ВОЛОДИМИР-ВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

іменем України

14 липня 2016 року м. Володимир-Волинський

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого: судді Лященка О.В.

при секретарі Шафатинській О.В.

з участю представників позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача: ОСОБА_3

представника відповідача: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Володимир-Волинський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, -

встановив:

07 вересня 2015 року ОСОБА_1, в інтересах ОСОБА_5, звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

В позовній заяві покликається на ту обставину, що 24 травня 2012 року між нею, що діяла в інтересах ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться в с.Дігтів по вулиці Центральній, 31б ОСОБА_6 - Волинського району Волинської області. Даний договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 - Волинського районного нотаріального округу Волинської області, й зареєстровано в реєстрі за № 783.

Відповідно п. 1.1 договору купівлі-продажу житлового будинку, продавець ОСОБА_3 зобовязувався передати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у власність покупцю, а покупець зобовязувався прийняти і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 2.1 договору купівлі - продажу житлового будинку, продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчинявся готівкою за 385 115 грн. 00 копійок, що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 48140 доларів США, з яких: 17125грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 2140 доларів США - покупець сплатив продавцю готівкою до нотаріального посвідчення даного договору, і сторони підтвердили факт сплати даного платежу; грошові кошти у розмірі 56000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 7000 доларів США - покупець зобовязувався сплатити продавцю готівкою до кінця 2012 року зі сплатою щомісячно 8000 грн. 00 коп.; решту суму коштів, а саме 312000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 39000 доларів США - покупець зобов'язувався сплатити продавцю готівкою до 31 грудня 2014 року зі сплатою щомісяця 13000 грн. 00 коп. Остаточний розрахунок мав відбутися не пізніше 31грудня 2014 року включно.

Відповідно до п.2.2 договору купівлі - продажу житлового будинку, факт проведення повного розрахунку за цим договором мав би підтверджуватися письмовою заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Однак відповідачем ОСОБА_3, в період із 03 квітня 2012 року по 21 листопада 2014 року, сплачено їй, відповідно до вказаного вище договору лише 296 000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на день сплати останнього платежу відповідачем становив 37 000 доларів США.

Відповідно до п. 5.6 вказаного договору, сторони домовилися, що в разі девальвації протягом дії цього договору національної грошової одиниці України, покупець зобовязується повернути продавцю суму грошей у гривнях еквівалентну 48140 доларів США, за офіційним курсом Національного банку на день відповідного платежу.

До спливу строку надання позики, борг відповідачем їй не сплачений, а на усні, неодноразові вимоги, з проханням повернути залишок боргу, відповідач відмовляється.

До цього часу борг не повернутий, а тому відповідно до п. 5.6 договору купівлі - продажу житлового будинку, просить стягнути з відповідача в користь позивача ОСОБА_5 борг в розмірі 11 140 доларів США, що по курсу до гривні станом на 03 вересня 2015 року, становить 245 637 грн.

В судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позов підтримали та просять його задовольнити з підстав, викладених у тексті позовної заяви.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 позов не визнали, суду пояснили, що дійсно між сторонами було укладено даний договір, за яким відповідач регулярно вносив плату за придбаний будинок. Однак, оскільки будинок було передано без ряду речей, предметів та будівельних матеріалів, як про це він домовлявся з чоловіком позивача, то решти суми він не виплатив, оскільки вважає свої зобов»язання за договором виконаними. Просять відмовити в позові.

Заслухавши пояснення відповідача та представників сторін, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що 24 травня 2012 року між ОСОБА_1, що діяла в інтересах ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3, було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, який знаходиться в с.Дігтів по вулиці Центральній, 31б ОСОБА_6 - Волинського району Волинської області. Даний договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчено приватним нотаріусом ОСОБА_6 - Волинського районного нотаріального округу Волинської області, й зареєстровано в реєстрі за № 783.

Відповідно п. 1.1 договору купівлі-продажу житлового будинку, продавець ОСОБА_3 зобовязувався передати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами у власність покупцю, а покупець зобовязувався прийняти і сплатити за нього обговорену грошову суму.

Відповідно до п. 2.1 договору купівлі - продажу житлового будинку, продаж нерухомого майна за домовленістю сторін вчинявся готівкою за 385 115 грн. 00 копійок, що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 48140 доларів США, з яких: 17125грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 2140 доларів США - покупець сплатив продавцю готівкою до нотаріального посвідчення даного договору, і сторони підтвердили факт сплати даного платежу; грошові кошти у розмірі 56000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 7000 доларів США - покупець зобовязувався сплатити продавцю готівкою до кінця 2012 року зі сплатою щомісячно 8000 грн. 00 коп.; решту суму коштів, а саме 312000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на момент посвідчення даного договору становив 39000 доларів США - покупець зобов'язувався сплатити продавцю готівкою до 31 грудня 2014 року зі сплатою щомісяця 13000 грн. 00 коп. Остаточний розрахунок мав відбутися не пізніше 31грудня 2014 року включно.

Відповідно до п.2.2 договору купівлі - продажу житлового будинку, факт проведення повного розрахунку за цим договором мав би підтверджуватися письмовою заявою продавця, справжність підпису на якій засвідчується нотаріально, яка є невід'ємною частиною даного договору.

Однак відповідачем ОСОБА_3, в період із 03 квітня 2012 року по 21 листопада 2014 року, сплачено ОСОБА_1, відповідно до вказаного вище договору лише 296 000 грн. 00 коп., що по комерційному курсу валют на день сплати останнього платежу відповідачем становив 37 000 доларів США.

Відповідно до п. 5.6 вказаного договору, сторони домовилися, що в разі девальвації протягом дії цього договору національної грошової одиниці України, покупець зобовязується повернути продавцю суму грошей у гривнях еквівалентну 48140 доларів США, за офіційним курсом Національного банку на день відповідного платежу.

До спливу строку надання позики, борг відповідачем ОСОБА_3 позивачу ОСОБА_5 не сплачений, а на усні, неодноразові вимоги її представника ОСОБА_1 з проханням повернути залишок боргу, відповідач відмовляється.

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача ґрунтуються на законі та умовах договору, суд вважає, що вони є підставні та підлягають до задоволення, а тому стягує з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_5 несплачену суму боргу, відповідно до п.5.6 Договору, що становить 11 140 доларів США, у національній валюті по курсу НБУ станом на дату написання позовної заяви 03 вересня 2015 року становить 245 637 грн. 00 коп, про що просять представники позивача.

Суд критично розцінює доводи відповідача та її представника про те, що будинок було передано без ряду речей, предметів та будівельних матеріалів, як про це він домовлявся з чоловіком позивача, тому решти суми визначеної в договорі відповідач не виплатив, оскільки вважає свої зобов»язання за договором виконаними. Дані його доводи не ґрунтуються на законі та на умовах договору.

Показання свідків відповідача ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_6 про те, що з будинку попередні власники вивозили особисті речі, предмети вжитку, господарський реманент та будівельні матеріали, не спростовують умов нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу.

Покликання відповідача ОСОБА_3 на його звернення з приводу того, що власники придбаного ним у 2012 році будинку не передали йому у фактичне користування за усною попередньою домовленістю ряд майна, та висновок за результатами цього звернення, яке мало місце після звернення до суду з даним позовом, також не спростовують умов нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу та доводів позивача.

За таки обставин справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, до стягнення з відповідача також підлягають витрати по сплаті судового збору відповідно до стягнутої суми.

На підставі ст.ст. 526, 530, 599, 610, 612, 625 ЦК України, керуючись ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд-

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5 11 140 доларів США, що згідно курсу Національного банку України станом на 03 вересня 2015 року становить 245 637 грн. 00 коп., боргу за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого 24 травня 2012 року приватним нотаріусом ОСОБА_6 - Волинського районного нотаріального округу Волинської області ОСОБА_9 та зареєстровано в реєстрі за № 783, а також стягнути з нього в її користь витрати по сплаті судового збору в сумі 2 456 грн. 37 коп.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області протягом 10 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/-/ підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду ОСОБА_10