30.05.2016 Єдиний унікальний номер 205/6259/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Федченко В.М.

за участю секретаря Бунакової С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3, Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка 25 серпня 2015 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3, Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування позовних вимог вказала, що 10 лютого 2010 року рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-880/2010 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську було визнано за її матір'ю - ОСОБА_5.

16 жовтня 2012року померла її мати ОСОБА_5. Після її смерті відкрилась спадщина на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в місті Дніпропетровську.

З метою оформлення своїх спадкових прав, вона звернулася до Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори. За результатами звернення співробітники Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори в усній формі роз'яснили їй, що згідно норм ст.182 ЦК України, ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІУ право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають обов'язковій державній реєстрації. Відповідно до п.З ст.З Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Натомість, рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 2-880/2010 яким визнано право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську за померлою ОСОБА_5 не було зареєстровано у Комунальному підприємстві «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради. З огляду на те, що зазначене рішення суду як право встановлювальний документ не пройшов процедуру державної реєстрації, не є підтвердженим перехід прав власності від ОСОБА_4 до ОСОБА_5. Відтак, їй необхідно звернутися до суду з метою оформлення своїх прав у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5.

Оскільки за своє життя ОСОБА_5 право власності на 67/100 частин домоволодіння № 3, що розташоване за адресою: м. Дніпропетровськ, вулиці Діамантній не зареєструвала, тому позивачка згідно уточнень просить визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську, який фактично складається з: житлового будинку літ.А-1: квартира №2 загальною площею 33.1 кв.м., житловою площею 21.3 кв.м., яка складається із приміщень :2-1- коридор площею 3.6 кв.м., 2-2 - коридор площею 5.2 кв.м., 2-3 - житлова площею 11.2 кв.м., 2-4 - житлова площею 10.1 кв.м., 2-5 - кухня площею 3.0 кв.м.; квартира №3 загальною площею 32.7 кв.м., житловою площею 22.4 кв.м., яка складається із приміщень: 3-1 - коридор площею 5.8 кв.м., 3-2 - кухня площею 4.5 кв.м., 3-3 - житлова площею 7.8 кв.м., 3-4 - житлова площею 14.6 кв.м.; сараїв літ.Ж,З,И; вбиральні літ.Е; навісу літ.М; споруд №№ 1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, II, III, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 16 жовтня 2012 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, та просила задовольнити. Також просила не стягувати з відповідача на її користь понесенні нею при подачі позову судових витрат по сплаті судового збору.

В судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради позовні вимоги не визнала.

В судове засідання третя особа Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора не зявилася, письмово просила розглянути справу за її відсутності.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи сповіщена належним чином, причину неявки суду не повідомила. Приймаючи участь в судовому засіданні 19 січня 2016 року позовні вимоги не визнала.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

В ході судового розгляду встановлено, що позивачка по справі ОСОБА_1 являється донькою ОСОБА_5 (а.с.15).

Згідно свідоцтва про одруження І-АБ №195188 ОСОБА_6 25 квітня 1970 року уклала шлюб з ОСОБА_7 та змінила прізвище на ОСОБА_7 (а.с.16).

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року по справі № 2-880/2010 у порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_4 право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську було визнано за ОСОБА_5 (а.с.7-8).

16 жовтня 2012року померла ОСОБА_5 (а.с.5). Після її смерті відкрилась спадщина на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в місті Дніпропетровську.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_5 не переоформила на себе право власності на вищевказане нерухоме майно.

Так, відповідно до ст..316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За ст..328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно копії спадкової справи відкритої приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8 №20/2013, після смерті ОСОБА_5, яка померла 16 жовтня 2012 року, з заявою про прийняття спадщини, у вигляді 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в місті Дніпропетровську, яка належала померлій на підставі рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2010 року, звернулася її донька ОСОБА_1 (а.с.45-52).

ОСОБА_1 не було видано свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті матері ОСОБА_5, померлої 16 жовтня 2012року, у зв'язку з тим, що вона не зареєструвала своє право власності на нерухоме майно.

Позивачка ОСОБА_1 прийняла спадщину у порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 1269, 1270 ЦК України, що регламентують здійснення права на спадкування.

У відповідності до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Як зазначено ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

З статті 1261 ЦК України вбачається, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст..1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно зі ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, суд оцінивши в сукупності наявні у справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, законними, в повному обсязі доведеними, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, внаслідок чого визнати за ОСОБА_1 право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську, який фактично складається з: житлового будинку літ.А-1: квартира №2 загальною площею 33.1 кв.м., житловою площею 21.3 кв.м., яка складається із приміщень :2-1- коридор площею 3.6 кв.м., 2-2 - коридор площею 5.2 кв.м., 2-3 - житлова площею 11.2 кв.м., 2-4 - житлова площею 10.1 кв.м., 2-5 - кухня площею 3.0 кв.м.; квартира №3 загальною площею 32.7 кв.м., житловою площею 22.4 кв.м., яка складається із приміщень: 3-1 - коридор площею 5.8 кв.м., 3-2 - кухня площею 4.5 кв.м., 3-3 - житлова площею 7.8 кв.м., 3-4 - житлова площею 14.6 кв.м.; сараїв літ.Ж,З,И; вбиральні літ.Е; навісу літ.М; споруд №№ 1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, II, III, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 16 жовтня 2012 року.

На підставі викладеного, керуючись постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, ст.ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1296 ЦК України, ст.ст. 15, 57-60, 66, 88, 197, 212, 213-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 громади в особі Дніпропетровської міської ради, третя особа: ОСОБА_3, Друга дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 67/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 3 по вулиці Діамантній в м. Дніпропетровську, який фактично складається з: житлового будинку літ.А-1: квартира №2 загальною площею 33.1 кв.м., житловою площею 21.3 кв.м., яка складається із приміщень :2-1- коридор площею 3.6 кв.м., 2-2 - коридор площею 5.2 кв.м., 2-3 - житлова площею 11.2 кв.м., 2-4 - житлова площею 10.1 кв.м., 2-5 - кухня площею 3.0 кв.м.; квартира №3 загальною площею 32.7 кв.м., житловою площею 22.4 кв.м., яка складається із приміщень: 3-1 - коридор площею 5.8 кв.м., 3-2 - кухня площею 4.5 кв.м., 3-3 - житлова площею 7.8 кв.м., 3-4 - житлова площею 14.6 кв.м.; сараїв літ.Ж,З,И; вбиральні літ.Е; навісу літ.М; споруд №№ 1, 2, 4, 6, 8, 9, 11, II, III, у порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_5, померлої 16 жовтня 2012 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: В.М. Федченко