Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/2979/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

ОСОБА_2

ОСОБА_3.

при секретарі: Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом зобовязання знести загорожу та хвіртку на спільному подвірї,-

ВСТАНОВИЛА :

У грудні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою та житловим будинком шляхом зобовязання знести загорожу та хвіртку на спільному подвірї.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з дітьми та матір'ю проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1.

Їй на праві власності належить 2/5 частини будинку за вищевказаною адресою, інші 3/5 частини належать відповідачу та її донькам.

Протягом тривалого часу між ними постійно виникають конфлікти та суперечки з приводу користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок.

Використання земельної ділянки роздільно кожним із співвласників житлового будинку неможливо, оскільки відсутня можливість створення окремих входів до будинку.

ОСОБА_5 встановила на їх спільному подвір'ї загорожу та хвіртку, яка обмежує їй доступ до гаражу та веранди.

Мирним шляхом вирішити дане питання неможливо.

Враховуючи вищевикладене просила суд зобовязати ОСОБА_5 усунути перешкоди у користуванні спільною земельною ділянкою шляхом знесення загорожі та хвіртки на спільному подвірї.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін,якщо визнає,що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів спави згідно до договору дарування від 21.12.2002 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської державної нотаріальної контори в реєстрі за № 2-839 позивач ОСОБА_4 є власником 2/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. З. Космодем»янської, буд.59.

Відповідач ОСОБА_5 та її діти ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є співвласниками 3/5 частин житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. З. Космодем»янської, буд. 59.

В порушення вимог процесуального закону позовні вимоги заявлені лише до одного зі співвласників ОСОБА_8

Згідно ч.2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

За матеріалами справи на спільному подвір»ї житлового будинку, розташованого за адресою: м. Бердянськ, вул. З.Космодем"янської, 59 розміщуються загорожа та хвіртка, які встановлені відповідачем.

Позивач вважає, що загорожа та хвіртка перешкоджає їй користуватися її власністю, а саме, гаражем та верандою ( сіні « а2») та земельною ділянкою.

Відповідно до ч.1.ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно технічного паспорту від 27 травня 2009 року сіні « а2» є самочинно збудовані.

Відповідно до ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Районний суд розглянувши справу вірно визначився ,що письмовий доказ, наданий судові позивачем про те, що загорожа обмежує доступ світла до кімнати в сінях «а» не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки позивач взагалі не набув права власності на будівлю сіні «а»», і тому як слід не має права вимагати усунення перешкод в користуванні даною будівлею.

Окрім цього згідно протоколу № 02/16 від 21.01.2016 року виїзного засідання комісії виконкому Бердянської міської Ради встановлено ,що земельна ділянка за спірним домоволодінням не оформлена, поділ земельної ділянки не проводився. /а.с.74/

Правові підстави для задоволення позову відсутні.

На підставі вищенаведеного,судова колегія вважає,що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права,які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст.307,308,317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 11 травня 2016 року по цій справі залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: