Справа № 303/1920/15-ц
Номер рядка статистичного звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого-судді Заболотного А.М.

при секретарі Штець І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань в м. Мукачево цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новодавидківської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Новодавидківської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою с. Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район. Свої вимоги мотивує тим, що зазначений будинок належав її батьку ОСОБА_2, який помер 09.10.1982 року. Разом з батьком в тому числі і на момент його смерті в будинку проживали та були зареєстрована її матір ОСОБА_3 та її брат ОСОБА_4 02.12.2009 року померла її мати ОСОБА_3 на момент смерті якої в будинку проживав та був зареєстрований її брат ОСОБА_4 Також 30.01.2016 року помер її брат ОСОБА_4 При цьому вважає, що після їх смерті відкрилася спадщина на житловий будинок в с. Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район. Після прийняття рішення судом про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, вона звернулась до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок, так як при житті батьки не зареєстрували право власності на будинок. Вважає, що спадщину вона прийняла у визначений законом спосіб, однак у встановленому порядку отримати свідоцтво про право на спадщину на будинковолодіння не може тому, що відсутні правовстановлюючі документи на нього. У звязку з цим просить визнати за нею право власності порядку спадкування на житловий будинок, що знаходиться за адресою с Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район,

У судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, позов просить задовольнити.

Представник Новодавидківської сільської ради Мукачівського району в судове засідання не зявився за подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Проти задоволення позову не заперечують.

Дослідивши та перевіривши наявні у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч. 3-4 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд сприяє всебічному і повному зясуванню обставин справи: розяснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обовязки, попереджає про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених ЦПК України.

Судом встановлено, відповідно до свідоцтва про народження серії І-ФМ № 372509 від 07.05.1974 року, батьками ОСОБА_1 є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У звязку з укладенням шлюбу, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФМ № 422677 від 07.09.1985 року, позивач змінила прізвище на ОСОБА_1.

Згідно з свідоцтва про смерть серії І-ФМ № 017098 від 15.06.1999 року, батько позивача ОСОБА_2 помер 09.10.1982 року. Мати позивача ОСОБА_3 померла 02.12.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №093577 від 02.12.2009 року.

З листа Новодавидківської сільської ради Мукачівського району № 96/02-20 від 14.03.2016 року слідує, що відповідно до погосподарської книги № 5 за 1983-1985 роки головою дворогосподарства в с. Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район був ОСОБА_2, який помер 1982 року. Членами дворогосподарства були ОСОБА_3, дружина померлого, ОСОБА_1 дочка померлого, та ОСОБА_4, син померлого. Також відповідно до листа Новодавидківської сільської ради Мукачівського району № 97/02-20 від 14.03.2016 року слідує, що відповідно до погосподарської книги № 5 за 2006-2010 роки головою дворогосподарства в с. Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район була ОСОБА_3, яка померла 2009 року. Членом дворогосподарства був ОСОБА_4, син померлої.

Одночасно судом також встановлено, що брат позивача ОСОБА_4 помер 30.01.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФМ № 201505 від 01.02.2016 року. Також згідно з листа Новодавидківської сільської ради Мукачівського району № 95/02-20 від 14.03.2016 року слідує, що відповідно до погосподарської книги № 16 за 2010-2015 роки головою дворогосподарства в с. Н.Давидково, вул. Набережна, 98, Мукачівський район був ОСОБА_4, який помер 2016 року.

18.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 18.03.2016 року державний нотаріус Мукачівської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_5, розглянувши подані документи, відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний будинок у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нього про, що прийняла відповідну постанову.

Згідно з ст. 328 ЦК України громадянин набуває права власності на майно на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України передбачено, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи зазначені у ст. 1261 ЦК України. Таким чином, відповідно до зазначених положень ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги за законом як дочка спадкодавця. За змістом ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Як передбачено ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином враховуючи, що позивачу було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, позивач звернувся до Мукачівської районної державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому вважається такою, що прийняла її у встановленому законом порядку.

Разом з тим суд звертає увагу на те, що на момент смерті матері позивача, в спірному будинку проживав брат ОСОБА_4, який помер 30.01.2016 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Таким чином слід прийти до висновку, що ОСОБА_4, який в силу ст. 1261 ЦК України був також спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_3, яка померла 2009 року, також прийняв спадщину у встановленому законом порядку. При цьому в ч. 5 ст. 1268 ЦК України зазначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Більше того ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У звязку із зазначеним та враховуючи те, докази того, що ОСОБА_4 подавав заяву про відмову від прийняття спадщини відсутні, суд робить висновок про те, що брат позивача ОСОБА_4 мав рівні спадкові права на спірний будинок разом з позивачем.

Як передбачено ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини.

Як вже було згадано, що брат позивача ОСОБА_4 помер 30.01.2016 року. Із зазначеного випливає, що після його смерті відкрилася спадщина (спірний будинок). У звязку з цим, враховуючи визначений ч. 1 ст. 1298 ЦК України строк видачі свідоцтва про право на спадщину, суд приходить до висновку, що спір про спадкування може бути вирішений лише після закінчення цього строку. Вказане також розяснюється Вищим спецiалiзованим судом України з розгляду цивiльних i кримiнальних справ в інформаційному листі від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» (п. 3.1).

При цьому суд звертає увагу на те, що ч. 4 ст. 10 ЦПК України встановлено обовязок суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, зокрема шляхом розяснення особам їхніх прав та обовязків, попередження про наслідки вчинення чи не вчинення певних процесуальних дій і сприянню здійснення їхніх прав у певних випадках. Разом з тим виходячи з принципів диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд не вправі з власної ініціативи встановлювати якісь обставини, що мають значення для справи, зокрема шляхом забезпечення (витребовування) доказів чи визначатися з колом відповідачів.

Вирішуючи спір також слід врахувати наступне. Представником відповідача було подано до суду заяву про визнання позову. Поряд з тим, ч. 4 ст. 174 ЦПК України передбачено, що якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. При цьому враховуючи можливість наявності у ОСОБА_4 спадкоємців, яка мають право протягом шести місяців з часу його смерті заявити про свої спадкові права, судом було прийнято рішення про відсутність підстав для прийняття визнання позову відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, із врахуванням того, що хоч і позивач прийняла спадщину на належне спадкодавцеві майно, проте із врахуванням того, що позов предявлений до закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті брата позивача ОСОБА_4, який як встановив суд також мав право на спадкове майно, а також враховуючи можливість спадкування інших осіб саме після смерті ОСОБА_4, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є передчасними, у звязку з цим в задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 14, 57-60, 174, 209, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1268, 1269, 1298 ЦК України суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Новодавидківської сільської ради Мукачівського району про визнання права власності в порядку спадкування відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний