Справа 206/4721/16-ц
Провадження 2/206/1191/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"08" листопада 2016 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Сухоруков А.О.,

при секретарі Пучковій О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,

встановив:

19 серпня 2016 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із зазначеним позовом.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що 07.08.2014 року між публічним акціонерним Товариством «Ідея Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №Р07.173.74097, згідно з якого відповідач отримав кредит у розмірі 11616,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10 % на річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію.

31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Бак» укладено договір факторингу №31/12-1, згідно умов договору факторингу клієнт первісний кредитор банк відступив передав у власність факторові новому кредиторові позивачу права грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Станом на 30.03.2016 року утворилася заборгованість за кредитним договором за тілом кредиту в розмірі 8888,38 гривень, за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями в розмірі 3067,17 гривень, загальна заборгованість розмірі 11955,55 гривень, представник позивача просить стягнути зазначену суму заборгованості та судові витрати.

Представник позивача в судове засідання не зявився але при подачі позовної заяви в прохальній частині позову просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі з підстав викладених у позові, не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі (а.с.5).

Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності із вказаними вище обставинами дає суду підстави для застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Суд, розглянувши доводи представника позивача викладені у позові, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори й інші правочини.

Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Суд встановив, що 07.08.2014 року відповідач уклав кредитний договір №Р07.173.74097 ста отримав грошові кошти в розмірі 11616,00 гривень (а.с.22,23).

31.12.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Бак» укладено договір факторингу №31/12-1, згідно умов договору факторингу клієнт первісний кредитор банк відступив передав у власність факторові новому кредиторові позивачу права грошової вимоги (а.с. 15-20)

У встановлені договором строки, відповідач зобовязання не виконав, у звязку з чим станом на 30.03.2016р. в сумі 11955,55 гривень, яка складається з заборгованості за тілом кредиту 8888,38 гривень, заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями за користування кредитом 3067,17 гривень (а.с.26).

Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України.

Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обовязку. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обовязок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1077 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Згідно до ч. 2, 3 ст. 1078 ЦК України клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб'єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обовязки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобовязання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 особисто підписував кредитний договір, а також отримував кредитну картку, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови.

Наразі кредитний договір відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони повязані взаємними правами та обовязками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобовязання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України.

Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 610, 611, 1054, 1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4-8, 10, 11, 18, 57-60, 88, 131, 169, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (і.н.) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» заборгованість за кредитним договором від 07 серпня 2014 року, яка утворилася станом на 30.03.2016 року в розмірі 11955,55 і складається із: 8888,38 грн. заборгованість за тілом кредиту, 3067,17 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісією, а також судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1378,00 грн., а загалом 13333 (тринадцять тисяч триста тридцять три) грн. 55 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення, відповідачем - у разі відмови в перегляді заочного рішення.

Суддя А.О. Сухоруков