АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/4071/16 Головуючий 1-ї інстанції Божко В.В.
Справа № 640/8033/15-ц Доповідач: Довгаль А.П.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною батьком, який проживає окремо від неї, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, третьої особи: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (надалі УССД ДПтаСП ХМР або управління), в якому просив: 1.зобовязати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкування з його донькою ОСОБА_3, визначивши спосіб його участі у вихованні дочки, зокрема особисте спілкування кожний будній день з 10-00 до 15-00 з правом залишати у себе дитину на ніч два рази на тиждень; 2.зобовязати відповідача перед його зустріччю з дочкою надати йому точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, негайно повідомити його про це особисто; 3.зобовязати відповідача надати вказівки особам, які виконують або будуть у майбутньому виконувати обовязки по догляду за його дитиною належним чином виконувати рішення суду в частині надання йому можливості спілкування з дитиною; 4.зобовязати відповідача інформувати його щодо будь-яких фактів та обставин життя його дитини: про стан її здоровя, прізвище імя та по-батькові, номер телефону особи, яка здійснює догляд за дитиною під час її відсутності, повідомляти мені інформацію про переміщення його дитини за межі населеного пункту в якому вона постійно мешкає.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він з ОСОБА_2 мають спільну дитину дочку ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., яка проживає з матірю, а він мешкає окремо. Зазначає, що відповідач чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною та в участі у її вихованні, а тому він вимушений звернутися з цим позовом до суду.

В судовому засідання суду першої інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали, вказуючи, що відповідач ніяким чином не перешкоджає спілкуванню дитини із батьком та з його матірю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено спосіб участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., її батька ОСОБА_1, шляхом систематичних побачень з дитиною у присутності матері ОСОБА_2 або без неї, але у присутності осіб, які здійснюють нагляд за дитиною з дозволу матері наступним чином: друга та четверта середа кожного місяця з 11год. 30хв. до 13.00год., за умови, що це не заважатиме відпочинку дитини, у разі зміни обставин та стану здоровя дитини попереджати батька про скасування побачення та спільно визначити інший день замість пропущеного за поважною причиною.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року змінено.

Визначено спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., ОСОБА_1, шляхом систематичних побачень з дитиною наступним чином: кожен вівторок та четвер місяця з 10.00год. до 13.00год.

В іншій частині рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 листопада 2015 року скасовано, справу передано на новий апеляційний розгляд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове по суті позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, на не повне зясування обставин справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що зявилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення, апеляційний суд з'ясовує чи були враховані судом першої інстанції при ухваленні рішення всі факти, що входять до предмета доказування; чи підтверджені обставини (факти); якими доказами мотивовано рішення, належними чи допустимими доказами та чи доведені вони; чи відповідають висновки суду встановленим фактам; чи дотримані та правильно застосовані норми матеріального й процесуального права.

Судовим розглядом встановлено, підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що сторони знаходилися у фактичних шлюбних стосунках, від яких мають спільну дитину дочку ОСОБА_3, 05.12.2013р.н.

Через три місяці після народження дитини, а саме у березні 2013 року ОСОБА_6 залишив ОСОБА_2 разом з дитиною, та повернувся жити до своєї матері, де на даний час проживає постійно.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., в розмірі 1 500,00грн. щомісячно, починаючи з 28.08.2015року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування наданого департаментом праці та соціальної політики управління служб у справах дітей Харківської міської ради №203 від 20 квітня 2015 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_6 визнано недоцільним та визнано за можливе надати йому часи для відвідин наступним чином: кожен вівторок та четвер місяця з 10.00год. до 12.00год, перша та третя субота та друга та четверта неділя місяця з 10.00год. до 12.00год. із поверненням дитини до постійного місця проживання.

Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Також, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини (ч.3 ст.157 СК України).

Частинами 1 та 2 та 159 СК України встановлено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до положень ч.2 ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, які проживають окремо від дитини, зобовязані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Згідно ч.1 ст.3 Конвенції «про права дитини» в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1, суд дійшов правильного і обґрунтованого висновку про необхідність надати йому дні зустрічі з неповнолітньою дитиною дочкою ОСОБА_3, 05.12.2013р.н.

Разом з тим, встановлюючи графік побачень позивача з дитиною, за яким батько має право бачити дитину три години на місяць (друга та четверта середа кожного місяця з 11год.30хв. до 13.00год.), суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, не прийняв до уваги висновок органу опіки та піклування від 10.04.2015року, а також не врахував вимоги ст.141 СК України щодо рівності прав та обовязків батьків дитини.

Враховуючи вищевикладене, а також, що малолітня дитина сторін - ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., систематично відвідує громадську організацію «Острови», що є по суті дитячим садочком, режим відвідування якого визначено з 09год. 30хв. до 11год. 30хв., колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3 її батьком ОСОБА_1 змінити, визначивши участь у вихованні доньки та спілкування з нею шляхом систематичних побачень з нею у присутності її матері - ОСОБА_2, а саме 2, 4 вівторок місяця з 10.00год. до 12.00год., 2, 4 неділю місяця з 10.00год. до 12.00год., з обовязком повернення дитини до постійного місця проживання, враховуючи, що такий графік цілком відповідає інтересам дитини, її віку і стану здоровя, та розпорядку навчання і відпочинку, який зараз склався у дитини.

Щодо іншої частини позовних вимог: зобовязання відповідача не перешкоджати брати участь у вихованні та вільному спілкування з донькою ОСОБА_3; зобовязання відповідача перед зустріччю з дочкою надавати точну інформацію щодо фактичного місця перебування дитини, а у разі настання таких змін, негайно повідомити про це особисто; зобовязання відповідача надавати вказівки особам, які виконують або будуть у майбутньому виконувати обовязки по догляду за дитиною належним чином виконувати рішення суду в частині надання можливості спілкування з дитиною; зобовязання відповідача інформувати щодо будь-яких фактів та обставин життя дитини: про стан її здоровя, прізвище імя та по-батькові, номер телефону особи, яка здійснює догляд за дитиною під час її відсутності, повідомляти інформацію про переміщення дитини за межі населеного пункту в якому вона постійно мешкає, то ці вимоги є надуманими та безпідставними, а тому суд першої інстанції правомірно відмовив у їх задоволенні.

Згідно п.п.3),4) ч.1 ст.309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.п.3),4), 313, 314ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 23 вересня 2015 року в частині визначення способу участі у вихованні малолітньої дитини ОСОБА_3, 05.12.2013р.н., її батьком ОСОБА_1 шляхом систематичних побачень з дитиною у присутності матері ОСОБА_2 або без неї, але у присутності осіб, які здійснюють нагляд за дитиною з дозволу матері наступним чином: друга та четверта середа кожного місяця з 11год. 30хв. до 13.00год., за умови, що це не заважатиме відпочинку дитини, у разі зміни обставин та стану здоровя дитини попереджати батька про скасування побачення та спільно визначити інший день замість пропущеного за поважною причиною скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Визначити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_3, 05.12.2013року народження та спілкування з нею шляхом систематичних побачень з дитиною у присутності її матері - ОСОБА_2, 2, 4 вівторок місяця з 10.00год. до 12.00год., 2, 4 неділю місяця з 10.00год. до 12.00год., з обовязком повернення дитини до постійного місця проживання.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення, однак може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді -