Справа №515/1873/16-ц
Провадження №2/515/3243/16
Татарбунарський районний суд Одеської області
12 грудня 2016 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:
головуючого - судді Чебан А.П.
секретаря Дечевої І.І.
позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Татарбунари справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
09 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, який двічі уточнювала, посилаючись на наступні обставини.
09 травня 1992 року сторони по справі уклали шлюб, який було зареєстровано Трапівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області, про що у книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис за №4.
Від спільного шлюбу сторони мають трьох дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Тривалий час сторони по справі стосунки, як подружжя, не підтримують, спільне господарство не ведуть, сумісне життя і збереження сімї стали неможливими, тому що останні втратили почуття кохання один до одного. У звязку з вказаними обставинами позивач звернулася у жовтні місяці 2016 року до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.
Позивач вказує, що діти перебувають на її утриманні, відповідач аліменти більше нікому не платить, інших дітей не має. ОСОБА_1 вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання трьох дочок, тому що офіційно працевлаштований у м.Одеса ВАТ «Олімпекс Купе» на посаді докера, де отримує щомісячну заробітну плату.
У добровільному порядку відповідач сплачувати аліменти на утримання дітей не бажає, будь-якої іншої матеріальної допомоги не надає. У звязку з вищевикладеним позивач звертається до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітніх дочок, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які продовжують навчання, а також на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, оскільки іншого позасудового способу захистити права дітей немає.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не зявилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.22). У разі повторної неявки відповідача до суду просила ухвалити у справі заочне рішення.
Відповідач, який належним чином поінформований про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання повторно не зявився. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечення проти позову не надіслав. Належне його повідомлення міститься на а.с.а.с.25,25а.
Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).
Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, що сторони по справі з 09.05.1992 року перебувають у зареєстрованому шлюбі згідно копії свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії ІІІ-ЖД №278585, виданого 09.05.1992 року (а.с.3).
Згідно копії повторного свідоцтва про народження серії 1-ЖД №120771 від 01.03.2008 року (а.с.27), батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, значаться сторони по справі.
Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №158201 від 19 червня 1998 року (а.с.28), батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, значаться сторони по справі.
Згідно копії свідоцтва про народження серії І-ЖД №224487, виданого 19.05.2010 року (а.с.8), вбачається що батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, є сторони по справі.
Як вбачається з довідки №2044/Ф2 від 04.08.2016 року (а.с.10), виданої Одеською національною академією харчових технологій, ОСОБА_3 дійсно є студентом І курсу факультету ІТХРГІГБ денної форми навчання, термін закінчення навчання за ОКР «Магістр» 31 грудня 2016 року.
Згідно довідки за №1196-Ф9 від 30.08.2016 року (а.с.11), виданої Одеською національною академією харчових технологій ОСОБА_4 дійсно є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету низькотемпературної техніки і технології, закінчує навчання 30 червня 2019 року.
Відповідно до довідок №1137 та №1136 від 21.10.2016 року (а.с.а.с.12,13), виданої Трапівською сільською радою Татарбунарського району Одеської області ОСОБА_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживає в м.Одеса, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживає в м.Одеса, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7 та знаходиться на утриманні матері.
Як вбачається з довідки за №109 від 21.10.2016 року (а.с.14), виданої Трапівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Татарбунарського району Одеської області, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно навчається в Трапівській ЗОШ.
Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого.
Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» та Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, які є частиною національного законодавства України.
Так, відповідно до ст.51 Конституції України, батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.
Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтями 180-182, 184 СК України, передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У разі ухилення батьків від утримання дитини, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються судом у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу (далі - СК) України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.
Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову.
Частиною 1 ст.200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або ) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою сином (ч.2 ст.200 СК).
В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3. ОСОБА_3 дійсно є студентом І курсу факультету ІТХРГІГБ денної форми навчання,запланований термін закінчення навчання за ОКР «Магістр» 31 грудня 2016 року. ОСОБА_4 дійсно є студентом 2 курсу денної форми навчання факультету низькотемпературної техніки і технології, закінчує навчання 30 червня 2019 року. Неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, дійсно навчається в Трапівській ЗОШ. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживають в ІНФОРМАЦІЯ_8, неповнолітня ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, проживає та зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_7. Діти фактично знаходяться на утриманні матері.
З урахуванням того, що на утриманні позивача є три доньки, з яких: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повнолітні та навчаються у вищих навчальних закладах в м.Одеса та потребують витрат на переїзд, харчування та проживання, а ОСОБА_5 неповнолітня, навчається у школі, проживає з матірю та знаходиться на повному її утриманні, беручи до уваги те, що ОСОБА_2 є батьком дітей та повинен виконувати аліментні зобовязання, при цьому доказів на підтвердження неможливості надання ним матеріальної допомоги не надано, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі на утримання повнолітніх дочок до виповнення їм двадцяти трьох років за умови продовження ними навчання, а також на утримання молодшої неповнолітньої дочки також у твердій грошовій сумі до досягнення нею повноліття.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.
Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи.
Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Згідно з п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів.
З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 1653 грн.60коп ( три вимоги щодо стягнення аліментів, відповідно по 551,20 за одну вимогу). слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 64, 209, 212-215, 224-226, 367 ЦПК України, суд -
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити повністю.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії КЕ №735634 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 11 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) на утримання: повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення останньою двадцяти трьох років за умови продовження повнолітньою дочкою навчання.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії КЕ №735634 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 11 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) грн. на утримання: повнолітньої дочки, яка продовжує навчання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення останньою двадцяти трьох років за умови продовження повнолітньою дочкою навчання.
Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, паспорт серії КЕ №735634 виданий Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 11 вересня 1997 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_10, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (пятсот) грн. на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, щомісячно до досягнення останньою повноліття, а саме до 13 травня 2028 року.
Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9, судовий збір на користь держави в розмірі 1653 (одна тисяча шістсот пятдесят три) грн. 60 коп.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 аліментів в межах платежів за один місяць.
Рішення є заочним та може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання ним копії цього рішення. Форма та змісти заяви про перегляд заочного рішення повинна відповідати ст.229 Цивільного процесуального кодексу України.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Згідно з загальним порядком рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Чебан