Справа № 506/681/14-ц н/п№2/517/62/2016

Р І Ш Е Н Н Я І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 липня 2016 року смт. Захарівка Одеської області

Фрунзівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гончар І.В. при секретарі Заболотній Л.В. з участю: позивача ОСОБА_1 представника позивача ОСОБА_1, ОСОБА_2 відповідачів: ОСОБА_3, ОСОБА_4 представника відповідачів: адвоката ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в смт. Захарівка Одеської області за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 звернулися до суду з позовом та заявою про збільшення позовних вимог до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди від 07.11.2014 року, в якій позивач ОСОБА_1 просить стягнути матеріальні збитки з приводу втрати корови у сумі 13 748,04 грн., із них 5 756,80 грн. - вартість загиблої корови, 600 грн. - шкода за загибель теляти, 93,95грн. - витрати на проведення розтину, 7297,28 грн. - упущена вигода за неотримане молоко, а також судовий збір та витрати пов'язані із залученням свідків. Позивач ОСОБА_6 просить стягнути матеріальні збитки у сумі 13 775,24 грн., із них 6 384 грн. - вартість загиблої корови, 93,96 грн. - витрати на проведення розтину, 7 297, 28 грн. - упущена вигода за неотримане молоко. Позивачі просили стягнути з відповідачів в солідарному порядку на їх користь вказану вище матеріальну шкоду та судові витрати відповідно. Свої позовні вимоги обгрунтовують, тим що вони як і інші жителі вказаного села Степанівка власники корів, за усною домовленістю між собою, здійснювали випас череди худоби в селі, який проводився по черзі господарями корів. Так, 20 квітня 2014 року черга випасати череду випала відповідачам подружжю ОСОБА_3 та ОСОБА_4, але вони самі не пішли на пасовище, а доручили випас худоби ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які належним чином за коровами не дивилися, в результаті чого, більша частина череди корів пішла пастися з пасовища на посіви пшениці. Потім корови почали здуватися, чотири з яких загинули. Троє з чотирьох загиблих корів належали позивачам. Відповідачі відмовилися відшкодувати позивачам завдані матеріальні збитки, тому вони вимушені звернутися з позовом до суду. Вважають, що між жителями їх села існує усна домовленість про почерговий випас худоби, згідно якого кожен власник худоби зобовязаний відпасти у свою чергу по 1 дню за кожну голову худоби, яка йому належить та пасеться в череді, при цьому випасати в безпечних місцях, не допустити її нестачі чи заподіяння шкоди третім особам. В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та надали заяву про збільшення позовних вимог, в якій просять стягнути з відповідачів матеріальні збитки у сумі 35 186,79 грн., з них: 10 000 грн. - вартість загиблої корови, 600 грн. - шкода за загибель теляти, 93,95 грн. - витрати на проведення розтину, 24 492,83 грн. - упущена вигода за неотримане молоко, а також судовий збір та витрати пов'язанні із залученням свідків - 638,34 грн. Просили позовні вимоги задовольнити. Також суду пояснили, що 20 квітня 2014 року вони вигнали корів та передали їх на випас в стадо, яке випасалося, згідно черги, встановленої усною домовленістю жителів села, сімєю ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Увечері корови не повернулись додому, але пастухи корів ОСОБА_7 та ОСОБА_8, яким сімя ОСОБА_3 ОСОБА_4 доручила випас корів замість них, повідомили, що іхні корови загинули. Вважають, що якщо б пастухи вчасно повідомили господарів корів про їх здуття, то їх можна було б врятувати. ОСОБА_3 ОСОБА_4 не контролювали 20 квітня 2014 року випас худоби пастухами, які пасли корів замість них. Причиною загибелі тварин стало те, що пастухи випасали череду корів на полі, де росла пшениця, яка була оброблена отрутохімікатами і внаслідок чого корови здулися від поїдання легкобродильних трав. Позивачка ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглянути справу без її участі. Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4 та їх представник ОСОБА_5 позовні вимоги не визнали і просили відмовити у їх задоволенні. Суду пояснили, що 20 квітня 2014 року дійсно була їхня черга випасати череду корів, але вони їх не випасали, а найняли пастухів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Договір про випас тварин був усним. Пастухи випасали корів в межах визначеного пасовища, а не на полі, де росла пшениця. Причини загибелі корів позивачів, їм не відомі. Своєї вини, відповідачі, у тому, що сталося, не бачать, тому просили у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що сімя ОСОБА_4 запропонувала йому пасти череду корів в с. Степанівка Красноокнянського району Одеської області. 20 квітня 2014 року біля 16 год. 40 хв. на пасовищі одна корова почала задихатися. Він почав телефонувати та не додзвонився. Потім він побіг до с. Степанівка Красноокнянського району, до якого прибув приблизно через 40 хвилин та повідомив дружині ОСОБА_9 про те, що трапилось на пасовищі. Зазначив, що корови на полях з посівами пшениці не випасались. Спиртні напої того дня не вживав. Також повідомив, що коли повернувся з села на пасовище то побачив, що корови позивачів вже лежали здуті на землі. Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що 20 квітня 2014 року разом з ОСОБА_8 пас корови в с. Степанівка Красноокнянського району. Того дня до обіду корови були здорові, потім корів погнали на обід. Після обіду біля 16:00 год. одна корова почала здуватись. Телефонного звязку не було, щоб повідомити власника корови про те, що тварина здулась. Того дня загинули 4 корови. Жителі с. Степанівка Красноокнянського району випасають череду корів по черзі. Чия черга - той випасає корів самостійно або винаймає пастуха. Вдень випасу худоби він алкогольних напоїв не вживав. Знав, що поля з посівами пшениці були покроплені отрутохімікатами та корови на даних полях не випасались. Відстані від водопою до полів пшениці, де були корови в обідню перерву, становить близько 1 км. Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що у них в селі за усною домовленістю мешканців села, власників корів, випас череди худоба проводився і проводиться по черзі господарями худоби, по бажанню власники худоби у свою чергу наймають пастуха. На розтині загиблих корів вона присутньою не була, протокол не підписувала. Через деякий час до неї підходив гр.ОСОБА_1 з прохання підписати протоколи, але вона відмовилася. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно паспортів великої рогатої худоби, позивачу ОСОБА_1 належала корова породи «червона степова» по кличці «Зірка», робочий № 4304, ідентифікаційний номер UА та позивачу ОСОБА_6 належала корова породи «червона степова» по кличці «Квітка», робочий № 4337, ідентифікаційний номер UА. Відповідно до витягів з погосподарських книг Цеханівської сільської ради Красноокнянського району, в домогосподарстві ОСОБА_6 та ОСОБА_11, яка згідно свідоцтва про шлюб є дружиною позивача ОСОБА_1 рахується по одній корові. Відповідно до протоколів розтину корів від 20 квітня 2014 року встановлено, що причиною загибелі тварин стало поїдання легкобродильних трав та рослин пшениці, внаслідок чого худоба почала здуватись і через те, що допомога їм надана вчасно не була корови загинули. Паталого анатомічний діагноз: гостре розширення рубця, тимпанія рубця. Згідно пояснень сторін, свідків, у селі Степанівка за усною домовленістю власників корів між собою, випас череди худоби в селі, проводився по черзі господарями корів. Відповідно до ст.7 ЦК України цивільні відносини можуть регулюватися звичаєм, зокрема звичаєм ділового обороту. Звичаєм є правило поведінки, яке не встановлене актами цивільного законодавства, але є усталеними у певній сфері цивільних відносин. Згідно ст.6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Таким чином, в даному випадку мав місце договір власників великої рогатої худоби, який грунтується на засадах звичаю утворювати обєднання громадян для випасання худоби. Мешканці с. Степанівка Красноокнянського району об'єдналися для того, щоб спільно випасати скот. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони ( кредитора) певну дію ( передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з дідстав, встановлених ст.11 ЦК України. Зобов'язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином вдповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до ст. 614 ЦК України, особа яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини ( умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Правочин, яким скасовується чи обмежується відповідальність за умисне порушення зобов'язання, є нікчемним. Ст.22 ЦК України вказує, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є : 1) витрати, яких особа зазнала у звязку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права ( реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи, майнова шкода може бути відшкодована інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі. Судом встановлено, що має сторонами виникли правовідносини згідно договору про надання послуг. Відповідно до ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона ( виконавець) зобов'язана за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної бездіяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Згідно ст.902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договоро про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Ст. 906 ЦК України вказує, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням договору про безоплатне надання послуг, підлягають відшкодуванню виконавцем в розмірі, що не перевищує двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян, якщо інший розмір відповідальності виконавця не встановлений договором. При вирішенні розміру шкоди, яка підлягає відшкодуванню власникам корів суд враховує довідку надану Красноокнянською районною державною адміністрацією, підприємством " Красноокнянський ринок" Одеської облспоживспілки станом на червень місяць 2016 року середня ринкова вартість великї рогатої худоби в живій вазі 22 -24 грн./кг.; - корова (дійна) 8000 10 000 грн./голову. Згідно ст.60 ч.1,3,4 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_6 не довели порушення відповідачами умов домовленості, оскільки не надано доказів, які саме обов'язки покладені на відповідачів цією домовленістю, умови настання матеріальної відповідальності сторін у разі загибелі худоби, настання майнової відповідальності за порушення умов усної домовленості. Що стосується відшкодування доходів, які ОСОБА_1 та ОСОБА_6 могли одержати за звичайних обставин, якби їх право не було порушено( упущена вигода), то позивачами не надано доказів підтверджуючих розрахунок упущеної вигоди, а саме яку кількість молока вони отримали б за вказаний період, враховуючи пори року та стан корів, а також якої ваги було загибле теля. Керуючись ст.ст. 6,7, 22,60, 509, 526,610, 611, 614, 901, 902, 906 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_6 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди - задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальні збитки з приводу втрати корови у сумі 8 000 грн. - вартість загиблої корови, судові витрати у розмірі 638, 34 гривень. Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 матеріальні збитки з приводу втрати корови у сумі 6 384 грн. - вартість загиблої корови, судові витрати у розмірі 243,60 гривень. Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення.

Суддя: