Справа № 361/6625/15-ц Головуючий у І інстанції Пухна О. М.
Провадження № 22-ц/780/3396/16 Доповідач у 2 інстанції Коцюрба О. П.
Категорія 53 13.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

13 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Мережко М.В., Журби С.О.,

При секретарі - Петленко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства спиртної промисловості «Укрспирт» на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного підприємства спиртової промисловості «Укрспирт» про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та виплат, передбачених колективним договором, -

Заслухавши доповідь судді Апеляційного суду, пояснення сторін, вивчивши матеріали цивільної справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до Державного підприємства спиртової промисловості «Укрспирт» (далі ДП «Укрспирт») про скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та виплат, передбачених колективним договором.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 02 червня 2014 року згідно із наказом № 217 - к від 29 травня 2014 року він був прийнятий на роботу в ДП «Укрспирт» на посаду інженера - програміста сектору програмного та комп'ютерного забезпечення ДП «Укрспирт». Вказував, що, трудовий договір між ним та відповідачем було укладено на невизначений строк.

06 серпня 2015 року згідно наказу відповідача № 189-к від 06 серпня 2015 року його було звільнено з роботи у зв'язку із скороченням штату, згідно із пунктом 1 ст. 40 КЗпПУ. Із звільненням з роботи він не погоджується, вважає, що його було звільнено безпідставно та незаконно, з грубим порушенням вимог статей 40, 42, 43, 49-2, 49-4 КЗпПУ.

Позивач вказував, що на підприємстві фактично відбувалася зміна в організації виробництва й відповідач у визначений законом строк не звернувся до профспілкового комітету первинної профспілкової організації працівників апарату управління ДП «Укрспирт» з питання запланованого звільнення працівників у зв'язку із скороченням штату, не надав інформації про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення.

Наказом ДП «Укрспирт» № 95 від 05 березня 2015 року було затверджено нову редакцію штатного розпису, яким передбачено штат працівників апарату управління ДП «Укрспирт» в кількості 125 осіб. Згідно попереднього штатного розпису чисельність працівників апарату управління ДП «Укрспирт» становила 186 осіб. Наказом ДП «Укрспирт» № 197 від 20 травня 2015 року знову було затверджено нову редакцію штатного розпису, який було введено в дію з 01 червня 2015 року та передбачав штат працівників апарату управління ДП «Укрспирт» в кількості 134 осіб. Наказом ДП «Укрспирт» № 213 від 29 травня 2015 року в черговий раз було змінено штатний розпис ДП «Укрспирт», яким штатна чисельність працівників «у зв'язку з виробничою необхідністю» була скорочена до 127 осіб. Таке зменшення штатної чисельності працівників ДП «Укрспирт» (із 186 до 127 посад) напередодні вивільнення працівників, свідчить про навмисну ліквідацію власником вакантних посад, на які могли претендувати вивільнювані працівники. Проте, з січня по червень 2015 року на роботу в ДП «Укрспирт» були прийняті нові працівники, що і стало в подальшому справжньою причиною скорочення штату та звільнення працівників підприємства, в т.ч. причиною його звільнення. Затвердження штатного розпису в новій редакції не змінило основних завдань і функцій структурних підрозділів, в тому числі і відділу, в якому він працював, а виразилося лише у формальній зміні їх назв. Введення в дію нового штатного розпису не привело до будь-яких змін в організації діяльності і роботи працівників за спеціальностями та професіями. Затвердження та введення в дію штатного розпису ДП «Укрспирт» в новій редакції було проведено тільки з метою усунення із займаних посад небажаних працівників, прикриваючись при цьому новим штатним розписом, який став формально підставою для звільнення окремих працівників, в тому числі і його. Також позивач вказував, що при звільненні його з роботи у зв'язку із скороченням штату, відповідач знехтував його переважним правом на залишення на роботі, чим грубо порушив гарантії, встановлені ст. ст. 42 та 49-2 КЗпПУ, а тому його звільнення з роботи є незаконним.

13 липня 2015 року на виконання вимог ст. 43 КЗпПУ відповідач звернувся до профспілкового комітету первинної профспілкової організації апарату управління ДП «Укрспирт» з листом № 01-2-1/251 (вх. № 1-1/38 від 14 липня 2015 року), в якому просив профком надати згоду на розірвання з ним трудового договору на підставі пункту 1 ст. 40 КЗпПУ 10 серпня 2015 року, у зв'язку з організаційно-штатними змінами в ДП «Укрспирт»: затвердженням нової редакції штатного розпису ДП «Укрспирт» (наказ від 20 травня 2015 року № 197). 23 липня 2015 року за наслідками розгляду вказаного звернення ДП «Укрспирт», профспілковий комітет прийняв рішення не надавати згоди на звільнення працівників у тому числі й позивача у зв'язку із скороченням штату на підставі пункту 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для відмови у наданні згоди на розірвання з ним трудового договору стало порушення відповідачем ст. ст. 40 та 49-4 КЗпП України,

Також позивач вказував, що йому відповідачем при звільненні не виплачено матеріальну допомогу, передбачену трудовим договором. Позивач зазначав, що звільнення негативно відобразилося на його здоров'ї, спричинило загострення хронічних хвороб, що призвело до лікування. Він вважає, що незаконне звільнення його з роботи принижує його честь та гідність, ділову репутацію серед колег та в очах оточуючих людей.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ДП «Укрспирт» оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просило, скасувати рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року, ухвалити по справі нове рішення про відмову позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначило, що судом першої інстанції при розгляді справи дана неправильна юридична оцінка обставинам справи, оскаржуване рішення не відповідає чинному законодавству України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 02 червня 2014 року згідно із наказом № 217 - к від 29 травня 2014 року ОСОБА_2 був прийнятий на роботу в ДП «Укрспирт» на посаду інженера - програміста сектору програмного та комп'ютерного забезпечення ДП «Укрспирт».

Наказом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» № 189-к від 06 серпня 2015 року, ОСОБА_2 інженера - програміста сектору програмного та комп'ютерного забезпечення ДП «Укрспирт» звільнено з роботи 06 серпня 2015 року у зв'язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпПУ.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпПУ, трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно роз'яснень, викладених у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами трудових спорів» від 06 листопада 1992 року № 9, розглядаючи трудові спори, пов'язані зі звільненням за п.1 ст. 40 КЗпПУ, суди зобов'язані з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджався він за 2 місяці про наступне вивільнення.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з наказом відповідача № 31 від 02 лютого 2015 року «Про оптимізацію витрат» з 02 лютого 2015 року на підприємстві було введено режим жорсткої економії фінансів. Наказом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» від 17 квітня 2015 року № 165, було створено комісію по здійсненню організаційних заходів зі скорочення штату ДП «Укрспирт».

Наказом Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» № 95 від 05 березня 2015 року, на підприємстві було затверджено новий штатний розпис, до якого було включено посади начальника відділу ІТ та автоматизації та інженера програміста.

Наказом № 197 від 20 травня 2015 року було затверджено нову редакцію штатного розпису, який вводився в дію з 01 червня 2015 року та у якому були посади начальника відділу ІТ та автоматизації та інженера програміста.

Відповідно до ст. 49-2 КЗпПУ, про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством. Одночасно з попередженням про звільнення у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Згідно ст. 42 КЗпП України, при скороченні чисельності чи штату працівників у зв'язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

Отже однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов'язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Вжиття роботодавцем заходів для працевлаштування працівника на іншому підприємстві чи після розірвання з працівником трудового договору відповідно до вимог ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ не є обов'язком роботодавця.

Згідно із ч. 1 та 3 ст. 49-2 цього Кодексу про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації.

Власник є таким, що належно виконав вимоги ч 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпПУ щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

При цьому, роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

Оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з'явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Таким чином, трудовим законодавством передбачений певний порядок вивільнення працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ, а саме: працівника необхідно попередити про наступне вивільнення не пізніше ніж за два місяці, запропонувати працівнику іншу роботу на тому ж підприємстві та повідомити державну службу зайнятості про наступне вивільнення працівників (ст. 49-2 КЗпПУ).

З матеріалів справи також вбачається, що 05 червня 2015 року відповідачем позивачу було вручено повідомлення про майбутнє звільнення із займаної посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпПУ та повідомлено про відсутність в апараті вакантних посад, що відповідають його кваліфікації, а також вакантних нижчих і менш оплачуваних робіт

Як було з'ясовано, позивач звернувся до відповідача із заявою про прийняття його на роботу на вакантну посаду інженера технічного відділу управління технічної політики. Проте вказана заява відповідачем не розглядалася та жодної відповіді на зазначену заяву на адресу позивача, не направлялось.

Крім того, як вбачається з витягу з протоколу № 275 засідання профспілкового комітету ДП «Укрспирт» від 23 липня 2015 року, комітетом не було надано згоди на звільнення ОСОБА_2 у зв'язку зі скороченням штату (п. 1 ст. 40 КЗпПУ). На засіданні ОСОБА_2 було лише надано для ознайомлення перелік вакантних посад в ДП «Укрспирт». В той же час, будь-яких вакантних посад на підприємстві позивачу на засіданні комітету також запропоновано не було у визначеному законом порядку.

З огляду на викладене вбачається, що відповідачем було допущено порушення вимог ст. 49-2 КЗпПУ в частині пропозиції позивачу іншої роботи на підприємстві, при цьому позивачем було подано заяву про переведення на вакантну посаду, яка не була розглянута відповідачем, а на засіданні профспілкового комітету ДП «Укрспирт» не було надано згоди на звільнення ОСОБА_2 у зв'язку зі скороченням штату.

Статтею 235 КЗпПУ встановлено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

З огляду на викладене, враховуючи неправомірність дій відповідача в частині звільнення позивача із займаної посади у зв`язку із скороченням штату, колегія суддів підтримує думку Броварського міськрайоннго суду Київської області про визнання незаконним та скасування наказу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» № 189-к від 06 серпня 2015 року про звільнення позивача з 06 серпня 2015 року з посади інженера - програміста сектору програмного та комп'ютерного забезпечення ДП «Укрспирт» з 06 серпня 2015 року у зв'язку із скороченням штату та про поновлення ОСОБА_2 на вказаній посаді.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпПУ, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

З довідки про середню заробітну плату (дохід) від 06 серпня 2015 року вбачається, що середньоденна заробітна плата позивача складає 188,64 грн.

Період, за який розраховується середній заробіток за весь час затримки виплати заробітної плати позивачу становить період з 07 серпня 2015 року (наступний за днем звільнення) по лютий 2016 року включно та становить: у серпні 2015 року - 17 робочих днів, у вересні 2015 року - 22 робочих дні, у жовтні 2015 року - 21 робочий день, у листопаді 2015 року - 21 робочий день, у грудні 2015 року - 23 робочих днів, у січні 2016 року - 21 робочий день, у лютому - 5 робочих днів, всього 130 робочих днів.

За таких обставин, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача 24 523,20 грн. (188,64 грн. середньоденна заробітна плата х 130 робочих днів = 24 523,20 грн.).

Згідно ст. 237-1 КЗпПУ, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівникові провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв»язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи той факт, що позивач поніс нервові потрясіння у зв»язку з незаконним його звільненням, психологічні переживання, прикладав додаткові зусилля для організації свого життя, зміну місця проживання, пов»язанні з його скороченням, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції на законних підставах, з урахуванням засад розумності, виваженості та справедливості стягнув з відповідача на користь позивача заподіяну моральну шкоду у розмірі 4 000 грн.

Також є правильним висновок суду першої інстанції з посиланням на п. 3.2.6, Розділи V, VII Колективного договору ДП «Укрспирт», положення ст. ст. 10, 13 КЗпПУ, ст. ст. 1, 5, 7 Закону України «Про колективні договори і угоди» про відмову ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ДП «Укрспирт» на його користь вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку так як позивач підтвердив в судовому засіданні той факт, що йому при звільненні було виплачено вихідну допомогу на підставі ст. 44 КЗпПУ.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком Броварського міськрайонного суду Київської області про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Так як Броварський міськрайонний суд Київської області розглядаючи спір повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, порушень норм процесуального законодавства при розгляді справи не допустив, тому колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ДП спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» необхідно відхилити, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості «Укрспирт» відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: