Справа № 128/1781/16-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області у складі:

головуючої - судді Саєнко О.Б., при секретарі Микитюк І.С., без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

ВСТАНОВИВ:

20 квітня 2016 року позивачі звернулися до суду із дійсним позовом до відповідача. Свій позов обґрунтували тим, що 29 серпня 1995 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області померла їх бабуся - ОСОБА_4. Після її смерті залишилось спадкове майно, до складу якого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. При житті ,11 березня 1994 року, ОСОБА_4 склала заповіт на сина ( їх батька) ОСОБА_5.

Вказують, що в установлений законом шестимісячний строк їх батько - ОСОБА_5 не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте спадщину він прийняв згідно діючого на той час законодавства, а саме: ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року, вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки проживав та був зареєстрований разом з матірю, доглядав матір до смерті, похоронив її, до шести місяців після смерті матері обробляв город, зробив поточний ремонт в будинку .Однак свої спадкові права ОСОБА_5 не оформив та не отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Зазначають, що 25 січня 2007 року помер їх батько ОСОБА_5 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, вони є спадкоємцями за законом першої черги після смерті батька, інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті батька не має, їх мати ОСОБА_6, померла 26 грудня 2004 року. Спадщину вони прийняли належним чином, звернувшись на протязі шестимісячного терміну після смерті батька з відповідною заявою до нотаріальної контори, однак дане спадкове майно не мають можливості нотаріально оформити, оскільки цивільна правоздатність їхньої бабусі ОСОБА_4, спадкоємцем якої був ОСОБА_5, припинилась в зв?язку з її смертю 29 серпня 1995 року, а правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності № 246 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області було видане лише 30 липня 2008 року, тобто після смерті ОСОБА_4 Тому вони вимушені звернутись до суду із дійсним позовом.

У судове засідання позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та їх представник ОСОБА_7 не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просять їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності проти задоволення даного позову не заперечує.

Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб.

Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та сторонами не оскаржувалося, що 29 серпня 1995 року в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області померла бабуся позивачів - ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 332775, виданим ОСОБА_3 селищною радою Вінницького району Вінницької області 29 серпня 1995 року (а.с. 17).

При житті 11 березня 1994 року ОСОБА_4 склала заповіт, згідно з яким все майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день її смерті і на що за законом вона матиме право, заповідала синові (батькові позивачів) ОСОБА_5. Даний заповіт посвідчено секретарем Вороновицької селищної ради Вінницького району та області та зареєстровано в реєстрі за № 26 (а.с. 20).

25 січня 2007 року помер їх батько ОСОБА_5 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, що вбачається з свідоцтва про смерть серії 1-АМ № 057967, виданого виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області 26 січня 2007 року (а.с. 18).

Позивачі є спадкоємцями за законом першої черги після смерті ОСОБА_5, інших спадкоємців першої черги та спадкоємців, які б мали право на обовязкову частку у спадщині після смерті батька не має, так як їх мати ОСОБА_6 померла 26 грудня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтвом про смерть серії 1-АМ № 256590, виданим виконавчим комітетом ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області 26 грудня 2004 року (а.с. 19).

Позивач ОСОБА_1 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-АМ №106544, виданого повторно 09 квітня 2008 року (а.с.22), проте позивачка неодноразово одружувалась та змінювала прізвища про що свідчать копії Витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с. 23, 25); свідоцтво про шлюб (а.с. 26) та копія свідоцтва про розлучення (а.с. 26).

Позивач ОСОБА_2 є донькою померлого ОСОБА_5, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії VІІІ-АМ №699690, виданого 30 травня 1968 року (а.с.27) та копією свідоцтва про одруження, з якого вбачається, що 16 лютого 1986 року ОСОБА_8 зареєструвала шлюбу із ОСОБА_9 та після одруження змінила своє дошлюбне прізвище Ярошенко на Куроплясова (а.с. 28).

Право власності ОСОБА_4 (бабуся позивачів) на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області підтверджується такими документами: копіями технічних паспортів на житловий будинок, згідно з технічним паспортом житловий будинок побудовано в 1958 році (а.с. 36-49); копіями Витягів про державну реєстрацію прав (а.с. 34-35); довідкою виконкому ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 57) та копією рішення № 260 від 26 червня 2008 року (а.с. 32).

ОСОБА_4 по день її смерті 29 серпня 1995 року, була зареєстрована, володіла, розпоряджалася та користувалася житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиці Вінницького району Вінницької області, підтверджується такими документами: копією свідоцтва про право власності від 30 липня 2008 року за № 246 (а.с. 33); копією домової книги (а.с. 29-31); довідкою виданою виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області (а.с. 50).

Як вбачається із довідок від 15 квітня 2016 року № 988, 879, 875, видані виконкомом ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 були зареєстровані за адресою: в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 51-53).

Відповідно до довідки від 15 квітня 2016 року № 224, спадкодавець ОСОБА_5 прийняв спадщину , вступивши в оперативне управління спадковим майном, оскільки проживав та був зареєстрований разом з матірю, доглядав матір до смерті, похоронив її, до шести місяців після смерті матері обробляв город, зробив поточний ремонт в будинку .(а.с. 54).

Згідно до довідок житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиці Вінницького району Вінницької області, був побудований у 1958 році на земельній ділянці площею 0,81 га, яка була виділена для будівництва жилого будинку та господарських споруд, належала ОСОБА_4 (а.с. 55-56).

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спадщину після смерті батька ОСОБА_5 прийняли, оскільки подали до Вінницької районної державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5, що підтверджується заявою від 10 липня 2007 року, яка міститься в матеріалах спадкової справи №482/2007.

Як вбачається з листа про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 14 квітня 2016 року за №882/02-17, винесеного державним нотаріусом Вінницької районної державної нотаріальної контори, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, так як цивільна правоздатність бабусі позивачів - ОСОБА_4, спадкоємцем якої був ОСОБА_10, припинилась в зв?язку з її смертю 29 серпня 1995 року, а правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності № 246 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за №17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області було видане лише 30 липня 2008 року, тобто після смерті ОСОБА_4 (а.с. 58).

Відповідно до положень, викладених в ч.ч.1,2,4 ст.25 ЦК України, здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Оскільки спірне рішення № 260 виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26 червня 2008 року в частині оформлення права власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 52,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 40,8 кв.м, прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», криницю № 1, що знаходиться по вулиці Л.Українки, смт. Ворновиця, на ОСОБА_4, прийнято вже після її смерті ( дата смерті 29.08.1995 р.) , коли правоздатність ОСОБА_4 припинилася , тому воно підлягає визнанню протиправним та скасуванню, а свідоцтво про право власності від 30 липня 2008 року- недійсним.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд , також вважає, що позовні вимоги позивачів про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 прийняли спадщину після смерті батька ОСОБА_5, як спадкоємці першої черги за законом, так як подали нотаріусу заяву про прийняття спадщини в строк передбачений законодавством, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60,61, 212 -215ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету сільської ради, визнання недійсним свідоцтва про право власності та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення № 260 виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26 червня 2008 року в частині оформлення права власності на житловий будинок літ. «А» загальною площею 52,4 кв.м., в т.ч. житловою площею 40,8 кв.м, прибудову літ. «а», сарай літ. «Б», погріб літ. «п/Б», криницю № 1, що знаходиться по вулиці Л.Українки, смт. Ворновиця, на ОСОБА_4.

Визнати недійсним видане 30 липня 2008 року на підставі рішення №260 виконавчого комітету ОСОБА_3 селищної ради Вінницького району Вінницької області від 26 червня 2008 року свідоцтво про право власності № 246 на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом ? частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, до складу якого входять житловий будинок «А», прибудова «а», сарай «Б», погріб з шиєю «п/Б», колодязь № 1, інвентаризаційною вартістю 60139 гривень.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, право власності в порядку спадкування за законом ? частину на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 17 по вул. Лесі Українки в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, до складу якого входять житловий будинок «А», прибудова «а», сарай «Б», погріб з шиєю «п/Б», колодязь № 1, інвентаризаційною вартістю 60139 гривень.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом 10 днів з дня отримання його копії , шляхом подання апеляційної скарги.

Повне рішення суду виготовлено 13 червня 2016 року.

Суддя: