Справа № 521/8683/16-ц
Провадження № 2/521/3698/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2016 року

Малиновський районний суд м.Одеси у складі

головуючого судді Мурзенка М. В.

при секретарі Гончарук Х. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання договору купівлі - продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання біржового договору № 99/0090 купівлі - продажу нерухомого майна від 31.05.1999 року дійсним.

Позов мотивовано тим, що 31.05.1999 року на Одеській універсальній товарній біржі між чоловіком позивача та відповідачами, було укладено договір купівлі-продажу квартири № 99/0090, що розташована за адресою: АДРЕСА_1. Після оформлення документів зазначений договір було зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації обєктів нерухомості. 08.03.2005 року чоловік позивача помер. Позивач звернулась, до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, проте їй було відмовлено в видачі свідоцтва та рекомендовано звернутись до суду. У звязку з чим, позивач звернулась до суду із зазначеним позовом та просила визнати вказаний біржовій договір купівлі-продажу дійсним .

Сторони в судове засідання не зявились, були сповіщені належним чином, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідачі підтримали позовні вимоги, позивач просила суд задовольнити позов в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 31.05.1999 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_3, ОСОБА_8, що діяла від свого імені та від імені неповнолітнього ОСОБА_5 було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна №1398799/0090, який був оформлений на Одеській універсальній товарній біржі, та зареєстровано в Одеському міському бюро технічної інвентаризації 12.08.1999 року реєстраційний номер №248, що підтверджується копією зазначеного договору( а.с.4-5)

ОСОБА_6 та ОСОБА_1 перебували в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб(а.с.9)

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна №99/0090 від 31.05.1999 р. та копії технічного паспорту (а.с.4-7) вказана вище квартира належала продавцю ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло і записана у реєстрову книгу за № 4-539 від 09.04.1998 року.

ОСОБА_6 помер 08.03.2005 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.8)

Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України в редакції 2003р. до правовідносин, які виникли до 01.01.2004р. застосовуються норми ЦК УРСР, який діяв на час виникнення спірних правовідносин.

Купівля-продаж житла є договірним зобовязанням і регулюється правилами цивільного законодавства.

Згідно ст.224 ЦК УРСР 1963 р., що підлягає застосуванню до спірних відносин з огляду на дату укладення договору, за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 225 ЦК УРСР 1963 року право продажу майна належить власнику.

Відповідно до ст. 47 ЦК УРСР якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про судову практику в справах при визнання угод недійсними" суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. Це правило не може бути застосовано, якщо сторонам не було досягнуто згоди з істотних умов угоди або для укладення її були в наявності передбачені законом обмеження. Крім того, суд повинен перевірити, чи підлягала виконана угода нотаріальному посвідченню, чому вона не була нотаріально посвідчена і чи не містить вона протизаконних умов.

З огляду на наведені обставини, згода щодо істотних умов між сторонами була досягнута, відсутність нотаріального посвідчення договору купівлі продажу нерухомого майна обумовлена діючим на той час законодавством.

Виходячи з наведеного суд доходить висновку, що порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом визнання зазначеного вище біржового договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання за позивачем права власності на придбане за цим договором нерухоме майно.

Керуючись ст.47,224,225,227 ЦК Української РСР (в редакції 1963 р.), ст..10,11,14,60,212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна №99/0090 від 31.05.1999 року, укладений між ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6, зареєстрований на Одеській універсальній біржі GIP в журналі реєстрації біржових правочинів з нерухомістю реєстр. № 99/0090 від 31 травня 1999 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя Мурзенко М.В.