Справа № 648/52/16-ц
Провадження № 2/648/170/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 року

Білозерський районний

суд Херсонської області

в складі: головуючого судді Сімчук С,Б..

при секретарі Циммерман І.Г.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4 ВК-5 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с.м.т. Білозерка цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1 до ОСОБА_4 виправної колонії ВК-5 управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, начальника ОСОБА_4 виправної колонії №5 ОСОБА_3 про скасування наказів про переведення на іншу посаду та звільнення з роботи, поновлення на роботі, стягнення матеріальної шкоди за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, звернулася з вказаним позовом до суду в уточнених вимогах якого просила суд:

скасувати накази №140 та №143 по особовому складу;

поновити на посаду начальника клініко діагностичної лабораторії, лікарем бактеріологом в ОСОБА_4 виправній колонії управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №5;

стягнути з ОСОБА_4 виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №5 середній заробіток за час вимушеного прогулу згідно схеми розрахунку;

відшкодувати моральну шкоду з начальника ОСОБА_4 виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №5 ОСОБА_3 в сумі 20 000грн.

Позовні вимоги обґрунтувала тим, що без її згоди була переведена з посади начальника лабораторії на посаду лікаря бактеріолога, а потім під тиском написала заяву про звільнення за власним бажанням.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги.

Відповідача по справі позовні вимоги не визнали надали заперечення в яких зазначили, що позивач була переведена на іншу посаду в установі після притягнення до дисциплінарної відповідальності на підставі службового розслідування та з її згодою про що свідчить її підпис з ознайомленням з функціональними обов»язками на посаді куди вона була переведена. Звільнена позивач була на підставі її заяви без тиску на позивача. Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, їх представників, свідків, дослідивши докази, що є у справі прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно наказу №10 о/с по особовому складу від 13.02.2013 року, ОСОБА_1 призначена на посаду начальника лабораторії лікаря - лаборанта ОСОБА_4 виправної колонії управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області №5 (далі ВК-5).

Наказом начальника ВК-5 №73 о/с від 02.10 2015 року , ОСОБА_1 оголошена догана, на підставі проведення службових перевірок в лабораторії. ОСОБА_1 при ознайомлені з наказом зазначила, що з наказом незгодна. Наказ позивачем не оскаржувався.

Наказом начальника ВК-5 №82 о/с від 16.11.2015 року, за приховування достовірності виявлених фактів та сприянню порушення обліку медичних препаратів до клініко діагностичної лабораторії, начальника клініко-діагностичної лабораторії ОСОБА_1 звільнити з займаної посади та запропонувати їй посаду лікаря бактеріолога. При ознайомлені з наказом ОСОБА_1 зазначила, що незгодна з наказом.

Наказом начальника ВК-5 № 140о/с по особовому складу від 16.11.2015 року, ОСОБА_1 призначено на посаду лікаря бактеріолога клініко-діагностичної лабораторії спеціалізованої туберкульозної лікарні при установі, увільнивши від посади начальника лабораторії - лікаря бактеріолога, 16 листопада 2016 року. Підстава: наказ начальника ВК-5 №82 о/с від 16.11.2015 року, протокол оперативної наради від 16.11.2015 року. ОСОБА_1 розписалась про ознайомлення з цим наказом та інструкцією лікаря бактеріолога 16.11.2015 року, без зауважень.

Згідно витягу з журналу обліку жінок. Що перебувають на території ОСОБА_4 виправної колонії №5, ОСОБА_1 перебувала на території колонії 16.11.2015 року та 17.11.2015 року.

Наказом начальника ВК-5 № 143о/с по особовому складу від 19.11.2015 року, лікар бактеріолог ВК-5 ОСОБА_1, звільнена за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України 17 листопада 2015 року.

Підстава для звільнення заява ОСОБА_1 від 17.11.2015 року, яку вона направила по пошті і яка надійшла до установи 19.11.2015 року. Згідно заяви, ОСОБА_1 просила: « звільнити її з ВК-5 в зв»язку з предвзятим відношенням адміністрації установи з 17.11.2015 року».

Свідки ОСОБА_6, Лк»янчук Н.Н., колишні працівники лабораторії на цей час пенсіонери, суду пояснили, що як лікар, ОСОБА_1 була на своєму місці.

Свідки ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, суду пояснили, що на підставі службових перевірок були виявлені порушення в діяльності начальника лабораторії ОСОБА_1, за які вона притягалась до дисциплінарної відповідальності, а 16.11.2015 року на оперативній нараді за участю начальника установи, ОСОБА_1 було запропоновано перевести на посаду лікаря бактеріолога звільнивши з посади начальника лабораторії, на що вона дала усну згоду, а також підписала відповідний наказ та інструкцію лікаря бактеріолога. 17.11.2015 року, ОСОБА_1 відпрацювала на новій посаді, а 18.11.2015 року не вийшла на роботу і 19.11.2015 року по пошті отримана її заява про звільнення з 17.11.2015 року.

Згідно ст.32 КЗпП України переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, допускається тільки за згодою працівника.

Статтею 38 КЗпП України визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні.. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу в тому числі догляд за дитиною інвалідом, власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Дослідив та оцінив зібрані докази в сукупності, суд приходить до висновку, що накази начальника ВК-5, про переведення ОСОБА_1 на посаду лікаря бактеріолога з посади начальника лабораторії, а також звільнення її з установи за власним бажанням з 17.11.2015 року прийняті відповідно до закону за наявності усної згоди на переведення та домовленістю між сторонами при звільненні. Посилання ОСОБА_1 про упереджене ставлення до неї адміністрації установи не підтверджене належними доказами і спростовується дослідженими в судовому засіданні доказами. Суд вважає, що в судовому засіданні не доведені обставини про те, що позивача примусили подати заяву про розірвання трудового договору, а подача працівником заяви з метою уникнути відповідальності за винні дії не може розцінюватися як примус до цього і не позбавляє власника або уповноважений ним орган звільнити його у зазначений в заяві строк. При цьому заява про звільнення була задоволена з урахуванням наявності у позивача на утриманні дитини інваліда.

Враховуючи, що в судовому засіданні не спростована правомірність наказів про переведення позивача на іншу роботу та звільнення, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат по справі суд проводить відповідно до ст.88 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 11,88, 209, 212, 214, 215, 218, ЦПК України, ст.ст. 32, 38, 149, 232, 235, Кодексу законів про працю України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позовних вимогах ОСОБА_1 до ОСОБА_4 виправної колонії ВК-5 управління державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області, начальника ОСОБА_4 виправної колонії №5 ОСОБА_3 про скасування наказів 140 о/с від 16.11.2015 року, 143 о/с від 19.11.2015 року, поновлення на роботі, стягнення матеріальної шкоди за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Білозерський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя С.Сімчук