АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 88-ц/790/9/16 Суддя доповідач Коваленко І.П. Категорія: майнові
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2016 року судова колегія судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого Коваленко І.П.,

суддів - Довгаль А.П., Коровіна С.Г.

при секретарі Сотніковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року за нововиявленими обставинами по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток співвласників нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток співвласників нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2Б, про визначення часток співвласників нерухомого майна задоволено в повному обсязі.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визначено за ОСОБА_1 частку у спільній частковій власності у розмірі 39/100 частин у домоволодінні № 9 по вул. Товариська в м. Харкові.

Визначено за ОСОБА_2 частку у спільній частковій власності у розмірі 61/100 частин у домоволодінні № 9 по вул. Товариська в м. Харкові.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 70 гр. та судові витрати за проведення експертизи в сумі 1418 грн.

В заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що підставою для скасування рішення суду першої інстанції було те, що при постановленні нового рішення апеляційний суд Харківської області виходив з того, що визначення часток з урахуванням самовільно побудованих будівель буде суперечити діючому законодавству, оскільки таке рішення неможливо буде виконати. А тому здійснив визначення часток без врахування будівель, які суд вважав самовільно побудованими. При цьому, погоджуючись із висновком судового експерта, апеляційний суд Харківської області у рішенні від 15 січня 2015 року послався на пункт 3.11 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток обєктів нерухомого майна, затвердженої наказом Мінжитлкомунгоспу України від 18.06.2007 р № 55, відповідно до якого за наявністю самочинно збудованих (реконструйованих, перепланованих) обєктів нерухомого майна документи щодо виділу готуються тільки після визнання права власності на них відповідно до закону.

Однак, при цьому право власності на відповідні обєкти нерухомого майна вже було визнано на той час за ОСОБА_1 на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2010 року, яке набуло законної сили.

Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції 08.12.2015 р. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що вже виникло на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2010 року, тобто існувало на час винесення рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року.

ОСОБА_1 наголошує на тому, що апеляційний суд Харківської області в основу рішення від 15 січня 2015 року поклав обставини, ( віднесення обєктів нерухомого майна до самочинного будівництва), які в установленому порядку спростовані при проведенні державної реєстрації вже виниклого права власності шляхом запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Тобто, як зазначає позивач, наведене є підставою для перегляду і скасування у звязку з нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, пояснення зявившихся осіб, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи вважає, що заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Підстави перегляду рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК України. Вказаний перелік є вичерпним.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно із п. 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України, або які могли бути встановлені при всебічному і повному з'ясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» обставини, які відповідно до пункту 1 частини другої статті 361 ЦПК є підставою для перегляду судового рішення, це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Із матеріалів справи вбачається, що рішенням апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року рішення Дзержинського районного суду міста Харкова від 11 листопада 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено у повному обсязі.

Визначено за ОСОБА_1 частку у спільній частковій власності у розмірі 39/100 частин у домоволодінні № 9 по вул. Товариська в м. Харкові.

Визначено за ОСОБА_2 частку у спільній частковій власності у розмірі 61/100 частин у домоволодінні № 9 по вул. Товариська в м. Харкові.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 70 гр. та судові витрати за проведення експертизи в сумі 1418 грн.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 квітня 2015 року касаційна скарга ОСОБА_1 була відхилена, а рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року залишено без змін.

Звертаючись із заявою про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 посилається на те, що Державним реєстратором Харківського міського управління юстиції 08.12.2015 р. внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, що вже виникло на підставі рішення апеляційного суду Харківської області від 24 червня 2010 року, тобто існувало на час винесення рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року.

Однак, ці доводи не приймаються колегією суддів, оскільки ця обставина, у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 361 ЦПК України, не є нововиявленою і висновків суду не спростовує, т. я. рішення державним реєстратором приймалось 08.12.2015 року, тобто, після ухвалення рішення апеляційним судом Харківської області. Факт існування рішення апеляційного суду Харківської області 22.06.2010 року був предметом розгляду і судом апеляційної інстанції при ухваленні рішення суду від 15.01.2015 року, і касаційної інстанції.

Крім того, із цього рішення державного реєстратора вбачається, що право власності на нерухоме майно ОСОБА_1 зареєстровано на підставі рішення апеляційного суду Харківської області 22.06.2010 року та рішення апеляційного суду Харківської області від 15.01.2015 року. (а.с.188).

Керуючись ст. ст. 361, 363, 365 ЦПК України, колегія суддів

У Х В АЛ И ЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення апеляційного суду Харківської області від 15 січня 2015 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення часток співвласників нерухомого майна та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення часток співвласників нерухомого майна - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді