Номер провадження: 22-ц/785/6308/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Парапан В. Ф.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: судді Парапана В.Ф.

Суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3

За участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк» «Київ»до ОСОБА_4, треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «ФСС», товариство з обмеженою відповідальністю «Промстрой-Прогрес», про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

в с т а н о в и л а:

Заявник, публічне акціонерне товариство «Укргазбанк», (далі-ПАТ «Укргазбанк»), звернулосья до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Свою заяву обґрунтовував тим, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором №005/10 від 26.02.2010р. та договором поруки від 26.02.2010р. у сумі 111 876 535,57 грн. на користь ПАТ «АКБ «КИЇВ».

Кабінетом Міністрів України було прийнято рішення №61 від 11.02.2015р., відповідно до якого держава, в особі ПАТ «Укргазбанк» бере участь у виведенні ПАТ «АКБ «КИЇВ» з ринку шляхом відчуження активів і зобовязань останнього на користь ПАТ «Укргазбанк».

На виконання Постанови Кабінету Міністрів України №61 від 11.02.2015р. між ПАТ «Укргазбанк» та уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «АКБ «КИЇВ» було укладено договір від 19.06.2015р. про передачу приймаючому банку активів і зобовязань неплатоспроможного банку.

За умовами цього договору ПАТ «АКБ «КИЇВ» передав приймаючому банку ПАТ «Укргазбанк» свої активи та права вимоги за договором забезпечення.

Згідно п. 1.2 договору заявник отримав право вимоги від боржників неплатоспроможного банку за договорами про здійснення активних операцій належного та повного виконання всіх зобовязань за основними договорами, включаючи сплату заборгованості за основними договорами, процентів, можливих комісій, штрафних санкцій (1.2.1), право звернення на предмет застави, право звернення до поручителя за договором поруки (п. 1.2.2).

Згідно п. 4.1 договору з дня укладання договору та акту приймання-передачі активів і зобовязань ПАТ «Укргазбанк» набув всіх прав та обовязків кредитора щодо боржників, разом із правами за договорами забезпечення таких вимог.

Наведене свідчить, що з моменту укладання договору та акту приймання-передачі активів і зобовязань ПАТ «Укргазбанк» набув всіх прав як позивач (стягувач) у правовідносинах сторін, які підтвердженні рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2012р.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.07.2015р. замінено сторону стягувача ПАТ «АКБ «КИЇВ» на ПАТ «Укргазбанк» у виконавчому провадженні №34398732, відкритого 13.09.2012р. за виконавчим листом №2/1522/10513/11, виданого Приморським районним судом м. Одеси 01.08.2012р., про стягнення заборгованості з ОСОБА_4

Не погодившись з такою ухвалою суду, представник боржника подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви про зміну сторони у виконавчому провадженні, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні апеляційного суду представник боржникадоводи апеляційної скарги підтримав.

Представник заявника заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, з'ясувавши обставини справи, обговоривши доводи апеляційної скарги й заперечення проти неї, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

За змістом ч. 1 ст. 37 ЦПК України процесуальним правонаступником є особа, якою замінено сторону або третю особу в зв'язку з вибуттям із процесу суб'єкта спірного правовідношення, а саме: в разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи, та до якої переходять усі процесуальні права й обов'язки цього суб'єкта.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутись до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що на виконанні у відділі примусового виконання рішень державної виконавчої служби знаходиться виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ «АКБ «КИЇВ» заборгованості в розмірі 111 876 535,57 грн.

19.05.2015р. згідно договору про передачу приймаючому банку активів і зобовязань неплатоспроможного банку було передано усі активи та зобовязання від ПАТ АКБ «Київ» до ПАТ АБ «Укргазбанк».

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції виходив з того, що у правовідносинах, що виникли на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2012р. про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ АКБ «Київ» заборгованості за кредитним договором, відбулась заміна стягувача з ПАТ АКБ «Київ» на ПАТ АБ «Укргазбанк».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Задовольняючи заяву про заміну сторони виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив із того, що правонаступництвом у виконавчому проваджені є заміна кредитора з переходом до нього права вимоги до боржника, у тому числі й за договором цесії, і що такий кредитор у силу частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» має право звернутися про заміну сторони виконавчого провадження.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої вінстанції, оскільки він відповідає вимогам закону та дійсним обставинам справи.

Колегія суддів зясувавши обставини справи дійшла до такого.

Підставами виникнення цивільних прав і обовязків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобовязанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобовязаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобовязанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У звязку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у звязку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини пятої статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобовязання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обовязки в зобовязанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

За таких обставин звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження».

Саме такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові №122-цс13 від 20.11.2013р., яка відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися усіма судами України.

Таким чином, суд першої інстанції у справі, яка переглядається, здійснюючи заміну стягувача виконавчому провадженні за виконавчим листом №2-11522/10513/11, виданого 01.08.2012р. обґрунтовано виходив із того, що передання кредитором своїх прав іншій особі за договором відступлення права вимоги (договір цесії) є правонаступництвом і такий правонаступник кредитора має право звертатись до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження з наданням йому статусу сторони виконавчого провадження.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_6 від 08.04.2016р. виконавчий лист повернуто в орган, що його видав на підставі ч.1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 5 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред'явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, врахувавши ці норми закону та й те, що на час подання заяви про заміну сторони виконавчого провадження виконавче провадження було відкрито, правильно дійшов висновку, що повернення державним виконавцем виконавчого листа не є перешкодою для заміни стягувача на стадії виконання рішення суду й що без вирішення даного питання банк буде позбавлений можливості реалізувати свої права щодо стягнення заборгованості за вказаним рішенням суду.

В суді першої інстанції справу було розглянуто повноважним складом суду і підстав для відводу суді ОСОБА_1 немає.

Суд першої інстанціїї, ухвалюючи оскаржувану ухвалу по справі, правильно застосував норми матеріального права: ст. ст. 512, 514 ЦК України та частини пятої ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» й підстав для її скасування колегія суддів не встановила.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

УхвалуПриморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Судді апеляційного суду Одеської області В.Ф.Парапан

ОСОБА_3

ОСОБА_2