УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л.,Кадєтової О.В.,
Мостової Г.І.,Наумчука М.І.,
розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що він працював на посаді в.о. заступника директора та директора Запорізької філії підприємства відповідача з 20 листопада 2012 року. 11 вересня 2014 року наказом директора ДП «ЦСЕНМ» ОСОБА_7 за № 235-к його було звільнено за п. 6 ст. 40 КЗпП України. Своє звільнення вважає незаконним, оскільки при його звільненні на підставі зазначеного наказу, позивачу не було запропоновано іншої посади, відповідно до його освіти, стажу роботи, також не було враховано що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Наказ про його звільнення не був погоджений з профспілкою. Оскільки позивач тривалий час намагався вирішити дане питання в досудовому порядку, тому пропустив строк звернення до суду за захистом свої трудових прав.

Крім того зазначив, що неправомірними діями відповідача йому завдано моральних страждань, які виразилися в порушені звичного укладу його життя.

Враховуючи зазначене позивач, просив суд поновити йому строк звернення до суду, визнати незаконним наказ про його звільнення та поновити його на посаді директора Запорізької Філії ДП «ЦСЕНСМ». Стягнути з ДП «ЦСЕНСМ» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 вересня 2014 року до дня поновлення на роботі, стягнути з відповідача на свою користь середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 41 727,60 грн, витрати за юридичну допомогу у розмірі 600,00 грн, та моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 листопада 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково.

Визнано поважною причину пропуску строку для звернення до суду за позовом про поновлення на роботі. Поновлено строк звернення до суду з позовом.

Визнано незаконним наказ № 235-к від 11 вересня 2014 року в частині звільнення ОСОБА_6

Поновлено ОСОБА_6 на посаді директора Запорізької філії державного підприємства «Центр сертифікації експертизи насіння та садивного матеріалу».

Стягнуто з ДП «Центр сертифікації експертизи насіння та садивного матеріалу» середньомісячну заробітну пату за час вимушеного прогулу в розмірі 41 727,60 грн, витрати на юридичну допомогу в розмірі 600,00 грн та моральну шкоду в розмірі 2 000,00 грн, а всього 50 327,60 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_6 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

В іншій частині позову - відмовлено.

У касаційній скарзі ДП «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» просить скасувати судові рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що звільнення позивача було проведено з порушенням ч. 2 ст. 40 КЗпП України.

Судами встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_6 працював на посаді заступника директора Запорізької філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» з 20 листопада 2012 року по 14 березня 2013 року на підставі наказу № 194-р.

З 15 березня 2013 року по 11 вересня 2014 року на підставі наказу № 28/1/13-к від 15 березня 2013 року, займав посаду директора Запорізької філії ДП « Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

Звільнений з посади 11 вересня 2014 року, на підставі наказу №235-к, у зв'язку поновленням на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу (п. 6 ст. 40 КЗпП України).

Як підстава для звільнення ОСОБА_6 з роботи, вказано рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2013 року, яким ОСОБА_8 була поновлена на посаді директора Запорізької філії Державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу».

На підставі п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір може бути розірваний з ініціативи власника або уповноваженого ним органу у разі поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

У такому випадку звільнення допускається, якщо неможливо перевести працівника на іншу роботу за його згодою (ч. 1 ст. 40 КЗпП України).

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Матеріали справи доказів того, що відповідачем пропонувалась ОСОБА_6 інша робота не містять.

Таким чином, висновку щодо порушення відповідачем наведених норм закону при звільненні ОСОБА_6 із роботи суди дійшли на підставі повного та всебічного з'ясування обставин справи та дослідження набутих у справі доказів, а тому судами попередніх інстанцій обрано вірний спосіб відновлення порушених прав позивача, який узгоджується із вимогами трудового законодавства й фактичними обставинами справи.

Доводи касаційної скарги, матеріали справи та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права, які передбачені нормамиЦПК України як підстави для скасування рішень.

Керуючись ч. 1 ст. 336, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу державного підприємства «Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу» відхилити.

Рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді:В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова
О.В. Кадєтова Г.І. Мостова
М.І. Наумчук