Провадження № 2-о/428/71/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2016 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Олійник В.М.,

при секретарі Гетьманцевій Ю.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сєвєродонецьк цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті, суд -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обґрунтовування заявлених вимог зазначивши, що 01.12.2015 року її чоловік, ОСОБА_2, раптово помер у реанімаційному відділенні Стаханівської лікарні. Причиною смерті була гостра коронарна недостатність, що призвела до раптової смерті, як вказано у лікарському свідоцтві про смерть. 02.12.2015 року нею було отримано Лікарське свідоцтво про смерть чоловіка. Вона поховала чоловіка на підставі виданого лікарського свідоцтва про смерть. На день смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з права власності на частку квартири, в якій вони проживали та разом приватизували. Вона, як дружина померлого, є спадкоємцем за законом. У грудні 2015 року вона, звернулася до Відділу ДРАЦ Сєвєродонецького МУЮ із заявою про можливість реєстрації факту смерті на підконтрольній українській території, але отримала відповідь про те, що неможливо на підставі наявних документів зареєструвати смерть чоловіка. При цьому, їй у відповіді працівники ВДРАЦС Сєвєродонецького МУЮ порадили звернутися до суду про встановлення факту смерті чоловіка. З метою отримання свідоцтва про смерть та в подальшому подання заяви про прийняття спадщини та реалізації своїх спадкових прав заявник звернулася до суду і просить встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, і.п.н. НОМЕР_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 України, що був зареєстрований на момент смерті за адресою: Україна, АДРЕСА_1, який помер 01.12.2015 року у місті Стаханові Луганської області України у віці 46 років.

Заявник в судове засідання не зявилась, надала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути заяву без її участі та підтримала вимоги, викладені у заяві про встановлення факту смерті.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції у Луганській області в судове засідання не зявилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, надавши заяву про розгляд справи за відсутності представника, проти задоволення заявлених вимог не заперечують, просять зазначити місце смерті у повному обсязі, а саме: країна, область, місто.

У звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

В суді встановлено, що відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 530 від 02.12.2015 року, форми № 106/у затвердженої наказом Мінздраву України від 28.08.2012 року № 591, зі штампом ДУ «Стаханівська центральна міська багатопрофільна лікарня» ЛНР ОСОБА_2, помер 01.12.2015 року, місце смерті Україна, Луганська область, м.Стаханов, смерть настала в реанімації.

З наданої копії паспорту заявника ОСОБА_1 серії ЕК № 490936 вбачається, що місцем реєстрації заявника є Луганська область, м.Стаханов, пр.Леніна, 4/11.

З наданої копії паспорту померлого ОСОБА_2, серії ЕК № 491365 вбачається, що місцем його реєстрації було: Луганська область, м.Стаханов, пр.Леніна, 4/11.

За даними сайту центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, світу, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець» будь які данні відносно ОСОБА_2 на час винесення рішення відсутні.

З відповіді Відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сєвєродонецького міського управління юстиції від 11.12.2015 року № 4014/02.1.6-05 вбачається, що заявнику було відмовлено в реєстрації смерті та видачі свідоцтво про смерть ОСОБА_2 з тих підстав, що можливість та наявність підстав, відповідно до чинного законодавства, для виконання заяв про державну реєстрацію смерті на підставі медичних документів, виданих медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі відсутні з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01.07.2010 року № 2398-VI, п. 9 р. І Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 р. № 3307/5) зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.12.2010 за № 1371/18666, діяльність органів державної реєстрації актів цивільного стану ґрунтується на принципах додержання законності, захисту прав і законних інтересів громадян та держави, додержання таємниці державної реєстрації актів цивільного стану, належного документального оформлення проведеної державної реєстрації. Підставою для проведення державної реєстрації смерті є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоровя документи, що підтверджують факт смерті. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на території непідконтрольній українській владі вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення лікарського свідоцтва про смерть закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження відповідно до Додатку 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (у редакції розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 р. № 428-р.). Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даних випадках є рішення суду про встановлення факту смерті.

У відповідності до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це.

Як вбачається зі змісту Наказу міністерства юстиції України від 17.06.2014 року №935/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на територіях проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області, зокрема м.Луганськ, м.Стаханов тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану, що знаходяться, зокрема, на території м.Стаханов.

Відповідно до п. 1 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Відповідно до роз'яснень п. 13 Постанови ПВС України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст. 273 ЦПК України) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті.

Суд враховує, що м.Стаханов станом на час розгляду цієї справи знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р та Розпорядження КМУ від 18 лютого 2015 р. № 128-р «Про внесення змін у додаток до розпорядження Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085, м. Луганськ входить до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. Вказана обставина позбавляє заявника можливості зареєструвати факт смерті свого батька у встановленому Законом порядку.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що обставини, викладені заявником у заяві в обґрунтування своїх вимог є достовірними, підтверджені письмовими доказами, сумніву у суду не викликають і вважаються судом доведеними, у звязку із чим заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 218, 223, 256 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа Відділ ДРАЦС Сєвєродонецького міського управління юстиції, про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, який помер 01.12.2015 року у віці 46 років, місце смерті: країна Україна, область Луганська, місто Стаханов, що на момент смерті був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4.

Розяснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Рішення може бути оскаржено в апеляційний суд Луганської області через Сєвєродонецький міський суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В. М. Олійник