Справа № 2-985/09
Провадження № 4-с/477/7/16
У Х В А Л А

18 липня 2016 року м. Миколаїв

Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді Саукової А.А.,

при секретарі судового засідання Сірюк С.В.,

за участі:

представника скаржника ОСОБА_1,

державного виконавця ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданнів м. Миколаєві в залі судових засідань Жовтневого районного суду Миколаївської області скаргу публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України про визнання протиправними дій державного виконавця, скасування постанови та зобовязати вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 червня 2016 року заявник публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі Банк) звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Жовтневого районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2, в якій просив визнати неправомірними дії державного виконавця відділу щодо повернення виконавчого листа, зобовязати державного виконавця скасувати постанову від 31.05.2016 року та зобовязати відновити виконавче провадження.

Зазначав, що в Жовтневому районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на виконанні знаходився виконавчий лист № 2-985/09 з примусового виконання рішення Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23.12.2009 року про стягнення з боржника ОСОБА_3 на користь Банку витрат на інформаційно - технічне забезпечення в розмірі 10 грн. 31 травня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого листа №2-985/09, яку скаржником отримано 14 червня 2016 року. Вважає, що державний виконавець не виконав обов'язки, передбачені Законом України «Про виконавче провадження», не виконав всіх необхідних дій для стягнення боргу та встановлення місця проживання боржника та, посилаючись на порушення державним виконавцемп. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», просив суд скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник скаржника просив скаргу задовольнити.

Державний виконавець Киричук В.В. в судовому засіданні заперечувала протии задоволення скарги, вказуючи, що нею були проведені всі необхідні дії по встановленню місця проживання боржник та виявленню його майна і коштів.

Заслухавши пояснення представника скаржника та державного виконавця, перевіривши матеріали скарги та дослідивши матеріали цивільної справи № 2-985/09, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 383 ЦПК України, ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження», учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як встановлено ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Зідно з ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачені цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 23 грудня 2009 року задоволено позов публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» та вирішено стягнути з ОСОБА_3 витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 10 грн.

На виконання зазначеного рішення суду 18 лютого 2010 року Жовтневим районним судом Миколаївської області виданий виконавчий лист №2-985/09 про стягнення з ОСОБА_3 на користь Банку зазначеного боргу, який, відповідно до наявних у ньому записів, раніше неодноразово повертався на підставі п.5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до постанови державного виконавця від 31 травня 2016 року, зазначений виконавчий лист повернутий стягувачеві на підставі п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у результаті вжитих державним виконавцем заходів неможливо встановити особу боржника, з'ясувати місцезнаходження боржника - юридичної особи, місце проживання, перебування боржника - фізичної особи (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров'я, у зв'язку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини, за якими мають бути стягнуті кошти чи інше майно, та інші виконавчі документи, що можуть бути виконані за безпосередньої участі боржника).

Згідно зі ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувану певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Як вбачається з копії постанови, долученої до матеріалів скарги, в результаті вжитих державним виконавцем заходів встановити фактичне місце перебування чи проживанняборжника не можливо. При цьому, зазначено, що під час проведення виконавчих дій державним виконавцем зясовано, що боржник за вказаною адресою у виконавчому документі фактичне не проживає. Також з посиланням на інформацію відповідних органів та витяги з реєстру, зазначено про відсутність у боржника нерухомого майна, транспортних засобів, банківських рахунків, нарахованого доходу. При цьому, не зазначено, на яких підставах державний виконавець дійшов висновку про неможливість встановлення фактичного місця перебування чи проживання боржника. Не надано таких даних державним виконавцем і в судовому засіданні.

Враховуючи відсутність під час судового засідання даних щодо того, які саме дії та заходи були застосовані державним виконавцем для встановлення фактичного місця перебування чи проживання боржника, суд приходить до висновку про задоволення скарги в частині визнання неправомірними дій державного виконавця та, оскільки не доведено, що державним виконавцем вчинено всі необхідні заходи для примусового виконання рішення суду.

Що стосується вимоги про зобов'язання виконавчої служби відновити виконавче провадження за вказаним виконавчим листом, зазначена вимога є зайвою та окремого вирішення не потребує, у звязку із скасуванням постанови про повернення виконавчого документу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 383-387 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Жовтневого районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 щодо винесення постанови від 31 травня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-985/09 від 18 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 10 грн.

Зобов'язати державного виконавця Жовтневого районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області ОСОБА_2 скасувати постанову від 31 травня 2016 року про повернення виконавчого документу стягувачеві у виконавчому провадженні за виконавчим листом № 2-985/09 від 18 лютого 2010 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» заборгованості в розмірі 10 грн.

В задоволенні іншої частини скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївськоїобласті на протязі п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя А.А. Саукова