АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1068/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 39 Івахненко О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоСіренка Ю. В.
суддівМіщенка С. В. , Трюхана Г. М.
при секретаріКолеснику Я. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У березні 2016 року ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_8 Однак, своєчасно не прийняв спадщину через перебування на стаціонарному лікуванні в Чигиринській центральній районній лікарні з 01.12. 2015 року по 09.12.2015 , а з 21.12.2015 року по 16.01.2016 року лікувався його син ОСОБА_9 у інфекційному відділенні цієї установи, тобто у час закінчення строку для прийняття спадщини.

Вказані обставини вважає поважними причинами, а тому просив суд визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року позов задоволено та визначено ОСОБА_7 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини в один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права, просила суд скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, а також розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні рішення судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, що викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглядав справу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_7 є спадкоємцем майна померлої ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 за заповітом.

Враховуючи, що з 1 по 9 грудня 2015 року спочатку позивач , а потім і його син, до дня, коли встановлений частиною першою статті 1270 ЦК України строк для прийняття спадщини вже сплив - перебували на лікуванні, то незадовільний стан здоров'я позивача та його перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров'я, хвороба сина, завадили йому вчинити необхідні дії по прийняттю спадщини після смерті ОСОБА_8, а тому відповідно до ст. 1272 ЦК України, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим повторно, серії НОМЕР_1 від 04.03.2016 року. (а.с. 9)

За життя, 26.03.2015 року, ОСОБА_8 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_7 належну їй 1/2 чистину жилого будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 і все її майно, де б воно не було, і з чого воно не складалось, і взагалі те, що їй буде належати на день її смерті і на що вона матиме за законом право. (а.с. 10)

Позивач постійно проживає в с.Розсошенці Чигиринського району Черкаської області, де по-сусідству проживала спадкодавець ОСОБА_8

8 січня 2016 року сплив строк звернення до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Відповідачка протягом шести місяців після смерті ОСОБА_8 прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

Позивач пропустив, встановлений законодавством строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Як на підставу поважності причин пропуску вказував про незадовільний стан здоров'я та його перебування на лікуванні в м.Чигирин Черкаської області, а потім про хворобу сина у час закінчення і спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини. Вказані обставини були прийняті судом та визнані поважними.

Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов'язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Не вважаються поважними наступні причини пропуску строку для прийняття спадщини: 1) юридична неграмотність та необізнаність спадкоємців про правила ст. ст. 1268 - 1269 ЦК; 2) подання заяви про прийняття спадщини за місцем проживання спадкоємця, а не за місцем її відкриття;

3) відсутність можливості вчасно звернутися до держнотконтори з причин великої черги до нотаріуса;

4) хвороба членів сім'ї спадкоємців;

5) надмірна заклопотаність на роботі;

6) тяжкий матеріальний стан спадкоємців тощо.

Зважаючи на зазначене, колегія суддів вважає, що причина пропуску строку для прийняття спадщини, на яку посилається позивач, не може бути визнана поважною, оскільки сама по собі його хвороба та хвороба сина які не були довготривалими, без установлення інших об'єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Інших безспірних доказів поважності причин пропуску шестимісячного строку після смерті спадкодавця для звернення із заявою про прийняття спадщини позивач не надав.

Колегія суддів вважає, що такий висновок узгоджується з нормами, викладеними в статтях 1222, 1220, 1269,1270, 1272 ЦК України, якими регулюються питання порядку прийняття спадщини.

З огляду на викладене, оскільки суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, має місце недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, при невідповідності висновків суду обставинам справи та з порушенням і неправильним застосування норм матеріального і процесуального права, колегія суддів апеляційну скаргу задовольняє, рішення суду першої інстанції скасовує і в задоволенні позову позивачу відмовляє в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 17 березня 2016 року у даній справі - скасувати.

Ухвалити нове рішення.

ОСОБА_7 у позові до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини - відмовити.

Рішення набирає законної сили з часу проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку до суду касаційної інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :