Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.06.2016 Справа №607/19990/14-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_2, третя особа ПП «Торенс», у якому просять стягнути з ОСОБА_2 на користь ДП «Бучацьке лісове господарство» безпідставно отримані кошти у розмірі 140 700,00 гривень.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що ОСОБА_2 до 15 липня 2013 р. працювала головним бухгалтером на Державному підприємстві «Бучацьке лісове господарство». 27 січня 2012 р. за платіжним дорученням №2123 відповідачу на його номер картки 306921 позивачем було перераховано кошти для зарахування на розрахунки ПП «Торенс» у розмірі 70 000,00 грн. та 01 березня 2012 р. платіжним дорученням №2329 на вказану картку 70 700 гривень для господарських потреб з ПП «Торенс». Проте, вказані кошти не були передані ПП «Торенс». Зазначені обставини підтверджуються актом ревізії Державної фінансової інспекції в Тернопільській області фінансово-господарської діяльності ДП «Бучацьке лісове господарство» за період з 01.09.2011 р. по 01.07.2013 р. № 20-137 від 25.11.2013 р., яким встановлено факт привласнення ОСОБА_2 коштів на загальну суму 140 700 грн. В порядку виконання рішення Господарського суду Тернопільської області від 21.11.2013 року у справі за позовом ПП. «Торенс» до ДП «Бучацьке лісове господарство», третя особа ПП. «Росаварембуд» про стягнення заборгованості, кошти в сумі 140 700 грн. позивачем було повернуто ПП «Торенс», як неповернуту заборгованість за надані послуги. Враховуючи наведені обставини, позивач просить стягнути з відповідача отримані кошти у розмірі 140 700 гривень, як безпідставно отримані.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просить суд їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник у судовому засіданні позовних вимог не визнали, суду пояснили, що зазначену суму коштів ОСОБА_2 було отримано від позивача, яка була в подальшому виплачена працівникам приватного підприємства «Торенс» та приватного підприємства «Росаварембуд».

Представник ПП «Торенс» в судове засідання не з»явився, однак подав письмові пояснення відповідно до яких вказав, що 01 січня 2012 року між Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство», як замовником та підприємством «Росаварембуд», як виконавцем був укладений Договір про надання послуг №10/12. 30 квітня 2012 року Приватне підприємство «Росаварембуд», як первісний кредитор, приватне підприємство «Торенс», як новий кредитор та Державне підприємство «Бучацьке лісове господарство», як боржник уклали між собою договір про відступлення права вимог №12/у. Новий кредитор отримав право первісного кредитора вимагати від боржника належного виконання всіх зобовязань за основним договором №10/12 від 01 січня 2012 року та актів виконаних робіт на суму 193 050 грн. 34 коп. Крім того, ПП «Торенс» зазначило, що коштів перерахованих позивачем ОСОБА_2 вони не отримували. Отримання коштів в загальній сумі 140 700,00 грн. (70000,00 + 70700,00) на розрахунковий рахунок ПП «Торенс» за № 8 відкритий у Канівському відділенні Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_3 Аваль» по вищевказаних платіжних дорученнях № 2123 та №2329 зустрічною звіркою Державної фінансової інспекції Черкаської області не підтверджено. Станом на 01.12.2015 року, ДП «Бучацьке лісове господарство» сплатило ПП «Торенс» кошти в сумі 140 700,00 грн. на підставі рішення господарського суду Тернопільської області. Позов просить задовольнити.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Відповідач ОСОБА_2 працювала у державному підприємстві «Бучацьке лісове господарство» на посаді головного економіста з 31.05.2011 року, а з 01.02.2012 по 16.07.2013 року на посаді головного бухгалтера.

27 січня 2012 р. платіжним дорученням №2123 ОСОБА_2 на її картковий рахунок, відкритий у ПАТ «Приватбанк» № 306921 Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» було перераховано кошти у розмірі 70 000,00 грн. з призначенням платежу «Для господарських потреб з ПП «Торенс».

Крім цього, 01 березня 2012 р. платіжним дорученням №2329 Державним підприємством «Бучацьке лісове господарство» перераховано ОСОБА_2 на її картковий рахунок у ПАТ «Приватбанк» №306921 кошти у розмірі 70 700 гривень з призначенням платежу «Для господарських потреб з ПП «Торенс».

Як вбачається із акту ревізії Державної фінансової інспекції в Тернопільській області фінансово-господарської діяльності ДП «Бучацьке лісове господарство» за період з 01.09.2011 р. по 01.07.2013 р. № 20-137 від 25.11.2013 р., ревізією не встановлено факт отримання коштів в загальній сумі 140 700,00 грн. (70000,0+70700,0) на розрахунковий рахунок ПП «Торенс» по вищевказаних платіжних дорученнях №2123 та 2329.

Будучи допитаним в судовому засіданні директор ПП «Торенс» ОСОБА_4 підтвердив суду факт ненадходження коштів у розмірі 140 700 гривень, які було перераховано позивачем ОСОБА_2 згідно платіжних доручень №2123 від 27.01.2012 року та №2329 від 01.03.2012 року на рахунки ПП «Торенс» та ПП «Росаварембуд», у тому числі через касу зазначених підприємств. Також зазначив, що ОСОБА_2 заробітної плати працівникам зазначених підприємств на вказану суму не видавала. Доручення з цього приводу їй не видавалось.

Рішенням Господарського суду Тернопільської області від 21 листопада 2013 року, яке набрало законної сили, у справі за позовом приватного підприємства «Торенс» до Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» про стягнення заборгованості вирішено стягнути із ДП «Бучацьке лісове господарство» на користь ПП «Торенс» 166 263, 06 грн. боргу, 3325,27 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою старшого слідчого прокуратури Тернопільської області про закриття кримінального провадження від 11 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364 КК України, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000013 від 08 жовтня 2013 року по факту невиплати працівникам ДП «Бучацьке лісове господарство» заробітної плати, привласнення службовими особами ДП «Бучацьке лісове господарство» належних ПП «Росаварембуд» та ПП «Торенс» за надані послуги грошових коштів в сумі 166263 грн., а також по факту неправомірного понесення ДП «Бучацьке лісове господарство» витрат сторонньої юридичної особи а саме «ПП Ролсаварембуд» у вигляді оплати за використану електроенергію на загальну суму 201812,42 грн. закрито, у зв»язку із відсутністю в діях службових осіб ДП «Бучацьке лісове господарство» складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175, ч.3 ст.191, ч.2 ст.364 КК України.

Як вбачається із зазначеної постанови слідчого, «…в ході досудового розслідування встановлено, що 15.10.2013 року директор ПП «Торенс» ОСОБА_4 звернувся до прокуратури Тернопільської області із заявою з приводу того, що в ході виконання договірних відносин між ДП «Бучацьке лісове господарство» та ПП «Росаваребмуд» і ПП «Торенс» станом на 15.10.2013 року заборгованість ДП «Бучацьке лісове господарство» перед вищевказаними приватними підприємствами складала 166263 грн. В ході спільної звірки між ДП «Бучацький держлісгосп», ПП «Росаварембуд» та ПП «Торенс» було встановлено, що по платіжних дорученнях №2123 від 27.01.2012 року та №2329 від 01.03.2012 року ДП «Бучацький лісгосп» сплатив кошти на загальну суму 140700 грн. на транзитний рахунок ПАТ КБ «Приватбанк» №9100 для зарахування на картковий рахунок ОСОБА_2 для зарахування на розрахунки з ПП «Торенс», однак ці кошти на рахунки ПП «Торенс» не надійшли...».

Таким чином, суд зазначає, що проведеним досудовим розслідуванням у зазначеному кримінальному провадженні не підтверджено отримання приватним підприємством «Торенс» коштів, які були перераховані позивачем відповідачу для господарських потреб з ПП «Торенс» на загальну суму 140 700 гривень по платіжних дорученнях №2123 від 27.01.2012 року та №2329 від 01.03.2012 року, у тому числі через касу зазначеного підприємства.

Крім цього, судом не встановлено, що ОСОБА_2 було уповноважено приватним підприємством «Торенс» на отримання коштів на суму 140 700 гривень, які були перераховано їй ДП «Бучацьке лісове господарство» на підставі платіжних доручень №2123 від 27.01.2012 року та №2329 від 01.03.2012 року, у тому числі на виплату заробітної плати працівникам зазначеного підприємства.

Відповідно до ч.1, 2 статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом частини першої, другої статті 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов»язана повернути потерпілому це майно. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв»язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і яке не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов»язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину, або інших підстав, передбачених ст.11 ЦК України).

Об»єктивними умовами виникнення зобов»язань із набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

За змістом ч.1 ст.1212 ЦК України безпідставно набутим майном є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави.

Загальна умова ч.1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов»язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зі сторін у зобов»язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі ст.1212 ЦК України тільки за наявності ознак безпідставності такого виконання.

Якщо ж зобов»язання не припиняється з підстав передбачених ст.ст.11, 600, 601, 604-607, 609 ЦК України, до моменту його виконання, таке виконання має правові підстави (підстави, за яких виникло це зобов»язання). Набуття однією із сторін зобов»язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов»язання не є безпідставним.

Тобто у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст.1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 02 жовтня 2013 року, яка прийнята за результатами перегляду судових рішень у справі №6-88цс13.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до переконання, що позов Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів є підставним та підлягає до задоволення. При цьому, суд зазначає, що відповідачем не доведено, що вказані кошти вона повернула приватному підприємству «Торенс», оскільки такі твердження спростовані у судовому засіданні актом ревізії, проведеної Державною фінансовою інспекцією в Тернопільській області фінансово-господарської діяльності ДП «Бучацьке лісове господарство», відповідно до якої не встановлено факту отримання коштів в загальній сумі 140 700,00 грн. (70000,0+70700,0) на розрахунковий рахунок ПП «Торенс», а також показами свідка ОСОБА_4, який є директором ПП «Торенс» та не знайшли свого підтвердження у результатах проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0000013, а також не підтверджені документально. При цьому, суд не бере до уваги покази свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що зазначену суму коштів, яку було перераховано позивачем ОСОБА_2 та в подальшому було виплачено працівникам ПП «Росаварембуд», оскільки вони спростовуються наведеними вище доказами, у тому числі проведеною ревізією з цього приводу. Крім цього, суд зазначає, що призначення платежу у зазначених платіжних дорученнях було зазначено для господарських потреб з «Торенс», а не на виплату заробітної плати працівникам ПП «Росаваребмуд», а тому твердження відповідача з цього приводу не бере до уваги.

На підставі наведеного, керуючись ст. 60, 88, 212, 215 Цивільного процесуального кодексу України, ст.1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» до ОСОБА_2, третя особа Приватне підприємство «Торенс» про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь Державного підприємства «Бучацьке лісове господарство» безпідставно отримані кошти у розмірі 140 700 (сто сорок тисяч сімсот) грн. 00 коп., а також 1 407 (одну тисячу чотириста сім) грн.. 00 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ В.В. РОМАЗАН