ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________

2/381/444/16
381/814/16-ц
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, до судового засідання не з`явилася, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за її відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення.
Суд, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню зі наступних підстав.
Судом встановлено, що 26 листопада 2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За правилами статей 525, 526 і 527 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмові від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 610 ЦК України визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором.
7403,36 грн. - заборгованість за кредитом;
2650,00 грн. заборгованість за пенею та комісією;
500,00 грн. штраф (фіксована частина);
1867,57 грн. штраф (процентна складова).
Відповідно до довідки від 13.08.2014 року № 4/319 мол. сержант ОСОБА_1 на виконання Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 року № 607 03 серпня 2014 призваний Фастівським військовим комісаріатом Київської області в Збройні сили України (а.с. 51).
Згідно довідки від 16.10.2014 року № 59 Солдат ОСОБА_1 , військовослужбовець військової частини пп НОМЕР_1 дійсно з 04 жовтня 2014 року був залучений до участі в антитерористичній операції в Донецькій та Луганській областях (а.с. 50).
Як вбачається з витягу з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 (по стройовій частині) м. Мукачеве від 05.10.2015 року № 207 ОСОБА_1 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, звільнений наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 від 31.07.2015 № 78-РС, 79-РС, 80-РС з військової служби в запас (а.с. 52).
Згідно п.15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», відповідно до якого військовослужбовцям з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.
Пунктом 1 Розділу ІІ Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» дію п.п. 3 п. 4 цього Закону поширено на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.
Згідно положень Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливим періодом є період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
В Україні особливий період розпочався з моменту оголошення Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, тобто з 18.03.2014 року, та триває по теперішній час.
Оскільки позивач є військовослужбовцем і не відноситься до резервістів та військовозобов`язаних, то дія пункту 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (редакції Закону від 20 травня 2014 року №1275-VII) поширюється на нього з початку особливого періоду, тобто з 18 березня 2014 року. Тому, з означеної дати відповідач має право на звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів за користування кредитом отриманим за кредитним договором.
Зважаючи на викладене, від загальної суми заборгованості слід відняти штрафні санкції, пеню за невиконання зобов`язань, а також проценти за користування кредитом в період з 18.03.2014 року по 31.01.2015 року (дата, станом на яку визначений розмір заборгованості, який позивачем зазначений у розрахунку).
Сума заборгованості буде становити:
7403,36 грн. - заборгованість за кредитом;
1311,1 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом (загальний залишок заборгованості за відсотками станом на 01.03.2014);
450,00 грн. заборгованість за пенею та комісією (станом на 01.03.2014);
Щодо вимог про стягнення штрафу в фіксованому розмірі 500.00 грн. та в розмірі 1867,57 грн. процентної складової, такі вимоги не підлягають до задоволення з таких підстав.
Згідно зі ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
У ст. 61 Конституції України, передбачено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме порушення.
Штраф і пеня відносяться до одного виду юридичної відповідальності. З позовної заяви вбачається, що порушення зобов`язань відповідача полягає у не наданні своєчасно банку грошових коштів для погашення заборгованості за Кредитним договором. До грошових зобов`язань, яким є зобов`язання з погашення кредиту, застосовується неустойка у виді пені, а не штрафу.
При цьому суд враховує висновки Конституційного Суду України, зроблені у рішенні від 10.11.2011р. по справі №1-26/2011. Так, Конституційний Суд України вважає, що держава, встановлюючи законами України засади створення і функціонування грошового та кредитного ринків, має підтримувати на засадах пропорційності розумний баланс між публічним інтересом ефективного перерозподілу грошових накопичень, комерційними інтересами банків щодо отримання справедливого прибутку від кредитування і охоронюваними законом правами та інтересами споживачів їх кредитних послуг.
Держава, як вказується у цьому рішенні, забезпечує особливий захист більш слабкого суб`єкта економічних відносин (споживача) а також фактичну, а не формальну рівність сторін у цивільно-правових відносинах, шляхом визначення особливостей договірних правовідносин у сфері споживчого кредитування та обмеження дії принципу свободи цивільного договору.
Конституційний Суд України у своєму рішенні вказав, що дія положень статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», яка передбачає такі права споживача, зокрема, на право споживача протягом певного терміну відкликати згоду на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин; не бути примушеним під час виконання кредитного договору сплачувати платежі, встановлені на незаконних засадах; та інші, поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту.
Суд вважає, що у стягненні штрафів слід відмовити.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України, якщо позов задоволено частково судовий збір стягується пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволений частково на суму 9164,46 грн. (23%), суд присуджує на користь позивача з відповідача судовий збір у сумі 317 грн.
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 6, 10, 60, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст. 526, 527, 530, 610, 1054 ЦК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9164,46 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати в розмірі 317,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова