Справа № 603/330/16-ц
Провадження №2/603/146/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" червня 2016 р. м.Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді: Іванчука В. М.

при секретарі : Швець Н.С.

розглянувши у попередньому судовому засіданні в м.Монастириська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області, в якому просить ухвалити рішення, яким встановити факт родинних відносин, зокрема те, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3, який помер 17.12.2010 року та визнати за нею право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер 17.12.2010 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить земельна ділянка площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №057367. Після смерті ОСОБА_3, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з метою оформлення спадкових прав на вищезазначене майно, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено, у звязку з відсутністю актового запису про шлюб між позивачем та спадкодавцем та розбіжностями у правовстановлюючих документах.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не зявився, хоч повідомлялась про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи із наступного:

ОСОБА_5 помер 17.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ИД №112289, виданим 17.12.2010 року ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, актовий запис №12.

Як вбачається із копії державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ТР №057367 від 16 травня 2003 року, ОСОБА_3 за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області.

Належність вищезазначеної земельної ділянки спадкодавцю ОСОБА_3 підтверджується також витягом про нормативну грошову оцінку земельної ділянки виданим відділом Держгеокадастру у Монастириському районі Тернопільської області № 31-1912-0.61-479/2-16 від 01.06.2016 року та витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-016 від 30.05.2016 року.

Як вбачається з копії погосподарської книги №2 на 2006-2010 роки виданої ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області, позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_3

Після смерті спадкодавця ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне йому майно, яку прийняла його дружина ОСОБА_1, яка проживала спільно із спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою виданою ОСОБА_2 сільською радою Монастириського району Тернопільської області №109 від 25.05.2016 року.

З метою оформлення спадкових прав, позивач ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3, проте як вбачається із повідомлення нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори №534/01-16 від 14.06.2016 року, нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю актового запису про шлюб між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_3 Крім того, існують розбіжності у правовстановлюючих документах, зокрема у державному акті на право власності на земельну ділянку серії ТР №057367 від 16 травня 2003 року та свідоцтві про смерть серії І-ИД №112289 від 17.12.2010 року.

Враховуючи наявність розбіжностей в вищенаведених правовстановлюючих документах щодо прізвища спадкодавця суд враховує наступне.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

В даному випадку встановлення зазначеного факту необхідно заявникові для визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

Відповідно до ч.2ст.256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Враховуючи те, що встановлення факту родинних відносин та факту належності спадкодавцю правовстановлюючого документа на спадкове майно повязане з вирішенням спору про право, оскільки позивач просить визнати право власності на земельну ділянку, тому даний спір підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановленні судом.

Згідно ст.81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Оцінюючи всі перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, ст. 328, 392, 1222, 1225, 1268 ЦК України, ст.81 Земельного Кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задоволити. Встановити факт родинних відносин, зокрема те, що позивач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_5, який помер 17.12.2010 року

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті ОСОБА_5, який помер 17.12.2010 року, а саме:

- земельну ділянку площею 0,54 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:001:0366, яка розташована на території ОСОБА_2 сільської ради Монастириського району Тернопільської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ТР №057367

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Тернопільської області через Монастириський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: ОСОБА_6