АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого: Желепи О.В.

суддів: Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі: Перетятько А.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу для спілкування з дитиною, -

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення осіб, що з'явились в судове засідання, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивачка ОСОБА_2. звернулась до суду з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_3, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позову зазначила, що з 04.08.2012 року по 05.08.2014 року перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_4

Фактичні стосунки між нею та відповідачем припинено з серпня 2013 року. З цього часу вони проживають окремо, дитина проживає разом з нею.

Весь цей час відповідач життям дитини не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні.

На сьогоднішній день дитині вже три роки, вона не пам'ятає батька, ніколи про нього не запитує та не має до нього ніяких почуттів.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року було розірвано шлюб між нею та відповідачем та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку, але станом на квітень 2016 року жодних виплат отримано не було. Враховуючи, що відповідач нехтує батьківськими обов'язками по відношенню до дитини та ухиляється від їх виконання, просить позбавити його батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідач подав зустрічний позов про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу для спілкування з дитиною, посилаючись на те, що від самого народження доньки він дбав про неї та допомагав дружині. Та з часом відповідач змінила ставлення до нього, стала провокувати сварки, дорікати тим, що він мешкає у квартирі.

Коли донці виповнилось три місяці, вони посварились і відповідач вигнала його з квартири.

В серпні 2013 року вони припинили шлюбні стосунки з позивачем і з цього часу вона чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Він неодноразово намагався побачити доньку, дзвонив відповідачу по телефону, надсилав смс-повідомлення, очікував біля дверей квартири, але все було марно. Колишня дружина не давала йому жодної можливості бачитися з дитиною.

Для сплати аліментів він намагався дізнатись номер банківського рахунку відповідача для переказу коштів та 15.07.2016 року через відділення «Укрпошта» надіслав відповідачу грошові кошти в сумі 4800 грн.

Незважаючи на негативне ставлення до нього позивача він бажає спілкуватись та брати участь у вихованні своєї доньки, віддаючи їй своє тепло і батьківську любов.

Просив зобов'язати ОСОБА_2 не чинити йому перешкоди у вихованні і спілкуванні з донькою ОСОБА_4 та визначити часи спілкування з донькою ОСОБА_4 щосуботи з 11-00 год. до 15-00 год. без присутності ОСОБА_2

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 10.10.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав відмовлено.

Попереджено ОСОБА_3 про необхідність змінити ставлення до виховання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про усунення перешкод у вихованні дитини, встановлення часу для спілкування з дитиною - відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив його скасувати частково та ухвалити нове рішення, яким первісні позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а позов в частині вирішення зустрічних позовних вимог залишити без змін.

В скарзі посилався на те, що рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, не відповідає встановленим обставинам справи. Ті висновки суду , які суд вважав встановленими є недоведеними, спростовуються наявними в справі доказами, з яких вбачається, що батько дитини ухилявся від виконання своїх батьківських обов'язків, а тому має бути позбавлений батьківських прав .

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи скарги підтримав.

Представник відповідача до апеляційного суду не з'явився, через зайнятість в розгляді іншої справи.

Служба у справах дітей просила розглянути справу за відсутності їх представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення в цій частині, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 57−60 ЦПК України.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, сторони перебували у шлюбі з 04.08.2012 року по 05.08.2014 року.

Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 05.08.2014 року шлюб між сторонами розірвано, визначено місце проживання малолітньої дитини з позивачем, та стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно. Малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 протягом 2014-2015 років відвідувала розвивальні заняття у дитячому центрі «Малюк Аристотель», що підтверджується інформацією Центру, наданою на запит Служби у справах дітей Голосіївської РДА. На заняття дитину приводила мама ОСОБА_2 Батько дитини ОСОБА_3 жодного разу не відвідував з дитиною занять, не цікавився її успіхами. Оплата та інші режимно-організаційні питання здійснювались і вирішувались виключно матір'ю дитини.

З відповіді Центру дитячого розвитку та дозвілля «Newton Kids» на запит Служби у справах дітей Голосіївської РДА вбачається, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує заняття у дитячому центрі, комплексні розвиваючі заняття, англійську мову два-три рази на тиждень, починаючи з січня 2016 року. По всім питанням (відвідування занять, вибір гуртка, оплата) центр контактує лише з мамою ОСОБА_2, яка приводить та забирає дитину сама або у телефонному режимі попереджає, хто приведе чи забере дитину. Батько ОСОБА_3 жодного разу навчанням, вихованням, піклуванням та утриманням дитини не цікавився.

Як видно з актів обстеження житлово-побутових умов сторін, і у позивача за адресою: АДРЕСА_2, і у відповідача за адресою: АДРЕСА_1 створені належні умови для проживання, перебування дитини, її розвитку та виховання.

Свідок ОСОБА_6 показала, що працює консьєржкою в будинку, де проживає позивач, працює 2 доби - 4 доби вдома. 14.06.2014 року, коли вона знаходилась на чергуванні, до позивача приїхав відповідач. Було близько 1 години ночі. Він попросив її передзвонити позивачу, щоб вона вийшла до нього поговорити, на що вона порадила йому прийти вдень. Після цього випадку вона більше відповідача не бачила.

Свідок ОСОБА_7 показала, що з квітня 2014 року працює нянею в сім'ї позивача, доглядає за її малолітньою донькою ОСОБА_4. Влітку 2014 року, коли вони з дитиною та позивачем вийшли на прогулянку в парк, до них підійшов відповідач. Він хотів взяти дитину на руки, але дитина не хотіла йти до нього. Вона запропонували взяти дитину, щоб позивач і відповідач могли поспілкуватись, але позивач відмовилась.

Після цієї зустрічі дитина була збуджена, плакала. їй здалося, що від відповідача було чути запах алкоголю.

Свідок ОСОБА_8 показав, що з 1993 року працює водієм у батька відповідача. На прохання відповідача, починаючи з кінця 2013 року і весь 2014 рік він возив відповідача до будинку, де проживає позивач з дитиною. Возив часто, інколи 3-4 рази на тиждень. Він залишався в машині позаду будинку, а відповідач підходив до входу в будинок, що знаходиться з іншого боку, але одразу ж повертався і говорив, що його не пускають. Мета його поїздок була зустрітися з донькою.

Судом встановлено, що відповідач дійсно не виконує свої батьківські обов'язки по відношенню до дитини. З копії роздруківки телефонних з'єднань вбачається, що відповідач протягом квітня-травня 2016 року неодноразово телефонував на абонентський номер позивача, однак з незалежних від нього причин з'єднатися з нею не міг. Відповідачем також здійснено поштовий переказ коштів на ім'я позивача, які остання не отримала, а тому вони були повернуті відповідачу. Заперечення позивача з приводу того, що кошти були перераховані відповідачем після її звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, заслуговують на увагу. Однак суд також бере до уваги ту обставину, що з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти за рішенням суду, але позивач виконавчий лист для примусового виконання рішення не отримала та до виконавчої служби його не пред'явила. Як пояснила в судовому засіданні представник відповідача, позивач є забезпеченою людиною, а тому відповідач вважав, що вона не потребує його допомоги.

Про спроби відповідача зустрітися з дитиною свідчать покази свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Відмовляючи в задоволенні первісного позову та попереджаючи позивача про необхідність зміни ставлення до виховання дитини суд виходив з того, що ухилення від виконання батьківських обов'язків, окрім винної поведінки відповідача, пов'язане з характером стосунків, що склалися між сторонами.

Виходячи з наявних у матеріалах справи доказів, колегія суддів приходить до висновку про те, що ті обставини справи, які суд вважав встановленими є доведеними, а висновок суду про відсутність підстав для позбавлення батька батьківських прав відповідає цим обставинам та вимогам закону .

Доводи апеляційної скарги з приводу доведеності позивачем не виконання батьком своїх обов'язків, колегія суддів не приймає, з огляду на те, що з моменту розлучення сторін до подачі позову пройшов не тривалий час, між сторонам склались негативні стосунки, дитина є дуже маленькою, а тому спілкування батька з дитиною без присутності матері може негативно впливати на психологічний стан дитини. В суді було встановлено, як не виконання батьком своїх обов'язків, так і не бажання матері дитини надавати відповідачу можливість спілкуватись з дитиною.

Суд встановивши характер стосунків між сторонами, вік дитини, та з'ясувавши намагання батька брати участь у вихованні дитини, дійшов правильного висновку, що застосування крайнього заходу у вигляді позбавлення відповідача батьківських прав є передчасним.

Суд попередив відповідача, щодо наслідків ухилення, а також щодо необхідності зміни його ставлення до дитини.

Вказане рішення суду відповідає інтересам дитини, вимогам закону та встановленим обставинам справи.

Апеляційна скарга не містить доводів, які б свідчили про наявність обставин, що давали суду правову можливість застосувати до відповідача крайній захід у вигляді позбавлення його батьківських прав.

Суд першої інстанції повно, всебічно, об'єктивно з'ясував обставин справи, зокрема ставлення батька до дитини, надав належну оцінку поясненням сторін та доказам по справі.

Рішення суду першої інстанції ухвалене без порушення норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: