Провадження № 2/761/8949/2016
У Х В А Л А

28 листопада 2016 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Маліновська В.М., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв'язок» про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського району м.Києва про зупинення виконавчого провадження, визнання незаконним наказу №296/к від 26.10.2016р. «Про внесення змін до наказу №104/к від 03.04.2015р.» та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

24.11.2016 року на адресу Шевченківського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв'язок» про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського району м.Києва про зупинення виконавчого провадження, визнання незаконним наказу №296/к від 26.10.2016р. «Про внесення змін до наказу №104/к від 03.04.2015р.» та стягнення моральної шкоди.

Як вбачається зі змісту однієї з вимог позовної заяви, позивач, фактично, оскаржує дії державного виконавця, пов'язані з винесенням постанови про зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до положень ч.ч. 1-3 ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових правовідносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Однак, вивчивши вказану позовну заяву суддя приходить до висновку, що особою, яка її подала обрано не належний порядок оскарження рішень державного виконавця, оскільки виходячи з положень Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, регламентовано розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України(ст.383-289ЦПК України).

При цьому виходячи зі змісту пункту 4 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 28.01.2013 р. N 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» у порядку цивільного судочинства і відповідно до згаданого розділу ЦПК до судів мають оскаржуватися й дії та бездіяльність органів ДВС під час виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу та інших третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано судами цивільної юрисдикції (розділи VII-1, VIII ЦПК).

З урахуванням наведеного, а також положень ст.15 ЦПК України вимоги щодо оскарження рішень державного виконавця не підлягають розгляду в порядку позовного провадження, а їх оскарження можливо шляхом подання скарги відповідно до ст.383-384ЦПК України та у строк, визначений ст.385ЦПК України, із зазначенням вимог скарги, які випливають зі змісту ст.387ЦПК України.

З огляду на те, що розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України(ст.383-289ЦПК України) не передбачено вимог до скарги, то виходячи з положень ч.8 ст.8ЦПК України до форми та змісту такої скарги застосовуються положення ст.119ЦПК України в частині, які не суперечать зазначеному розділу, зокрема, в ній має бути зазначено: - найменування суду, до якого подається скарга; - ім'я (найменування) стягувача і боржника, дані про державного виконавця, рішення, дії, бездіяльність якого оскаржуються, а також дані про представника скаржника, якщо скарга подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; - зміст вимог скарги; - виклад обставин, якими скаржник (заявник) обґрунтовує свої вимоги; - зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину; - перелік документів, що додаються до скарги. Скарга має містити підпис особи, яка її подає, або її представника із зазначенням дати її подання. Якщо скарга подається представником скаржника, до неї додається довіреність чи інший документ, що підтверджує його повноваження.

Крім того, виходячи з положень ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору із позовних заяв, які подаються до суду фізичною особою, немайнового характеру становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто, 551 грн. 20 коп.

Разом з тим, зі змісту позовних вимог вбачається, що позивачем у позовній заяві об'єднано пов'язані між собою дві самостійні вимоги немайнового характеру, а саме: про визнання незаконним наказу №296/к від 26.10.2016р. «Про внесення змін до Наказу №104/к від 03.04.2015р.» та відшкодування моральної шкоди в розмірі 50 000,00грн.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Відтак, враховуючи положення ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та роз'яснення, які містяться в п. 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, позивачу слід було надати до суду підтвердження щодо сплати судового збору за подання до суду двох самостійних вимог немайнового характеру, тобто, по 551 грн. 20 коп. за кожну, а разом 1 102 грн. 40 коп.

Отже позивачу слід надати до суду документ, яки й би підтверджував сплату судового збору у розмірі 1 102 грн. 40 коп.

З урахуванням наведеного та з огляду на положення ст.121 ЦПК України суддя приходить до висновку про необхідність залишення заяви ОСОБА_1 без руху та надання часу для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання ухвали.

Крім того, положеннями ч. 1 ст. 120 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Проте, до позовної заяви не додано копій усіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів.

У відповідності з ч. 1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст. 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 4, 6 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 119, 120, 121, 209, 210 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до державного виконавця Солом'янського РВ ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві, Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Дніпрозв'язок» про визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця ВДВС Солом'янського району м.Києва про зупинення виконавчого провадження, визнання незаконним наказу №296/к від 26.10.2016р. «Про внесення змін до наказу №104/к від 03.04.2015р.» та стягнення моральної шкоди - залишити без руху.

Надати ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви -5 днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: (