КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/6675/16-ц
Провадження № 2/552/2285/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2016 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комунальним майном міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

28 листопада 2016 року позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулись в суд з позовом до відповідачів ОСОБА_3 комунальним майном міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи позов тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1. ОСОБА_1 в період з 10 вересня 2008 року по 16 жовтня 2015 року відбувала покарання в Качанівській виправній колонії №54 та у спірній квартирі не проживала. Скориставшись її відсутністю ОСОБА_4, шляхом підроблення свідоцтва про право власності на житло продала належну їй та її братові, ОСОБА_2 спірну квартиру. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 липня 2016 року визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року квартири АДРЕСА_2, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01. укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, посвідчений 28 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського територіального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 1446, а також скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_3, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказаним рішенням також встановлено, що згідно розпорядження відділу приватизації житла „Полтаванафтогаз від 13 листопада 1996 року № 301 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду 13 листопада 1996 року було видане свідоцтво про право власності на житло та передано в спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_4. Після отримання даного рішення з метою його виконання, вони звернулися до приватного нотаріуса ОСОБА_7, який посвідчував визнаний недійсним договір купівлі-продажу квартири, на що він надав письмову відповідь про те, що може виконати реєстраційні дії тільки в частині скасування права власності ОСОБА_6. Зареєструвати право власності за ними не є можливим. Таким чином, на сьогоднішній день право власності на спірну квартиру зареєстроване за ОСОБА_4 Оскільки на теперішній час спірна квартира залишається зареєстрованою за відповідачем ОСОБА_4, а підроблене свідоцтво про право власності на житло на спірну квартиру не скасоване, їх права, як власників спірної квартири, порушені. В звязку з чим просили суд визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, що видане 18 грудня 1995 року відділом приватизації житла ОСОБА_3 житлово-комунального господарства, за номером 517 на імя ОСОБА_9 ( теперішнє прізвище ОСОБА_4). Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 (ОСОБА_4) на квартиру АДРЕСА_5, проведену на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 грудня 1995 року відділом приватизації житла ОСОБА_3 житлово-комунального господарства, за номером 517. Визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_6, загальною площею 44.9 кв.м., житловою площею 27.6 кв.м та стягнути з відповідача ОСОБА_4 на їх користь судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позову до суду.

01 грудня 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали доповнення до позовної заяви, в яких просили визнати за ними право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_7, загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, право власності на яку позивачі набули на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, що видане відділом приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13.11.1996 року.

В судовому засіданні представник позивачів за дорученням ОСОБА_10 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_11 щодо задоволення позовних вимог заперечувала, просила відмовити за безпідставністю

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило.

Третя особа приватний нотаріус Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_7, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи з його відсутності на адресу суду не надходило.

Враховуючи згоду представника позивачів ОСОБА_10, представника відповідача ОСОБА_3 майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_11,суд вважає можливим слухати справу у відсутності осіб, що не з»явились.

Суд, заслухавши представника позивачів ОСОБА_10, представника ОСОБА_3 майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради ОСОБА_11, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_12 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру, виданим відділом приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13.11.1996 року, та довідкою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 11.01.2014 року, довідкою Нафтогазовидобувного управління «Полтаванафтогаз» від 28.01.2014 року та встановлено рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.07.2016 року.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 10 вересня 2008 року по 16 жовтня 2015 року відбувала покарання в Качанівській виправній колонії №54 та у спірній квартирі не проживала. В цей період відповідач ОСОБА_4, шляхом підроблення свідоцтва про право власності на житло продала належну ОСОБА_1 та ОСОБА_2 квартиру.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 липня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 були задоволені. Визнано недійсним договір купівлі-продажу від 28 жовтня 2014 року квартири АДРЕСА_4, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 01, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_6, посвідчений 28 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського територіального округу ОСОБА_7, зареєстровано в реєстрі за № 1446, а також скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_6 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_8, здійснену у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вищевказаним рішенням також встановлено, що згідно розпорядження відділу приватизації житла „Полтаванафтогаз від 13 листопада 1996 року №301 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на підставі Закону України „Про приватизацію державного житлового фонду 13 листопада 1996 року було видане свідоцтво про право власності на житло та передано в спільну сумісну власність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 квартиру АДРЕСА_4.

Крім того судом встановлено, що 28 жовтня 2014 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського територіального округу ОСОБА_7 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4, відповідно до якого відповідач ОСОБА_4, як продавець продала, а відповідач ОСОБА_6 купив квартиру АДРЕСА_9.

Згідно з п.1 зазначеного договору купівлі-продажу квартира належить ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла управління житлового комунального господарства м Полтави 18 грудня 1995 року, хоча ОСОБА_3 майном комунальної власності міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, як органом приватизації, відповідне рішення не приймалося, свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_10 на ім'я ОСОБА_4 не оформлялося.

На даний час судом встановлено, що право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2Є зареєструвати не можливо з наступних підстав:

1). Відсутність документа, що посвідчує право власності на квартиру АДРЕСА_11, на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2;

2). Наявність запису про право власності на вищевказану квартиру в ДРРП на імя ОСОБА_4, тобто наявні суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. (відмова нотаріуса додається).

Під час розгляду справи № 552/2175/16 Київським районним судом м.Полтави за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу спірної квартири недійсним встановлено, що ОСОБА_3 комунальним майном міста виконавчого комітету Полтавської районної у м. Полтаві ради не видавало на імя ОСОБА_4 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9) свідоцтва про право власності на спірну квартиру.

Надане при оформленні договору купівлі-продажу свідоцтво про право власності на житло від 18 грудня 1995 року, що видане Відділом приватизації житла управління житлового господарства про передачу у власність квартири АДРЕСА_12, 23, кВ. 2 на імя ОСОБА_9 (теперішнє прізвище - ОСОБА_4) є підробленим.

Зазначений факт також підтверджується заявою ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації « Інвентаризатор» на ім»я начальника Київського РВ ПМУ України в Полтавській області від 09.08.2015 року про вчинення кримінального правопорушення, з якої вбачається, що реєстрація права власності на спірну квартиру за позивачем ОСОБА_4 ( дошлюбне прізвище ОСОБА_9) в ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 грудня 1995 року, що видане Відділом приватизації житла управління житлового господарства не реєструвалось.

Оскільки на теперішній час спірна квартира залишається зареєстрованою за відповідачем ОСОБА_4, а підроблене свідоцтво про право власності на житло на спірну квартиру не скасоване, права позивачів, як власників спірної квартири, порушені та підлягають захисту у судовому порядку шляхом визнання свідоцтва про право власності на житло, що видане 18 грудня 1995 року Відділом приватизації житла управління житлового господарства на імя ОСОБА_9 ( теперішнє прізвище ОСОБА_4В.) недійсним та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_9 (ОСОБА_4) на квартиру АДРЕСА_13 в м Полтаві, проведену на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 грудня 1995 року відділом приватизації житла ОСОБА_3 житлово-комунального господарства, за номером 517.

На даний час позивачами втрачене свідоцтво про право власності на спірну квартиру, що видане відділом приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13.11.1996 року, яким їм у спільну сумісну власність передана квартира АДРЕСА_14.

Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (за умови, що позивач не перебуває з цими особами у зобовязальних відносинах, оскільки права осіб, які перебувають у зобовязальних відносинах, повинні захищатися за допомогою відповідних норм інституту зобовязального права) та у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності

В свою чергу відсутність правовстановлюючого документу в позивачів на квартиру позбавляє їх можливості вільно користуватись та розпоряджатись належним їм майном.

А тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 комунальним майном міста виконавчого комітету Полтавської міської ради, ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло, скасування запису про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно та визнання права власності на нерухоме майно підлягають задоволенню в повному обсязі.

За ОСОБА_1, ОСОБА_2 необхідно визнати право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_15, загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, право власності на яку вони набули на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, що видане відділом приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13 листопада 1996 року.

Крім того, судом встановлено, що у відповідності до ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 підлягає стягненню сплачений ними судовий збір в сумі 2 280 грн. 21 коп.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.4-14, 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на житло, видане 18 грудня 1995 року відділом приватизації житла ОСОБА_3 житлово-комунального господарства за номером 517 на імя ОСОБА_9 (теперішнє прізвище ОСОБА_4).

Скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_9 (ОСОБА_4) на квартиру АДРЕСА_7, проведену на підставі свідоцтва про право власності, виданого 18 грудня 1995 року відділом приватизації житла ОСОБА_3 житлово-комунального господарства за номером 517.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_7, загальною площею 44,9 кв.м, житловою площею 27,6 кв.м, право власності на яку позивачі набули на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру, що видане відділом приватизації житла «Полтаванафтогаз» від 13.11.1996 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1, ОСОБА_2 сплачений позивачами судовий збір в сумі 2 280 грн. 21 коп.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів з моменту проголошення до апеляційного суду Полтавської області.

Головуючий Т.В.Турченко