У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Гвоздика П.О., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом прокурора Комінтернівського району в інтересах держави в особі Фонтанської сільської ради Комінтернівського району Одеської області до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа - відділ Держкомзему у Комінтернівському районі Одеської області, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та витребування земельної ділянки за касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2012 року позивач звернувся до суду з даним позовом, зазначивши в його обґрунтування, що на підставі постанови Київського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007 року відповідач ОСОБА_4 отримав у власність земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована по АДРЕСА_1.

05 лютого 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено договір купівлі-продажу вказаної земельної ділянки. 21 лютого 2008 року ОСОБА_5 отримано державний акт про право власності на спірну земельну ділянку.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2012 року постанову Київського районного суду м. Одеси від 03 грудня 2007 року скасовано та прийнято нову постанову, якою в частині позовних вимог ОСОБА_4 про визнання права власності на земельну ділянку провадження в справі закрито.

Вказаною постановою скасовано постанову суду першої інстанції в частині вимог про визнання незаконною бездіяльності Фонтанської сільської ради, зобов'язання Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» зареєструвати та видати ОСОБА_4 державний акт відмовлено та у задоволенні позову відмовлено, у зв'язку з чим позивач вважає, що спірна земельна ділянка вибула з власності територіальної громади без її згоди, а тому просив суд визнати недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 28 грудня 2007 року на земельну ділянку площею 0,25 га, виданий на ім'я відповідача ОСОБА_4, витребувати вказану земельну ділянку з власності відповідача ОСОБА_6 та повернути її до земель комунальної власності територіальної громади с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області.

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області

від 10 жовтня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 20 листопада 2013 року, позов задоволено.

Визнано недійсним державний акт серії НОМЕР_1 від 28 грудня

2007 року на земельну ділянку площею 0,25 га, виданий на ім'я ОСОБА_4, яка розташована по АДРЕСА_1.

Витребувано земельну ділянку площею 0,25 га, розташовану по

АДРЕСА_1, з власності ОСОБА_5 та повернуто її до земель комунальної власності територіальної громади с. Фонтанка Комінтернівського району Одеської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що рішення суду, на підставі якого ОСОБА_4 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку - скасовано, а тому дійшов обгрунтованого висновку, що спірна земельна ділянка вибула з власності органу місцевого самоврядування незаконно, у зв'язку з чим підлягає витребуванню та поверненню до земель комунальної власності територіальної громади.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 10 жовтня 2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 20 листопада

2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня П.О. Гвоздик О.М. Ситнік