Справа №162/573/16-ц
Номер провадження 2/162/196/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

19 вересня 2016 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Хомича В.І.,

з участю секретаря Смаль Т.П.,

прокурора Терещук А.Б.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника третьої особи,

яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - органу опіки та піклування Любешівської районної державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

встановив:

04 липня 2016 року до Любешівського районного суду Волинської області з цивільним позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішенням, яким позбавити відповідачів батьківських прав щодо неповнолітньої доньки ОСОБА_4 та стягувати з них аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі по 300 гривень з кожного з відповідачів щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позов умотивовано тим, що відповідач ОСОБА_6, сестра позивача, та відповідач ОСОБА_5 тривалий час підтримували шлюбно-сімейні відносини, від яких народилася донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Після припинення між батьками неповнолітньої ОСОБА_4 сімейних відносин, вони перестали опікуватися потребами доньки і запропонували позивачу з її чоловіком ОСОБА_8 взяти неповнолітню ОСОБА_4 на своє виховання та повне утримання. Після припинення між відповідачами сімейних відносин, вони проживають окремо від дитини, не цікавляться її долею, не беруть участі у її вихованні. Вони також не сплачують на утримання дитини аліментів та не несуть жодної іншої матеріальної участі в утриманні доньки.

Відтак, вважає за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4 з причин ухилення відповідачами від свого обов"язку по вихованню та утриманню дитини.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позов підтримали з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 до суду не з'явилися, хоча повідомлялися про час і місце розгляду цієї справи належним чином.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - служби у справах дітей Любешівської районної державної адміністрації Волинської област - ОСОБА_3 не заперечував проти позовних вимог.

Враховуючи наведене, за згоди позивача та представника позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі -- ЦПК).

Заслухавши учасників процесу, проаналізувавши докази, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.03.2003 року, батьками ОСОБА_4 є відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Згідно з довідкою Любешівської селищної ради Волинської області №2367 від 04.07.2016 року ОСОБА_1 з чоловіком ОСОБА_8 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до довідки директора НВК смт. Любешів ОСОБА_4 зарахована в навчально-виховний комплекс смт. Любешів до 08-В класу з 04.07.2016 року.

З висновку про доцільність позбавлення батьківських прав №04-36/39 від 23.03.2016 року Надвірнянської районної державної адміністрації Івано-Франківської області вбачається, що сім"я ОСОБА_1 переїхала з окупованої території м. Макіївка Донецької області та винаймала житло за адресою: АДРЕСА_2, батьки ОСОБА_4 повністю самоусунулися від виховання та утримання своєї дочки, не цікавляться її здоров"ям, навчанням. Всі ці обов"язки здійснюють ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_8. До того ж батько дитини ОСОБА_5 написав нотаріально засвідчену заяву, в якій вказав, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.

Заявою до служби у справах дітей Надвірнянскої РДА неповнолітня ОСОБА_4 підтвердила, що її батьки тривалий час не спілкуються з нею, не цікавляться її життям, не забезпечують її матеріально. Також зазначила, що всі батьківські обов"язки виконоють ОСОБА_1 та ОСОБА_8, яких вона дуже любить.

Згідно з частинами першою, другою статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до частини першої статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Згідно з пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Враховуючи досліджені докази, суд вважає доведеним факт тривалого ухилення відповідачами ОСОБА_5 та ОСОБА_6 від виконання своїх батьківських обов'язків щодо доньки.

Таким чином, позов ОСОБА_1 у частині позбавлення батьківських прав ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягає до задоволення.

Вирішуючи позов про стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

У відповідності до частини другої та частини третьої статті 166 СК особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Згідно з частиною третьою статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до положень частини першої статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 179 СК неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпоряджання ними відповідно до Цивільного кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Суд констатує відсутність будь-яких відомостей про доходи відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, їхній стан здоров'я, наявність на їхньому утриманні інших осіб тощо.

З врахуванням досліджених у судовому засіданні обставин в їх сукупності, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення аліментів з відповідачів на утримання дитини у твердій грошовій сумі.

Беручи до уваги визначений законом паритет обов'язків батька та матері щодо утримання дитини, керуючись принципами справедливості, розумності та пропорційності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідачів по 300 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Розподіл судових витрат слід здійснити відповідно до положень статті 88 ЦПК.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 212, 213-215, 224, 367 ЦПК, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя АДРЕСА_3, Російської Федерації та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительку АДРЕСА_4 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Москва, Російської Федерації, про що слід зробити відмітку в актовому записі про народження №740 від 13.03.2003 року, складеного Рязанським віділом РАЦС м. Москви.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 аліменти на користь неповнолітної дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в твердій грошовій сумі в розмірі по 300 (триста) гривень 00 коп. з кожного, щомісячно, починаючи з дня подання заяви, тобто з 04.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в користь ОСОБА_1 по 275 (двісті сімдесят п"ять) гривень 60 копійок документально підтверджених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: /підпис/ Хомич В.І.

Згідно з оригіналом.

Суддя Любешівського районного суду В.І.Хомич