Ухвала

Іменем України

Справа № 712/3536/16-ц

Провадження № 6/712/313/16

03 листопада 2016 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Вдовенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника,

В С Т А Н О В И В:

На виконанні у Черкаському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області знаходиться виконавче провадження № 51243787 від 27.05.2016 року на підставі виконавчого листа № 712/3536/16-ц виданого 23.05.2016 року Соснівським районним судом м.Черкаси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в сумі 440000,00 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2016 року, залишеною без зміни ухвалою суду апеляційної інстанції від 28.07.2016р., подання державного виконавця задоволено та тимчасово обмежено право виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 до закінчення виконавчого провадження № 51243787 від 27 травня 2016 року за виконавчим листом № 712/3536/16-ц виданого 23 травня 2016 року Соснівським районним судом м.Черкаси.

У вересні 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про скасування обмеження його у виїзду за кордон, заперечуючи ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_3 заяву підтримала, вказувала, що з боржника у виконавчому провадженні № 51243787 утримуються суми з пенсії на загальну суму 576,30 грн., також останній сплачував 04.07.2016р. 50 грн., 25.07.2016р. 50 грн., 26.10.2016р. 100 грн.

Стягувач та державний виконавець в судовому засіданні по суті заяви заперечували, вказували, що боржник обізнаний з покладеними на нього судовим рішенням обов'язками, також має можливість виконати рішення, однак ухиляється від виконання судового рішення, зокрема приховує доходи від своєї трудової діяльності, у наданому суду запереченні стягувач також вказував, що судом згідно ст.377-1 ЦПК України вирішується питання про тимчасове обмеження у виїзді за кордон боржника, а скасування даного обмеження відноситься до компетенції державного виконавця.

Заслухавши учасників процесу, вивчивши матеріали виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду та вїзду в Україну громадян України», громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням до виконання зобовязань.

Згідно ч. 3 ст. 11 Закону України Про виконавче провадження, ст.377-1 ЦПК України передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Положеннями Закону України «Про порядок тимчасового виїзду з України та в'їзду в Україну», «Про виконавче провадження» не передбачено вирішення судом питання про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду боржника за кордон, розгляд таких питань не врегулюванний нормами цивільного процесуального законодавства, в тому числі в порядку визначеному Розділом VІ Цивільного процесуального кодексу України, виходячи зі змісту ч.1 ст. 377-1 ЦПК України не передбачено такого способу захисту.

Разом з тим, суд враховує, що відповідно до ст. 2 протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований ЗУ 11 вересня 1997 року) та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдувальні суспільним інтересам в демократичному суспільстві.

Виконання будь-якого рішення є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на неї рішенням суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 29 червня 2016 року, залишеною без зміни ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 28.07.2016р. за поданням державного виконавця тимчасово обмежено право виїзду за кордон громадянина України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1 до закінчення виконавчого провадження № 51243787 від 27 травня 2016 року за виконавчим листом № 712/3536/16-ц виданого 23 травня 2016 року Соснівським районним судом м.Черкаси. Судами встановлено наявність ухилення боржника від виконання судового рішення на момент його тимчасового обмеження у виїзді за кордон, який працював найманим працівником за трудовим договором закордоном (а.с. 87). Відповідно до ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Судові рішення викладаються у таких формах: 1) ухвали, 2) рішення,3) постанови ( ст.208 ЦПК України).

Згідно наданих суду матеріалів виконавчого провадження, в період з набрання законної сили ухвалою суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, заявник не повідомив про отримані ним доходи від трудової діяльності, про наявність яких вказував у власно ручно написаних державному виконавцю поясненнях від 04.07.2016р., 18.07.2016р., згідно пояснення представника заявника, в даний час боржник також перебуває на заробітках, що свідчить про приховування ним доходів, на які можливо звернути стягнення.

Таким чином, заявником не обґрунтовано підстав, які б давали суду підстави для висновку про те, що підстави для тимчасового обмеження у виїзду за кордон, відпали, тому заява про скасування вказаного обмеження не підлягає до задоволення.

Керуючись Законом України Про виконавче провадження, ст. 377-1 Цивільного Процесуального кодексу України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції в 5-денний строк боржником з дня отримання копії ухвали.

ГОЛОВУЮЧИЙ: