Справа № 755/4386/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2016 р.Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Гончарука В.П.,

з секретарем Красновою І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_2, матері ОСОБА_1, - «полька» шляхом внесення компетентними органами реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції змін до актового запису про народження ОСОБА_1 за № 1793 від 12 травня 1964 року та свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 12 травня 1964 року, змінивши національність матері ОСОБА_2 з «русская» на «полька» та встановити юридичний факт, що національність ОСОБА_1 - «поляк» шляхом внесення компетентними органами реєстрації актів цивільного стану, відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції змін до актового запису про народження ОСОБА_3 за № 192 від 19 січня 1990 року та свідоцтва про народження НОМЕР_2 від 24 липня 2003 року, змінивши національність батька, ОСОБА_1, з «українець» на «поляк», та до актового запису про народження ОСОБА_4 № 1096 від 08 серпня 2000 року та свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 08 серпня 2000 року, доповнивши актовий запис № 1096 від 08 серпня 2000 року та свідоцтво про народження НОМЕР_3 від 08 серпня 2000 року даними про національність батька, ОСОБА_1, - «поляк».

Свою заяву мотивує тим, що Мати заявника, Заінтересована особа 1 ОСОБА_2, дівоче прізвище - ОСОБА_2, є уродженою полькою. Прізвище на «ОСОБА_2» було змінено у зв'язку зі шлюбом з ОСОБА_7 (копія свідоцтва про шлюб додається). У свідоцтві про народження матері Заявника національність не вказана (копія свідоцтва про народження додається). Про те, що мати заявника, ОСОБА_2 за походженням є полькою, свідчать наступні обставини. ОСОБА_5 і ОСОБА_8, бабуся та дідусь ОСОБА_2 та прабабуся й прадідусь ОСОБА_1, обоє були за національністю поляками. ОСОБА_5 померла та похована у м. Щецин, Польща, а її чоловік - ОСОБА_8 помер від тифу та похований у м. Узда Мінської області, Республіка Білорусь. Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 народилася дочка - ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_1. ОСОБА_5 вийшла за між за ОСОБА_6, теж поляка за національністю. Вони вінчалися в Мінському кафедральному костелі в 1926 році та проживали під Мінськом. У 1930 році їх родина було заслана до Сибіру, де в Камалинському зерносовхозі, Канського району, Красноярського краю ІНФОРМАЦІЯ_1. народилася ОСОБА_2 (після заміжжя - ОСОБА_2).

Перед Другою світовою війною, після смерті двох старших дітей, сім'ї ОСОБА_2 вдалося повернутися до міста Вільнюса. У період окупації німецько-фашистськими військами Вільнюса син та дочка рідної сестри ОСОБА_5 були розстріляні за участь у підпіллі, а родину ОСОБА_2 було заслано до Алітуського концентраційного табору №133 (копія довідки від 14.05.1996 року). У 1944 році після визволення з Алітуського концентраційного табору сім'я ОСОБА_2 повернулася до Вільнюса. Всі документи родини під час перебування у концентраційному таборі було знищено. Згодом, коли полякам було дозволено виїжджати до Польщі, ОСОБА_5, бабуся ОСОБА_2 та прабабуся ОСОБА_1, разом з частиною сім'ї повернулася до Польщі, де пізніше змінила прізвище на ОСОБА_2. Мати ОСОБА_2 та бабуся ОСОБА_1, ОСОБА_10, повернутися до Польщі не змогла, оскільки її чоловіка, ОСОБА_6, не випускали з СРСР, і родина змушена була залишитися в СРСР. Вказані обставини підтверджуються письмовими свідченнями близьких родичів Заявника та Заінтересованої особи 1, які проживають в Польщі (копія свідчень додається). Однак, не зважаючи на польське коріння матері Заявника, вона була записана в актах громадянського стану у графі «національність» як «русская», що підтверджується копією свідоцтва про народження Заявника (копія додається). Зазначена помилка обумовлена тим, що органи МВС ЛРСР при відображенні національності робили вибір не на користь походження батьків та їх побажання, а, як правило, на користь національного пріоритету, за місцем народження особи. Викладена практика не завжди відповідала бажанню осіб на реалізацію свого права щодо належності до певних національних груп, чим порушувалося Конституційне право громадян на національність. Заявник стверджує, що зазначені обставини призвели до того факту, що його мати і він за національністю юридично значаться як «русская» і українець, не зважаючи на своє польське походження. Заявник також виховувався відповідно до польських традицій та культури, підтримує стосунки зі своїми родичами - поляками, які проживають на території Польщі, святкує польські свята, говорить польською мовою та вважає себе поляком. Таким чином, Заявник відносить себе до польської національності, його мати є полькою, і на даний час він бажає відновити та підтвердити свою дійсну національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

У судове засідання представник заявника не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, направила на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у її відсутність та вимоги заяви задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Представник заінтересованої особи Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутність та відмовити в задоволенні заявлених вимог в частині внесення змін до актового запису.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Із змісту заяви вбачається, ОСОБА_5 і ОСОБА_8, бабуся та дідусь ОСОБА_2 та прабабуся й прадідусь ОСОБА_1, обоє були за національністю поляками. ОСОБА_5 померла та похована у м. Щецин, Польща, а її чоловік - ОСОБА_8 помер від тифу та похований у м. Узда Мінської області, Республіка Білорусь. Від шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_8 народилася дочка - ОСОБА_5, яка є матір'ю ОСОБА_2 та бабусею ОСОБА_1.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року у м. Вільнюс, Литва, його батьками є: батько - ОСОБА_11 за національністю - «украинец» та мати ОСОБА_2 за національністю - «русская», що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно зі ст. 234 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5 зазначено, що для встановлення факту необхідна наявність певних умов, серед яких: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред'явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Статтею 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" визначено, що реєстрація народження, смерті, одруження, розірвання шлюбу, встановлення батьківства, переміни прізвища, імені та по батькові провадиться органами реєстрації актів громадянського стану в книгах спеціального зразка, які є єдиними доказами засвідчених у них фактів.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану" та Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно з п.п. 1.1 цих Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Пунктом 1.7. Правил передбачено, що зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису.

Таким чином суду не надано доказів, що ОСОБА_1 звертався до відповідного відділу реєстрації актів цивільного стану з таким питаннями і, що йому було відмовлено в цьому, тому він іншим шляхом не може встановити факт свої національності.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення -задоволеню не підлягають.

Керуючись ст. 23 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 19 Закону України "Про органи реєстрації актів громадянського стану", ст. 11 Закону України "Про національні меншин в Україні", Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, статтями 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 234, 235, 256-259 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1, заінтересовані особи: ОСОБА_2, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: