З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
11 липня 2016 року м. Запоріжжя
Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Зарютіна П.В.,
при секретарі Чернишовій І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Управління міграційної служби України у Запорізькій області, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернувя до суду з вищевказаним позовом, де вказує, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок № 80 по вул.. Солідарності в м. Запоріжжі.
В зазначеному житловому будинку у 2002 року був зареєстрований відповідач, але з часу реєстрації і по теперішній час відповідач не проживав у вказаному будинку, його особистих речей також в будинку не має. Місце перебування відповідача позивачу не відоме.
Позивач вказує, що будь-яких витрат з оплати комунальних послуг та утриманню будинку відповідач не несе, своєю реєстрацією відповідач перешкоджає позивачці у розпорядженні та користуванні будинком, позивач не має можливості оформити субсидію.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням.
Оскільки відповідач не надав суду інформації щодо його адреси, відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою та копіями відповідних документів була надіслана відповідачу поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
В судове засідання сторони не явилися, позивач просила справу розглядати без її участі, на заочний розгляд справи заперечень не надала.
В порядку ч.2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
В силу ст. 224 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу заочно.
Перевіривши матеріали справи, з'ясувавши всі обставини, дослідивши докази, суд вважає, що існують законні підстави для задоволення позову.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що на підставі договору дарування від 05.07.2010 року позивачці належить житловий будинок № 80 по вул.. Солідарності в м. Запоріжжі.
Отже, позивач набув право власності на вказаний будинок.
Відповідач зареєстрований у житлі за вказаною адресою з 2002 року.
Ст. 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї, інших осіб.
Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування або розпорядження своїм майном.
При цьому судом між сторонами не встановлено жодних відносин з приводу користування спірним будинком, оскільки таке право відповідач набув за попереднього власника, з права власності якого і походило право відповідача користування будинком, отже, із припиненням такого права власності було припинено і спірне право користування.
На підставі викладеного, керуючись ст. 383, 391 ЦК України, ст.ст. 3, 10, 57-60, 88, 208, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: м. Запоріжжя, вул. Солідарності, 80.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення рішення суду апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П.В. Зарютін