Провадження №2/523/4870/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

Установив :

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 (далі - Відповідачі) з позовом про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням за наступних обставин.

Позивач є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 29.07.2016 року, укладеного з Відповідачами.

Після оформлення права власності на вказану квартиру в ній залишились зареєстрованими Відповідачі, що перешкоджає Позивачу у здійсненні права володіння, в користуванні та розпорядженні своїм майном. Речей відповідачів у квартирі немає.

За викладених обставин Позивач просить визнати Відповідача такою, що втратила право користування житловою площею в домоволодінні АДРЕСА_2.

Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачі до суду не з'явилися, судові повістки повернута поштою з відміткою «за вказаною адресою не проживає».

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухав пояснення сторін, дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

29.07.2016 року між Позивачем та Відповідачами було укладено договір купівлі-продажу трикімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Згідно відомостей з Державного Реєстру речових прав на нерухоме майно № 64965579 Позивач є власником трикімнатної квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 27.11.2002 року (а.с.9-10).

25.07.2016 року розпорядженням № 598р Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради надала згоду на вчинення правочину щодо відчуження квартири, право користування якою має малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою : АДРЕСА_1. З вказаного розпорядження вбачається, що квартира відчужується у зв'язку з роз'їздом сім'ї та з одночасним придбанням на ім'я ОСОБА_3, матері малолітньої ОСОБА_4, яка має право користування та реєстрацію в цій квартирі, трикімнатної квартири за адресою : АДРЕСА_3. Малолітня ОСОБА_4 буде зареєстрована у вказаній квартирі, її житлові права не порушуються (а.с.11).

З довідки про склад сім'ї та реєстрацію від 08.07.2016 року № 681 вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані Відповідачі (а.с.6).

Згідно ст. 383 ЦК України та ст.ст. 150, 155 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, членів своєї сім'ї, інших осіб.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право і користування цим житлом відповідно до закону.

Згідно ст. 71 ЖК України, суд може визнати особу такою, що втратила право користування житловим приміщенням, якщо доведено, що вона не користується цим приміщенням більше шест місяців без поважних причин. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, п втратила право користування житловим приміщенням, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), «свідоцтва про смерть. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про її право користування житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Згідно п. 9, 10 ст. 110 ЦПК України позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільняється від сплати судового збору за цим позовом як інвалід 2 групи.

Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідачів в квартирі, яка належить Позивачу, що перешкоджає Позивачу у здійсненні ним права власника. Суд вважає, що слід визнати Відповідачів такими, що втратили право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,155 ЖК України, ст..ст. 29,317,319,391, 405 ЦК України, ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215 ,218,224-228 ЦПК України , суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, 1951 року народження, ОСОБА_3, 1981 року народження разом з її неповнолітньою дочкою ОСОБА_4, 2006 року народження такими, що втратили право користування житлом в квартирі АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через суд Суворовського району міста Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10 денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя -