Справа № 336/800/16-ц
Провадження № 2/336/1041/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С. при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи Державний нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_2, ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що 25.09.2010 року помер її батько ОСОБА_3 та після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку №60 розташованого по вулиці Тверська у місті Запоріжжя. За життя її батько оформив право власності на 11/20 вказаного житлового будинку. Інші 9/20 частин спірного будинку належали ОСОБА_4.

11 грудня 1991 року померла ОСОБА_4 та після її смерті відкрилась спадщина у вигляді 9/20 частин вищевказаного житлового будинку. Спадкоємцем першої черги за законом був її чоловік ОСОБА_5 та донька ОСОБА_6, яка мешкала окремо від спадкодавця ОСОБА_4 та до нотаріальної контори не зверталась у встановлені законом строки про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_4

Право власності на 9/20 частин в силу статті 529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, отримав ОСОБА_5, який на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 мешкав разом із нею, але не реєстрував своє право власності на 9/20 часток спірного житлового будинку.

Після смерті матері з січня 1992 року ОСОБА_6 фактично мешкала разом з батьком ОСОБА_5 в будинку №60 розташованого по вулиці Тверська у місті Запоріжжі.

28 липня 1992 року помер ОСОБА_5.

ОСОБА_6 була донькою померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_5, та в силу статті 529 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року була спадкоємцем першої черги.

Право власності на 9/20 частин в силу статей 548, п.1 ч.1 ст.549, 550 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, отримала ОСОБА_6. Оскільки, вона фактично проживала разом із батьком ОСОБА_5 на момент його смерті в будинку №60 по вулиці Тверська у місті Запоріжжя, тому після його смерті фактично вступила в управління та володіння спадковим майном.

22 січня 2007 року померла бабуся позивачки ОСОБА_6, за життя остання заповіту не склала.

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_6 був її син ОСОБА_3, який проживав та був зареєстрований за однією адресою з ОСОБА_6 на день її смерті.

Батько позивачки ОСОБА_3 за життя не заявляв про відмову від спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6, та вважав, що в силу ч.3 ст.1268 ЦК України він прийняв спадщину у вигляді 9/20 частин спірного будинку. За життя ОСОБА_3 заповіту теж не склав.

Позивачка є донькою померлого ОСОБА_3, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

10 березня 2011 року вона звернулася до Пятої Запорізької державної нотаріальної контори, з заявою про прийняття спадщини, але 09 квітня 2015 року державним нотаріусом пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Таким чином у позивачки існують певні перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки не має можливості у позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно, тому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок №60 розташований по вулиці Тверська у місті Запоріжжя, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 25.09.2010 року

В судовому засіданні позивачка та її представник позові вимоги підтримали, підтвердили обставини зазначені в позові та просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі в якій також зазначив що не заперечує проти позовних вимог.

Представники третіх осіб в судове засідання не зявились, були повідомлені належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили, заперечень або пояснень не надали.

Свідки, ОСОБА_7, ОСОБА_8, допитані в судовому засіданні підтвердили обставини викладені в позові.

Заслухавши пояснення позивачки та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи, надані докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25.09.2010 року помер ОСОБА_3, який являвся батьком позивачки по справі, що безпосередньо підтверджується копією свідоцтва про його смерть серії І-ЖС № 248195, актовий запис 6170 (а.с.5), копією свідоцтва про народження позивачки від 18.01.1990 р. виданого Комунарським відділом РАЦС м. Запоріжжя, серія ІІІ-ЖС № 474732 (а.с.12) та після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно, а саме 11/20 частини житлового будинку розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Тверська, 60, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.6), копією витягу про реєстр рацію права власності на нерухоме майно (а.с.119).

Інші 9/20 частини вказаного вище будинку належали ОСОБА_4, що підтверджується копією технічного паспорту (а.с.6), копією свідоцтвом №348 від 03.03.1980 року про право власності на житловий будинок (а.с.7) та копією листа Орендного підприємства Запорізького міжміського бюро технічної інвентаризації від 20 вересня 2004 року за вихідним №4501 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_4 11.12.1991 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-ЖС №489438 (а.с.9) вказану частину спірного будинку в порядку ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) успадкував її чоловік ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про подружжя (а.с.111) та який на момент її смерті мешкав з нею. Після смерті ОСОБА_5 28.07.1992 року, що підтверджено копією свідоцтва про смерть, серія ІІ-ЖС № 479847 (а.с.10) частину будинку успадкувала їх донька ОСОБА_6, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с.91), яка фактично проживала з батьком та вступила в управління та володіння спадковим майном. Але за життя вона своїх спадкових прав не оформила.

22.01.2007 року померла ОСОБА_6, яка являлась матірю померлого ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть , серія І-ЖС № 064495 (а.с.11), копією свідоцтва про народження ОСОБА_3, серія ЯЮ № 669653 (а.с.12) та яка заповіту на випадок своєї смерті не склала.

Її син ОСОБА_3 був спадкоємцем першої черги наслідування за законом, мешкав та був зареєстрований за однією адресою з померлою ОСОБА_6 на день її смерті, що підтверджується копією будинкової книги виданої відділом внутрішніх справ Шевченківського району міста Запоріжжя від 21.08.1964 року (а.с.114-118), тому оскільки він не заявляв про відмову від спадщини після смерті своєї матері ОСОБА_6, то в силу ч.3 ст.1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину у вигляді 9/20 частин спірного будинку.

З матеріалів спадкової справи (а.с.77-125) після померлого ОСОБА_3 вбачається, що заповіту останній на випадок своєї смерті не склав та єдиним спадкоємцем є його донька позивачка по справі, яка звернулась до нотаріуса з відповідною завою про прийняття спадщини, інших спадкоємців немає. Але постановою державного нотаріуса Пятої Запорізької державної нотаріальної контори від 09.04.2015 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не надано всіх необхідних документів для видачі свідоцтва про право власності за законом.(ас.13).

Відповідно до норм ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Зокрема, способами захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

За приписами ст. 3 та ст. 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, у спосіб визначений законами України.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до статті 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом чи за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України право спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначенні у ст.ст. 1261-1265 ЦК України.

На підставі статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на вищевикладене, та враховуючи те, що за життя померлий ОСОБА_3 належним чином не оформив своє право власності на спірний будинок у звязку з чим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права на спірний будинок, а також приймаючи до уваги визнання відповідачем по справі позову суд дійшов висновку, що вимоги позивачки є законними, обґрунтованими й такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1261, 1268 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 57-60, 174, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Запорізької міської ради, треті особи Державний нотаріус Пятої Запорізької державної нотаріальної контори ОСОБА_2, ТОВ «Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації», про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок №60 розташований по вулиці Тверська у місті Запоріжжя, у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 25.09.2010 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С.Кляшторний