Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 323/819/16-ц Головуючий у 1-й інстанції Фісун Н.В.
Провадження № 22-ц/778/3875/16 Суддя-доповідач ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

ОСОБА_2

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення грошових коштів.

В обґрунтування позову зазначивши, що у 2010 році ОСОБА_4 запропонувала йому придбати належний їй на праві власності земельний пай (земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мирненської сільської ради Оріхівського району), який вона успадкувала на підставі заповіту ОСОБА_5 На таку пропозицію він погодився, ними була обумовлена сума угоди - 25 000 грн.

Першу частину коштів в сумі 12 500 грн. він сплатив 05.04.2010 року, про що ОСОБА_4 власноруч написала розписку.

Наступна сума в розмірі 7 500 грн. була отримана нею 17.08.2010 року, а 07.12.2010 року ним була доплачена інша частка - 5 000 грн. Таким чином, остаточний розрахунок проведено 07.12.2010 року.

Факт отримання цих сум ОСОБА_4 підтвердила у написаній раніше розписці, зазначивши, що загалом нею отримано 25 000 грн.

Прийнявши оплату, ОСОБА_4 фактично передала належну їй земельну ділянку та обіцяла сприяти переоформленню документів.

Проте у серпні 2015 року йому стало відомо, що відповідачка, оформивши свої спадкові права на зазначену земельну ділянку, уклала щодо неї договір оренди, відповідно до якого передала у строкове платне користування іншій особі.

Враховуючи, що договір розривається саме через істотне порушення відповідачем умов договору, а саме відмову від договору - передання земельної ділянки в оренду іншій особі, вважає, що має право на відшкодування збитків.

Заявивши про розірвання договору купівлі - продажу, з 01.09.2015 року відповідач мала повернути отримані кошти в сумі 25 000 грн. За період з 01 вересня 2015 року по 01 червня 2016 року сума інфляційних втрат від 25000 грн. становить 2 265,20 грн. Разом із сумою коштів, отриманих за договором 27 265,20 грн.

Сума процентів на вказану суму, розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України (3 % річних) становить 623,0 грн. Загалом - 27 888,20 грн.

У звязку з зазначеним позивач просив суд розірвати із серпня 2015 року договір купівлі - продажу земельної ділянки, що розташована на території Мирненської сільської ради Оріхівського району Запорізької області, укладений між, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, стягнути з відповідача ОСОБА_4 на його користь - 27 888,20 грн., судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 липня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити рішення та стягнути з відповідача 25 000 грн. як безпідставно отриманих грошових коштів.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення, є неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, недоведеність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що, що відповідно до розписки, ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_3 трьома частинами суму у розмірі 25000,00 гривень в рахунок за земельний пай (земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Мирненської сільської ради Оріхівського району), який вона успадкувала на підставі заповіту ОСОБА_5 Після отримання другої половини суми в строк до 15.08.2010 року зобовязується передати у власність вищевказаний земельний пай./а.с.11/.

Факт отримання грошей ніким не заперечується.

За змістом ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. cт. 639, 640 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Згідно зі ст. ст. 629, 654 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту

Правовідносини з приводу купівлі-продажу регулюються Главою 54 ЦК України.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 ЦК України).

Вимоги щодо форми окремих договорів купівлі-продажу визначені законодавцем у ст. 657 ЦК України.

Відповідно до вказаної правової норми договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.

Посилання позивача на розписку, як на підставу задоволення змінених позовних вимог, не впливає на юридичного природу усно укладеного між сторонами договору купівлі-продажу земельної ділянки та не створює правові наслідки для його розірвання передбаченні ч.2 ст. 651 ЦК України.

З огляду наведеного судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відсутність між сторонами правовідносин які б свідчили про укладення договору купівлі продажу землі

Разом з цим судова колегія вважає,що суд першої інстанції помилково не обговорив та залишив поза увагою вимоги позивача у порядку статті 1212 ЦК України.

Так згідно статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно без достатньої правової підстави , зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Отже судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшовши до висновку , що вказана розписка, яка долучена до матеріалів справи за своєю правовою природою не є підтвердженням письмової форми договору безпідставно не вирішив питання про повернення грошових коштів за правилами статті 1212 ЦК України.

Заперечення відповідача з яким погодився суд, щодо використання земельної ділянки позивачем на протязі 5 років і отримання ним прибутків як на підставу у відмові у позові являються необґрунтованими, оскільки виходять за межі розгляду цієї справи, та вирішуються в іншому порядку в обраний відповідачем спосіб захисту своїх порушених прав, свобод чи інтересів , гарантований та визначений статтями 3, 4, 15 ЦПК України , статтями 15,16 ЦК України.

Таким чином судова колегія приходить до висновку, що вказані порушення призвели до неправильного вирішення справи, тому суд апеляційної інстанції на підставі ст. 309 ЦПК України рішення суду скасовує та ухвалює нове рішення про задоволення позову в частці стягнення з відповідача безпідставного набутого майна в сумі 25 000 грн.

В порядку статті 88 ЦПК України підлягають розподілу судові витрати на користь позивача в сумі 551 грн. 20 коп. сплата за подачу позову, та 606 грн. 32 коп. сплата за подачу апеляційної скарги, а всього 1157 грн. 57 коп.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Оріхівського районного суду Запорізької області від 07 липня 2016 рокуу цій справі скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання договору купівлі продажу та стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 25 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 судові витрати в сумі 1157 грн. 52 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: