико-механічних характеристик ґрунтів та конструкцій існуючих фундаментів.

Згідно технічних висновків за результатами обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири АДРЕСА_1, виконаних приватним підприємцем ОСОБА_5, за результатами проведення технічного обстеження об'єкта - будівельних конструкцій та інженерних мереж квартири №1 та технічного поверху житлового будинку на АДРЕСА_1 - визначено технічний стан обстежуваного об'єкта як непридатний для нормальної експлуатації (незадовільний). Запропоновано проведення ряду будівельних робіт для усунення виявлених недоліків.

14.08.2012 року отримано реставраційне завдання на розроблення науково-проектної документації, погоджене начальником управління охорони історичної спадщини м. Львова.

Ліцензованою організацією «Універсал проект» були розроблені передпроектні роботи «Реставрація квартири АДРЕСА_1».

З матеріалів справи вбачається, що власники квартир АДРЕСА_1 не заперечують щодо проведення ремонтно-будівельних робіт, реставраційних робіт з метою реконструкції квартири № 1 даного будинку та збільшення її загальної площі за рахунок приєднання площі технічного приміщення під квартирою №1, про що подали відповідні заяви директору департаменту містобудування Львівської міської ради.

З висновку Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради про умови пристосування та характер реставрації пам'ятки архітектури місцевого значення за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повернено без вирішення по суті у зв'язку із неподанням проектної документації на відповідність будівельним нормам самочинно розпочатого перепланування квартири АДРЕСА_1 з влаштуванням додаткових нежитлових приміщень в об'ємі технічного поверху та висновками про відповідність самочинно здійсненого перепланування державним будівельним нормам, стандартам і правилам з підписами відповідних виконавців.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звертався до директора ЛКП «Цитадель-Центр» із заявою від 26.06.2013 року та до голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради із заявою від 07.08.2013 року, в яких просив провести роботи по приведенню будинку АДРЕСА_1 до належного стану, однак належного реагування на звернення ОСОБА_2 з боку директора ЛКП «Цитадель-Центр» та голови Галицької районної адміністрації Львівської міської ради не було.

Департаментом містобудуванням Львівської міської ради 18.12.2014 року видано Наказ № А-255 про затвердження ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 вимог до архітектурно-планувальної частини проекту реставрації з переплануванням квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок влаштування нежитлових приміщень в об'ємі технічного поверху та встановленням двофункційного котла.

31.08.2015 року Філією ДП «Укрдержбудекспертиза» у Львівській області видано Експертний звіт № 14-1917-15 від 31.08.2015 р. щодо розгляду проектної документації за робочим проектом «Реставрація з переплануванням квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок влаштування нежитлових приміщень в об'ємі технічного поверху та встановленням двофункційного котла».

Управлінням охорони історичного середовища Львівської міської ради видано Висновок № 04-3086 від 10.12.2015 року щодо проектної документації на проведення реставрації з переплануванням квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок влаштування нежитлових приміщень в об'ємі технічного поверху.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення позову Галицької районної адміністрації Львівської міської ради.

Колегія суддів вважає, що є безпідставним покликання апелянта на постанову адміністративної комісії Галицької районної адміністрації ЛМР №112 від 11.07.2013 року, якою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 92 КУпАП України у вигляді штрафу, оскільки постановою Галицького районного суду м. Львова від 12.02.2014 року дану постанову визнано нечинною та скасовано, а справу про адміністративне правопорушення закрито, у зв'язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

На думку судової колегії, є вірним також висновок районного суду про те, що розпорядження Галицької районної адміністрації Львівської міської ради № 484 від 19.11.2013 року «Про приведення квартири АДРЕСА_1 до попереднього стану» порушено права відповідачів, а тому воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, а тому підстав для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримана процедура розгляду, передбачена ЦПК України, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Галицької районної адміністрації Львівської міської ради відхилити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 16 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: