РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Стефанишина С.Л.,

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В. за участю учасників процесу

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до посадової особи відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області головного державного виконавця в особі ОСОБА_2, Управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому, третя особа відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої посадовою особою органу державної влади

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом посилаючись на те, що рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року скасовано постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 липня 2016 року головного державного виконавця Кіт А.М. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області. Вважає, що скасування постанови у виконавчому провадженні є підставою для відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої посадовою особою органу державної влади.

У судове засідання представник позивача зявився, підтримав позовні вимоги та надав суду пояснення, що відповідають змісту позовних вимог.

Представник відповідача відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області ОСОБА_2 у судове засідання з'явився, заперечив проти задоволення позову та пояснив суду, що відсутні підстави для стягнення моральної шкоди. Збитки по справі є судовими витратами, які підлягають до стягнення в іншому порядку.

Представник управління Державної казначейської служби України у м. Хмельницькому заперечив проти позовних вимог.

Представник відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області у судове засідання не зявився та не повідомив суд про причину неявки.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження та позов не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 24 червня 2016 року Хмельницьким окружним адміністративним судом ОСОБА_1 видано виконавчий лист по справі щодо примусового виконання рішення цього ж суду від 17 лютого 2016 року про зобовязання посадової особи Староконстянтинівського районного суду Хмельницької області в особі Сенькова олександра Григоровича надати позивачу відповідь на запит від 19 жовтня 2015 року відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Постановою головного державного виконавця Кіт А.М. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області від 02 серпня 2016 року ВП №51578259 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті виконавчого провадження.

Постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 02 серпня 2016 року скасовано вище зазначену постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 05 липня 2016 року, як протиправну.

Відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною другою статті 1167 ЦК України визначено перелік випадків відшкодування моральної шкоди органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим, органом місцевого самоврядування, фізичною або юридичною особою, яка її завдала. Зазначений перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3 статті передбачає наявність інших випадків передбачених законом.

Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування (стаття 1173 ЦК України).

Відповідно до положень статті 11 Закону № 202/98-ВР шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Статтею 23 ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

За ст. 11 Закону «Про державну виконавчу службу» шкода, заподіяна державним виконавцем фізичним чи юридичним особам під час виконання рішення, підлягає відшкодуванню у порядку, передбаченому законом, за рахунок держави.

Вимогами п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування оральної (немайнової) шкоди» визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В силу вимог ч.1 ст.60 ЦПК України представником позивача у судовому засіданні не наведено доказів та аргументів, які вказують на наявність матеріальної та моральної шкоди шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні, таких доказів також, не здобуто судом у судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала в зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Тому суд вважає, що витрати на переміщення автобусним сполученням між містами Шепетівка Хмельницький, послуги адвоката, витрати на відрядження, витрати на залучення третіх осіб, витрати повязані з листуванням із судовими інстанціями не є заподіяною матеріальною шкодою в силу вимог ст.ст.22, 1166 ЦК України отже, в задоволенні зазначених вимог слід відмовити.

Зважаючи на викладене, беручи до уваги обставини справи, оцінивши докази в їх сукупності суд вважає, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не знайшли підтвердження у судовому засіданні тому в їх задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 214-218 ЦПК України, ст.ст.23, 1167 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої посадовою особою органу державної влади відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Особи, які беруть участь у справі, зможуть ознайомитися з повним рішенням суду 09 грудня 2016 року.

Суддя С. Стефанишин