Номер провадження: 22-ц/785/987/16
Головуючий у першій інстанції Середа І.В.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.04.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Сидоренко І.П., Цюри Т.В.

при секретарі Колмакові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

встановила:

Представник позивача звернувся з цим позовом до відповідача вказуючи, що 27.07.2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0Д07/07/2007/840-К/126, відповідно до умов якого, позивач прийняв на себе зобов'язання по видачі кредиту в сумі 89 000,00 доларів США, строком до 26.11.2011 року, а ОСОБА_2 зобов'язався своєчасно повернути позивачу всю суму кредиту, відсотки та дотримуватися строків та умов, вказаних у договорі.

В якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між Банком та відповідачем був укладений договір іпотеки від 27.07.2007 року, предметом якого є: земельна ділянка, яка розташована по АДРЕСА_1, загальною площею 0,100 га.

В порушення умов вказаного договору відповідач ОСОБА_2 прострочив виплату грошової суми, тому, у зв'язку з невиконанням відповідачем умов кредитного договору, представник позивача просив суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість у розмірі 830 122,84 гривень, а також стягнути судові витрати у розмірі 1 820 гривень (а. с. 1-2).

Заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року позов ПАТ «КБ «Надра» задоволено. Стягнено з ОСОБА_2 на користь банку заборгованість у розмірі 830 122,84 гривень, судові витрати - 1 820 гривень (а. с. 34).

Ухвалою суду від 17.11.2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення залишено без задоволення (а. с. 144).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати вказане рішення з ухваленням нового рішення по відмову у задоволенні позову у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (а. с. 118-122).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги ОСОБА_2 з наступних підстав.

Судом встановлено, що 27 липня 2007 року між ВАТ КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Надра») та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № 0Д07/07/2007/840-К/126. За умовами якого ВАТ КБ «Надра» надав на умовах забезпеченості, поворотності, строковості, платності, а ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 89 000,00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,49 % на рік строком до 26.11.2011 року.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим загальна заборгованість по погашенню кредиту станом на 22.04.2011 року складає 104 216,09 доларів США, що за курсом НБУ становить 830 122,84 гривень, з яких: заборгованість за кредитом - 70 126,33 доларів США, що за курсом НБУ становить 558 584,27 гривень; заборгованість за відсотками - 14 623,89 доларів США, що за курсом НБУ становить 116 485,13 гривень; пеня за порушення строку сплати ануітетного платежу - 10 565,87 доларів США, що за курсом НБУ становить 84 161,38 гривень; штраф - 8 900,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 70 892,06 гривень.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно ст. 629, ч.1 ст. 610 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, в зв'язку з чим загальна сума заборговані по кредитному договору № 0Д07/07/2007/840-К/126 від 27 липня 2007 року станом на 22.04.2011 року складає 104 216,09 доларів США, що за курсом НБУ становить 830 122,84 гривень.

Задовольняючи позов про стягнення суми заборгованості з ОСОБА_2, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що зобов'язання повинно виконуватися належним чином, невиконання зобов'язання дає право на стягнення боргу в судовому порядку.

Довід апеляційної скарги про те, що відповідно діючого законодавства, для звернення до суду з позовними вимогами про дострокове повернення кредиту, позивачу необхідно було направити на адресу позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобов'язань за кредитним договором про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, є неспроможним.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.

Порядок дострокового виконання боргових зобов'язань за ініціативою Банку сторони перебачили в п. 4.2.3, п. 4.2.4. кредитного договору.

Відповідно п. 4.2.3 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо Позичальник протягом чотирнадцяти днів від дати отримання вимоги Банку про надання додаткового забезпечення виконання зобов'язання, згідно з п. 4.2.2. цього Договору, його не надасть (шляхом укладання відповідного договору) або запропоноване забезпечення не влаштує Банк.

Відповідно п.4.2.4 кредитного договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, сплати нарахованих відсотків та інших платежів, передбачених цим Договором, можливих штрафних санкцій, якщо позичальник не вніс черговий платіж у термін, визначений п.3.3.3 (щомісячно до 7 числа поточного місяця) цього Договору, а також у випадку, передбаченому у п.4.3.6 цього Договору (у разі приватизації земельної ділянки, на який розташований предмет іпотеки, а також отримання цієї земельної ділянки у власність у будь-який іншій спосіб).

Отже, сторони встановили порядок, за умовами якого у Банку виникає право вимагати від позичальника дострокового виконання зобов'язань щодо повернення Кредиту, а у позичальника виникає обов'язок дострокового повернення боргу. Обов'язкове направлення вимоги - повідомлення про дострокове повернення простроченого кредиту та нарахованих відсотків кредитним Договором не передбачено.

Можливість врегулювання на власний розсуд своїх відносин в цій частині відповідає положенням ст. 6 ЦК України.

Зі змісту листа ВАТ КБ «Надра» № 233 від 12.04.2016 року вбачається, що в матеріалах кредитної справи такий документ як вимога - претензія до ОСОБА_2 про дострокове виконання зобов'язання за кредитним договором № 0Д07/07/2007/840-К/126 від 27 липня 2007 року відсутній.

У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу - до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобов'язання - має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом із нарахованими процентами - ст. 1048 ЦК України), що підлягає сплаті.

Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів.

У разі встановлення в договорі різних видів цивільно-правової відповідальності за різні порушення його умов одночасне застосування таких заходів відповідальності не свідчить про недотримання положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне й те саме порушення (постанова судових палат у цивільних та у господарських справах Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року у справі N 6-116цс13, від 19 листопада 2014 року у справі N 6-160цс14).

Отже, дострокове повернення кредиту не має ознак одностороннього припинення договірних зобов'язань та є належним способом захисту порушеного права.

Крім того, звертає увагу той факт, що строк дії договору закінчився 26 листопада 2011 року, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позовних вимог Банку про стягнення заборгованості за кредитним договором з підстав не надіслання вимоги - повідомлення про повернення простроченого кредиту.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права підстав для його скасування немає.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 14 вересня 2011 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Сидоренко І.П.