АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

07 квітня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.

суддів -Оніщука М.І., Чобіток А.О.

при секретарі - Сірій О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Приват банк» до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою представника Публічного акціонерного товариства «Приват банк» - БілоусаАндрія Володимировича на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 року,

встановила:

позивач в березні 2015 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідачів солідарно заборгованість за кредитним договором в розмірі 4 254 390 грн. 04 коп.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник позивача - Білоус А.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідпорність висновків суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилався на те, що 17 грудня 2007 року між ним та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 445 323 грн. 75 коп. строком до 17 грудня 2023 року зі сплатою 15% річних, з ОСОБА_1 було укладено договір поруки. За заявою ОСОБА_4 08 липня 2008 року кредитний договір було переведено в долари США та укладено додаткову угоду, відповідно до якої розмір кредиту після переведення конвертації складав 94 791.08 дол. США зі сплатою відсотків 14.04 % річних. Позивач вказував, що зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються, тому просив стягнути на його користь солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 269 435, 72 дол.США

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 15 вересня 2015 р. в задоволенні позову було відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було належним чином доведено розмір заборгованості за укладеним між сторонами кредитним договором. Такий висновок суду є законним та обґрунтованим, відповідає встановленим у справі обставинам.

Суд першої інстанції правильно застосував норми матеріального права та послався на положення ст.525, 526, 530, 1054, 1050 ЦК України.

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що суд першої інстанції розглянув справу формально, не витребував від позивача розрахунок заборгованості та безпідставно відмовив у задоволенні позову. Однак, такі доводи апелянта є необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інтонації, 17 грудня 2007 року між ПАТ КБ «Приват банк» та відповідачем ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № KILOG5, відповідно до умов якого позичальнику було надано кредит в розмірі 445 323 грн. 75 коп. строком до 17 грудня 2023 року зі сплатою 15% річних.

Однак, при зверненні до суду з позовом, позивач просив стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором № KILOG5 від 17 березня 2009 року, який у матеріалах справи відсутній.

Також, судом першої інстанції було вірно взято до уваги те, що розрахунок заборгованості, наданий при зверненні до суду з позовом, не може бути належним доказом розміру заборгованості. Так, матеріали справи свідчать про те, що 23 квітня 2014 року відбулась реалізація предмету іпотеки - квартири АДРЕСА_1, однак наданий до суду розрахунок вказаних обставин не відображає.

В судове засідання до суду апеляційної інстанції повідомлені належним чином про день та час розгляду справи представники позивача неодноразово не з'являлись, інших пояснень та розрахунків до суду не надавали.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Таким чином, судом першої інстанції було повно та всебічно встановлено обставини справи, перевірено їх доказами, правильно застосовано норми матеріального права при дотриманні норм процесуального права, доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують, а тому рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

апеляційну скаргу представника Публічного акціонерного товариства «Приват банк» - Білоуса Андрія Володимировича відхилити, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від15 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів в касаційному порядку.

Головуючий

Судді

№ справи: 754/3359/15-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/2351/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Мальченко О.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.