УхвалА

іменем україни

1 грудня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ у складі:

Гулька Б.І., Журавель В.І., Закропивного О.В.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» про поновлення на роботі за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що з 3 червня 2014 року на підставі контракту він працював на посаді директора Львівської дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (далі - Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта»). 9 лютого 2015 року наказом виконуючого обов'язки генерального директора УДППЗ «Укрпошта» його звільнено з роботи згідно з п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.

Позивач указував про те, що між ним та відповідачем угоди щодо припинення трудових відносин не було, а у вищевказаному наказі про його звільнення зазначено, як підставу для звільнення, його заяву. Проте жодної заяви про звільнення він не писав, унаслідок чого вважав, що його незаконно звільнено з роботи.

З урахуванням наведеного ОСОБА_4 просив суд визнати незаконним його звільнення з посади директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта» та поновити його на вказаній посаді.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено. Визнано незаконним наказ виконуючого обов'язки генерального директора УДППЗ «Укрпошта» від 9 лютого 2015 року № 72/к щодо звільнення ОСОБА_4 з посади директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Поновлено ОСОБА_4 на посаді директора Львівської дирекції УДППЗ «Укрпошта». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5., посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

УДППЗ «Укрпошта» судові рішення не оскаржувало.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли правильного висновку про те, що при домовленості між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом про припинення трудового договору за п. 1 ст. 36 КЗпП України(за угодою сторін) договір припиняється в строк, визначенийсторонами (п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів»).

Таким чином, суди дійшли вірного висновку про наявність підстав для поновлення позивача на роботі, так як домовленості між позивачем та відповідачем про припинення контракту за угодою сторін досягнуто не було, оскільки заява від 5 лютого 2015 року про розірвання строкового трудового договору та звільнення складена від імені ОСОБА_4 написана та підписана не позивачем, а іншою особою, що підтверджується висновком комісійної судової-почеркознавчої експертизи від 12 листопада 2015 року.

Посилання касаційної скарги про порушення порядку призначення та проведення комісійної судової-почеркознавчої експертизи безпідставні, судами перевірялись і установлено, що висновок експертизи є повним та обґрунтованим. Незалучення ОСОБА_5 до участі у справі його прав та обов'язків не стосується, оскільки спір виник між позивачем, працівником, і роботодавцем, УДППЗ «Укрпошта».

Отже, судові рішення є законними і обгрунтованими й підстав для їх скасування немає.

Враховуючи наведене та керуючись положеннями ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу і залишити судові рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Б.І. Гулько

В.І. Журавель

О.В. Закропивний