Дата документу 14.04.2016
Справа № 320/9796/ 15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Урупи І.В.

при секретарі - Литвиненко В.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1. При цьому пояснив, що він, на підставі договору купівлі-продажу від 30 червня 2000 року є власником квартири АДРЕСА_2. 04 серпня 2000 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Після реєстрації шлюбу вони разом проживали в квартирі, відповідачка була зареєстрована за вказаною адресою. Від шлюбу вони мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В серпні 20012 року відповідачка поїхала працювати на косу Пересип, що в пгт Кирилівка, та в квартиру більше не повернулася. Вона припинила з ним подружні стосунки та переїхала проживати разом з сином до своєї матері АДРЕСА_3. Він намагався повернути відповідачку додому, але вона не бажала підтримувати з ним подружні стосунки. За проханням позивачки він перевіз особисті речі її та сина. Ніяких перешкод в користуванні квартирою він відповідачці не чинив, вселитися в квартиру вона не намагалася, оскільки не бажала разом з ним проживати. Рішенням суду від 14.10.2014 року їх шлюб було розірвано. Реєстрація відповідачки перешкоджає йому, як власнику, в користуванні квартирою. Він вимушений сплачувати комунальні послуги за позивачку, нести витрати на утримання квартири.

Відповідачка позов не визнала, посилаючись на те, що їй немає де зареєструватися, а в квартирі позивача зареєстрований її син, який має право на житло та проживає разом з нею. При цьому пояснила, що з вересня 2012 року вона не проживає за місцем реєстрації за адресою м. Мелітополь, вул. Гвардійська, 35/7 у звязку з тим, що припинила шлюбні відносини з позивачем та переїхала з сином до своєї матері, яка проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 де фактично проживала до грудня 2014 року. На теперішній час вона з сином проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, де орендує квартиру. Після переїзду з квартири позивача останній, за її проханням, перевіз особисті речі її та сина. Вона не намагалася вселитися в квартиру, так як позивач вживав спиртні напої та вона не бажала відновлювати з ним стосунки. Ніяких перешкод в користуванні квартирою він їй не чинив.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_4 (Мелітополь-7) в м. Мелітополі, на підставі договору купівлі продажу від 30 червня 2000року. /а.с. 7/

04 серпня 2000 року між сторонами було укладено шлюб.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 14.10.2016 року, що набрало законної сили 25.10.2014 року, шлюб між сторонами розірвано. /а.с. 11/

В зазначеній квартирі окрім позивача та його сина ОСОБА_4, ще зареєстрована відповідачка ОСОБА_2, що підтверджується довідкою КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради від 17.03.2016 року та довідкою Мелітопольського відділу УДМС України в Запорізькій області від 08.12.2015 року /а.с. 15,34/

Судом встановлено, що відповідачка з вересня 2012 фактично не проживає в квартирі. Її речей в ній немає, ніяких претензій щодо квартири вона не висловлювала.

Згідно довідки КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради від 26.11.2015 року в квартирі за адресою: в АДРЕСА_5 ОСОБА_1 з 2012 року проживає один. /а.с.8/.

В силу того, що відповідачка зареєстрована в квартирі, але в ній не проживає, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися квартирою. У звязку з реєстрацією відповідачки він змушений сплачувати комунальні послуги за трьох осіб.

Відповідачка, як колишня дружина позивача, була зареєстрована в квартирі, як член сімї власника житла.

Тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності ОСОБА_2 в квартирі судом не встановлено.

Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що відповідачка без поважних причин не проживає в ІНФОРМАЦІЯ_4 понад рік, тому вона може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх заперечень відповідачка посилається на те, що в квартирі позивача зареєстрований її син, який має право на житло. Але ці обставини особливого значення по справі не мають, питання що до неповнолітнього ОСОБА_4 по даній справі не вирішується. Відповідно до статті 29 Цивільного кодексу України місце проживання дитини визначається за місцем проживання батьків.

Та обставина, що відповідачка не має можливості зареєструватися за іншою адресою не є підставою для відмови у захисту прав позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 197, 212, 214, 215, ЦПК України, ст.405 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_6.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: