22-ц/775/785/2016(м)
Головуючий у 1 інстанції Копилова Л.В.
Категорія 19 Доповідач Лопатіна М.Ю.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді: Лопатіної М.Ю,

суддів: Биліни Т.І., Сороки Г.П.,

при секретарі: Зал Ю. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору іпотеки,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2016 року,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2016 року провадження у вищевказаній справі було закрито.

Позивач не погодився із даним судовим рішенням та подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції. При цьому зазначив, що суд першої інстанції, належним чином не повідомив його про час та розгляд справи. Крім того, закриваючи провадження у справі, суд не звернув уваги на те, що рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2013 року було ухвалене з приводу спору між іншими сторонами, оскільки в зазначеній справі позивачем виступив його законний представник - батько ОСОБА_3, а він стороною у справі не був. Також вважає, що місцевий суд безпідставно не розподілив судові витрати та не стягнув на його користь судовий збір в сумі 275,60 грн. за подання апеляційної скарги на іншу ухвалу суду по даній справі від 17 травня 2016 року, яка була задоволена апеляційним судом.

Представник позивача ОСОБА_4, діючий за довіреністю, в судовому засіданні апеляційної інстанції просив апеляційну скаргу задовольнити. Позивач до суду не з'явився, згідно заяви, просив справу розглянути без його присутності за участю його представника.

Представник відповідача - адвокат Крохмальова Л.П. в суді апеляційного суду заперечувала проти задоволення апеляційної скарги. Відповідач був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином, згідно його прохання в запереченнях на апеляційну скаргу, просив справу розглянути без його участі та відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Третя особа - приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В. до суду з'явилась, про час та місце розгляду справи також була повідомлена належним чином.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі за позовом ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив з того, що набрало законної сили рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2013 року, ухвалене з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Такі висновки суду ґрунтуються на вимогах закону.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

За змістом вказаної норми процесуального права позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет позову, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (правовий висновок, викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-1133цс15).

Встановлено, що в січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з позовом до ОСОБА_2, в обґрунтування якого зазначав, що з часу свого народження, тобто з ІНФОРМАЦІЯ_1 він зі своєю сім'єю проживав у квартирі АДРЕСА_1 і на законних підставах користувався цим жилим приміщенням, яке належало його матері ОСОБА_8. 04 листопада 2009 року, в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики, укладеним між його матір'ю та відповідачем, був укладений договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В. в реєстрі за № 2881 та зареєстрований БТІ м. Маріуполя 21 лютого 2012 року за № 76918 в книзі 91, предметом якого була зазначена ним квартира. Даний договір іпотеки, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та ст. 17 Закону України «Про охорону дитинства» був укладений без згоди органу опіки та піклування, що порушувало його права, як малолітньої особи. На підставі ст.ст. 203, 215 ЦК України, просив визнати цей договір іпотеки недійсним.

Крім того, згідно матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2013 року, яке набрало чинності 01 жовтня 2013 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_3, який діяв в інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, треті особи: приватний нотаріус Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Никоненко Т.В., служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, про встановлення факту проживання дитини в іпотечній квартирі та визнання угод недійсними.(а.с.35-41)

Згідно даного рішення, ОСОБА_3 звернувся до суду, з інтересах свого неповнолітнього сина ОСОБА_1 з позовом, в якому просив визнати договір іпотеки від 04 листопада 2009 року, укладений в забезпечення виконання зобов'язань за договором позики між його дружиною ОСОБА_8 та ОСОБА_2, предметом якого була квартира АДРЕСА_1. Мотивуючи свої позовні вимоги ОСОБА_3 зазначав, що даний договір іпотеки, в порушення вимог ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» був укладений без згоди органу опіки та піклування, що порушувало права його малолітнього сина на проживання, тому просив визнати цей договір іпотеки недійсним.

Отже, постановляючи оскаржувану ухвалу, місцевий суд правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню та дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, оскільки рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 05 серпня 2013 року, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав

Доводи апеляційної скарги про те, що у справі, за результатами розгляду якої Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя Донецької області 05 серпня 2013 року ухвалене рішення, позивачем виступав не неповнолітній ОСОБА_1, а його батько, апеляційний суд не приймає до уваги, з огляду на те, що згідно ч. 2 ст. 39 ЦПК України, права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, а також осіб, цивільна дієздатність яких обмежена, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки, усиновлювачі, піклувальники чи інші особи, визначені законом. Особливістю законного представництва є те, що представнику не потрібно згоди особи, яку вони представляють, на вчинення тих чи інших процесуальних дій. Законний представник компенсує відсутність цивільної процесуальної дієздатності у малолітньої, неповнолітньої або недієздатної особи і виступає в процесі на захист її інтересів. При цьому стороною (третьою особою) є сам малолітній, неповнолітній або недієздатний як учасник спірних правовідносин, а саме суб'єкт, права та інтереси якого захищаються судом.

Крім того, згідно з ч. 5 ст. 76 ЦПК вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь в справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Із матеріалів справи убачається, що представник позивача ОСОБА_4 під розписку був сповіщений про час та місце судового засідання 29 серпня 2016 року. За таких обставин немає підстав вважати, що доводи апеляційної скарги про порушення процесуальних прав позивача щодо його повідомлення про розгляд справи 29 серпня 2016 року є обґрунтованими.

Також безпідставні посилання позивача на те, що суд першої інстанції необґрунтовано не стягнув на його користь судовий збір за подання апеляційної скарги на раніш постановлену ухвалу суду по даній справі від 17 травня 2016 року, оскільки у разі закриття провадження у справі Цивільним процесуальним кодексом України не передбачено присудження позивачу з відповідача понесених ним судових витрат.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. За таких обставин оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 29 серпня 2016 року залишити без змін,

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: