Справа № 296/8284/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" грудня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Бондарчука В.В.,

при секретарі Тузенко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у вересні 2016 року звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2, та просила стягнути з нього на свою користь суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення із 30.10.2013 по 26.09.2016, а також 3% річних від простроченої суми, що разом складає 68 535, 86 грн. Крім того, просила стягнути проценти від суми заборгованості за вказаний вище період 17 760, 16 грн., а також суму сплаченого судового збору 862, 96 грн.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову за безпідставністю та вказав, що ОСОБА_2 будь-яких коштів від ОСОБА_1 не отримував та між ними немає жодних цивільних правовідносин. З цих підстав просив повністю відмовити в задоволенні позову.

Суд заслухав пояснення сторін, дослідив матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів позову та визнається сторонами, 18.10.2013 року ТОВ «Укрспецторг Груп» були проведені прилюдні торги з реалізації майна: 1/2 частини будинку № 23 по 2-му провулку Новогоголівському у ж. Житомирі та 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована в м. Житомирі, по пров. 2-й - Новоголівському, 23, кадастровий номер № :06:013:0017. За результатами торгів переможцем було визнано позивача - ОСОБА_1 , та нею ж за придбане майно було внесено кошти в сумі 47 600, 00 коп. гривень , з яких: 40 507, 60 грн. - на депозитний рахунок Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ та 7 092, 40 грн. - на рахунок ТОВ «Укрспецторг Груп», як винагорода за послуги з реалізації майна.

Однак, рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 12 червня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 08 липня 2016 року, визнано недійсними прилюдні торги від 18 жовтня 2013 року, протокол № 06/0882-13 від 18 жовтня 2013 року про проведення прилюдних торгів та акт про проведені прилюдні торги від 31 жовтня 2013 року з реалізації нерухомого майна ? частини житлового № 23 по 2-му провулку Новогоголівському у ж. Житомирі та 1/2 частини земельної ділянки, яка розташована в м. Житомирі, по пров. 2-му Новоголівському, 23, кадастровий номер № :06:013:0017

З метою повернення коштів, внесених за результатами прилюдних торгів, ОСОБА_1 подала заяву до Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ з вимогою повернути їй 47 600,00 грн., однак, вказані кошти повернуті їй не були. З цих підстав позивач звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч. 3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ , у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Корольовського районного суду м.Житомира від 14.12.2015 №296/9254/15-ц встановлено, що ОСОБА_2 не був стороною правочину прилюдних торгів, тому правовідносини між ним та ОСОБА_1 не виникли. Також встановлено, що грошові кошти, що були перераховані ОСОБА_1 на рахунок Корольовського ВДВС Житомирського МУЮ, в подальшому були перераховані іншій особі - стягувачу ОСОБА_2 в рахунок погашення боргу ОСОБА_3 згідно примусового виконання виконавчого листа №2-3227/12 від 8 січня 2013 року.

Тобто, ОСОБА_2 правомірно отримав кошти як сторона виконавчого провадження, а саме як стягувач. В подальшому правова підстава отримання цих коштів відпала, оскільки прилюдні торги були визнані недійсними.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа зобов»язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Саме тому позивач має право звернутися з відповідною позовною заявою до відповідача на підставі вказаної норми права для захисту своїх порушених прав та інтересів.

За змістом ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки вимог про повернення набутого майна заявлено не було, суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення коштів.

При цьому суд враховує, що положення статті 387 ЦК України не розповсюджуються на вказані спірні правовідносини, оскільки ця норма може застосовуватися до правовідносин у випадку заволодіння майном незаконно, без відповідної правової підстави.

Також суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення 3% річних від простроченої суми та процентів від суми заборгованості, оскільки ці вимоги є похідними від вимоги про стягнення коштів.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 208, 209, 212, 215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

На рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира.

Суддя В. В. Бондарчук