Справа № 342/386/16-ц
Провадження № 2/342/340/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2016 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю: секретаря судового засідання Капітан Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_2 до Торговицької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звернулась в суд з позовом до Торговицької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по вул. Володимира Великого, 30 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Позовні вимоги мотивувала тим, що 16.02.2015 р. померла її мати ОСОБА_3. До складу спадщини входить будинковолодіння, що знаходиться в с. Торговиця по вул. Володимира Великого, 30. Позивачка є дочкою спадкодавця, має право на спадщину. Спадковий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав спадкодавцю, як голові колгоспного двору, на підставі Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.07.1987 р. Чоловік спадкодавця помер 29.07.1986 р. Позивач звернулась до приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу з приводу прийняття спадщини. Постановою від 30.03.2016 р. позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з тим, що правовстановлюючі документи видані на імя спадкодавця, як голови колгоспного двору, що позбавляє нотаріуса можливості визначити його частку в житловому будинку та, відповідно, - видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав. Суду пояснив, що мати позивачки ОСОБА_3 померла 16.02.2015 р. На час її смерті разом з нею проживав син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Він був з дружиною розлучений, в шлюбі мав сина, який з 2009 року проживає в Іспанії. Брат позивачки - ОСОБА_4 помер 08.06.2015 р., його поховання здійснювала позивачка. На час смерті матері позивачка не проживала разом з нею, у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, - немає. Також суду пояснив, що позивачка своє дошлюбне прізвище ОСОБА_3 при реєстрації шлюбу змінила на ОСОБА_2.

Торговицька сільська рада подала до суду довідку, в якій зазначила, що не заперечує проти позову ОСОБА_2 і просить справу розглядати без участі представника сільської ради.

Суд, вислухавши представника позивачки, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

З копії Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 19.07.1987 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів, слідує, що в цілому житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, які розташовані в с. Торговиця по вул. Радянська, 30, належали колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_3. Довідка № 438, видана 14.04.2016 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради, свідчить про те, що вулиця Радянська перейменована на вул. ОСОБА_5.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2004 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обовязків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до розяснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Довідкою № 520 від 19.05.2016 р., виданою виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, що згідно погосподарської книги № 10 за 1991-1995 р.р. (особовий рахунок № 441) станом на 15.04.1991 р. в житловому будинку по вул. Володимира Великого, 30 в с. Торговиця були зареєстровані та проживали: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4

Свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 206467, виданим 16.02.2015 р. виконавчим комітетом Торговицької сільської ради стверджено, що ОСОБА_3 померла 16.02.2015 року в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. Її чоловік ОСОБА_6 помер раніше, 29.07.1986 р., про що свідчить повторне Свідоцтво про смерть серії І-НМ № 179931, видане 26.02.2005 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (ст. 1262 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

На час смерті ОСОБА_3, тобто на 16.02.2015 р., разом з нею проживав син ОСОБА_4, що стверджено Довідкою № 716, виданою 21.06.2016 р. виконкомом Торговицької сільської ради. ОСОБА_4 помер 08.06.2015 року в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області, що стверджено свідоцтвом про смерть серії І-НМ № 212905, виданим 10.06.2015 р. Торговицькою сільською радою. Довідка № 717, видана 21.06.2016 р. виконкомом Торговицької сільської ради, свідчить про те, що на час смерті ОСОБА_4 проживав один в ІНФОРМАЦІЯ_5. З довідки № 716 від 21.06.2016 р. слідує, що за вказаною адресою з 1998 р. по 2009 р. проживали не зареєстровані ОСОБА_7 та ОСОБА_8. Показаннями представника позивачки стверджено, що шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 розірваний.

Про те, що дошлюбне прізвище позивачки ОСОБА_7, свідчить свідоцтво про шлюб серії І-НМ № 000505. За свідоцтвом про народження батьками ОСОБА_10, яка народилась 16.02.1962 р. в с. Торговиця, є ОСОБА_6 та ОСОБА_3. Після укладення 26.09.1981 р. шлюбу з ОСОБА_1 позивачка змінила прізвище ОСОБА_3 на ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії І-НМ № 358021. Таким чином, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 є єдиним спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_3.

У визначений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з часу відкриття спадщини позивачка подала заяву до нотаріуса за місцем відкриття спадщини про прийняття спадщини. Отже, вона прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3.

Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого кодексу - спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського районного нотаріального округу від 30.03.2016р. ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок № 30 по вул. Володимира Великого в с. Торговиця Городенківського району з посиланням на те, що документи, які підтверджують право власності на житловий будинок видані на імя спадкодавця ОСОБА_3, як голови колгоспного двору, що позбавляє можливості нотаріуса визначити її частку в житловому будинку, та, відповідно, - видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок.

Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України - незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Ч.3 ст. 1296 ЦК визначає, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно звіту про оцінку майна № SY151208-004 від 08.12.2015 р. ринкова вартість житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою с. Торговиця по вул. Володимира Великого, 30 становить 91071,64 грн. З технічного паспорта на садибний житловий будинок № 30 по вул. Володимира Великого в с. Торговиця, складеного 03.08.2015 р., встановлено, що житловий будинок збудований в 1970 р. господарські будівлі - в 1975,1991 роках.

За ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться по вул. Володимира Великого (колишня назва вулиці Радянська), 30 в с. Торговиця не встановлено. Оскільки позивачка, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3, відповідач не заперечує щодо задоволення позову, то є підстави для визнання за ОСОБА_2 права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходяться в с. Торговиця по вул. Володимира Великого, 30 Городенківського району Івано-Франківської області.

На підставі ст.ст. 5, 316,317,325,328,1216,1222, 1258, 1261-1265,1268-1270, 1296,1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 214-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по вул. Володимира Великого, 30 в с. Торговиця Городенківського району Івано-Франківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Ничик Г.І.