Справа №468/456/16-ц 20.07.2016 20.07.2016 20.07.2016
Справа № 468/456/16-ц
Провадження № 22-ц/784/1745/16 Суддя першої інстанції - Бойко Л.Л.
Категорія 27 Суддя-доповідач апеляційного суду - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого - Крамаренко Т.В.,

суддів - Буренкової К.О., Ямкової О.О.,

із секретарем судового засідання - Лівшенком О.С.,

за участю: позивача - ОСОБА_2 його представника ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (надалі - ТОВ «ФК «Вектор Плюс»), Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про визнання неправомірними дій, визнання припиненим право іпотеки, скасування права власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок,

в с т а н о в и л а :

У травні 2016 року ОСОБА_2 звернувся з позовом, який в подальшому уточнив до ТОВ «ФК «Вектор Плюс», Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про визнання неправомірними дій, визнання припиненим право іпотеки, скасування права власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок.

Позивач зазначав, що 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1403/0507/88-039, згідно умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 23500 доларів США на строк до 24 травня 2017 року.

У цей же день з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_2, як майнового поручителя укладено іпотечний договір предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник АКБ «ТАС - Комерцбанк») та ТОВ «ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу №15, за умовами якого Банк відступив права вимоги заборгованості, в тому числі за вказаним вище кредитним договором та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, зокрема і за договором, укладеним ОСОБА_2

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна вбачається, що на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25613697, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. внесено запис про право власності №11774345 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на вищевказаний житловий будинок та підставою для виникнення права власності за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» є вищевказаний договір іпотеки від 24 травня 2007 року.

На думку позивача звернення стягнення шляхом набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки відбулося в порушення вимог ст. ст. 35,36 Закону України «Про іпотеку» у відсутність договору про задоволення вимог Іпотекодержателя та письмових повідомлень про усунення порушень або попереджень про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також зазначає, що не було застосовано вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого, як забезпечення кредитів в іноземній валюті», вказаний правочин вчинено без дозволу органу опіки та піклування. Крім того, вказує на те, що 27 жовтня 2015 року ТОВ «ФК» «Вектор Плюс» в односторонньому порядку припинило зобов'язання за кредитним договором № 1403/0507/88-039 від 24 травня 2007 року, а тому одночасно з цим припиненні всі права іпотекодержателя, зокрема, права задоволення вимог за рахунок предмета іпотеки. Крім того, після відкриття ліквідаційної процедури відносно позичальника ОСОБА_5, ТОВ «ФК» «Вектор Плюс» не скористалось правами кредитора та не звернулось зі своїми грошовими вимогами, набутими за договором факторингу № 15 від 28 листопада 2012 року до боржника ОСОБА_5, не заявило своїх кредиторських вимог.

Посилаючись на викладене позивач просив суд, визнати неправомірними дії ТОВ «ФК «Вектор Плюс» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1; визнати припиненим право іпотеки ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на вказаний житловий будинок та скасувати право власності товариства на будинок, а також скасувати рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобєлєвої А.М. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 25613697 від 27 жовтня 2015 року, а саме про державну реєстрацію права власності на вищевказаний житловий будинок за ТОВ «ФК «Вектор Плюс».

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, а також неповне з'ясування обставин справи, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов.

В запереченнях на апеляційну скаргу, представник ТОВ «ФК «Вектор Плюс» просив рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб, які приймали участь у справі, дослідивши докази по справі в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і таке встановлено судом, що 24 травня 2007 року між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір № 1403/0507/88-039, згідно умов якого останній отримав грошові кошти у розмірі 23500 доларів США на строк до 24 травня 2017 року (а.с.10-11).

Згідно умов вказаного кредитного договору у випадку порушення позичальником своїх зобов'язань, банк має право звернути стягнення на предмет іпотеки, відповідно до чинного законодавства України та умов іпотечного договору (п.6.1.3.).

У цей же день з метою забезпечення виконання кредитних зобов'язань між АКБ «ТАС - Комерцбанк» та ОСОБА_2, як майнового поручителя укладено іпотечний договір предметом якого є житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.12-13).

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про іпотеку» в редакції від 23 лютого 2006 року за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання.

Положеннями статті 33 Закону «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки передбачено статтею 38 Закону України «Про іпотеку» в якій зазначено, що якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов'язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Протягом тридцятиденного строку з дня отримання такого повідомлення особа, яка має зареєстровані права чи вимоги на предмет іпотеки, вправі письмово повідомити іпотекодержателя про свій намір купити предмет іпотеки. З дня отримання іпотекодержателем цього повідомлення вказана особа набуває переважне право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя. Якщо таких повідомлень надійшло декілька, право на придбання предмета іпотеки у іпотекодержателя належить особі, яка має вищий пріоритет своїх зареєстрованих прав чи вимог.

Пункт 12 іпотечного договору передбачає, що за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до пункту 12.3., згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, укладеним шляхом здійснення застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, яке викладене в п.п.12,3.1 та 12.3.2. цього пункту Договору.

Задоволення вимог здійснюється шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку,ю встановленому статтею 37 Закону України «Про іпотеку». Відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3. договору, Договору, договір про задоволення вимог іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реалізації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки.

Таким чином, сторони при укладенні іпотечного договору самостійно визначили умови та порядок звернення стягнення в тому числі і шляхом передачі права власності на предмет іпотеки.

Отже, підставою для передачі права власності на предмет іпотеки є не лише договір про задоволення вимог іпотекодержателя а й відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками.

28 листопада 2012 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник АКБ «ТАС - Комерцбанк») та ТОВ «ФК «Вектор плюс» укладено договір факторингу №15, за умовами якого Банк відступив права вимоги заборгованості в тому числі за вказаним вище кредитним договором та договір про відступлення прав за іпотечними договорами, в тому числі і за договором, укладеним з ОСОБА_2.(а.с.15-20).

У зв'язку з неналежним виконанням позичальником кредитних зобов'язань, ТОВ «ФК «Вектор плюс» відповідно умов кредитного та іпотечного договору скористалося своїм правом на передачу права власності на предмет іпотеки, попередньо надіславши майновому поручителю відповідні вимоги (а.с.65-66).

Так, 27 жовтня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. на підставі договору іпотеки від 24 травня 2007 року, внесено запис про право власності №11774345 за ТОВ «ФК «Вектор Плюс» на житловий будинок, АДРЕСА_1 (а.с.21-22).

У зв'язку з чим, 26 листопада 2015 року ТОВ «ФК «Вектор Плюс» повідомило позичальника про анулювання боргу, яке прийняття на підставі рішення про прощення кредитної заборгованості від 27 жовтня 2015 року (а.с.25).

Наведене свідчить про те, що саме з набуттям права власності на предмет іпотеки, було прийнято рішення про анулювання боргу.

Крім того, посилаючись, як на підставу задоволення своїх вимог на Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», суд вірно виходив з того, що примусове стягнення в даному випадку не здійснювалося.

Що стосується порушення прав неповнолітніх дітей на предмет іпотеки то судом в рамках даної справи надана вірна оцінка.

Посилання, як на підставу задоволення вимог на те, що ТОВ «ФК «Вектор Плюс» не скористалось правами кредитора та не звернулось зі своїми грошовими вимогами, набутими за договором факторингу № 15 від 28.11.2012 року до боржника ОСОБА_5, не заявило своїх кредиторських вимог є безпідставними, оскільки ліквідаційна процедура була порушена відносно ФОП ОСОБА_5, а крім того, вказане не має значення для іпотечного договору та не стосується майнового поручителя.

З урахуванням встановленого та положень вказаних вище норм суд першої інстанції дійшов вірного висновку про безпідставність щодо неправомірності дій ТОВ «ФК «Вектор плюс» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки та припинення іпотеки, а відтак обґрунтовано відмови у задоволенні цих вимог.

Доводи апеляційної скарги зводяться до підстав позову, яким суд дав належну оцінку відповідно до ст. 212 ЦПК України.

За таких обставин, рішення суду в частині відмови вимог до ТОВ «ФК «Вектор плюс» ухвалено відповідно до вимог закону, а тому підстави для його скасування в цій частині відсутні.

Разом з цим, відмовляючи у задоволенню вимог, а не закриття провадження у справі до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М., суд не звернув уваги на таке.

Пунктами 1, 3 частини першої статті 15 ЦПК України встановлено, що суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Відповідно до статті 16 ЦПК України не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачі оспорюють правомірність здійснення нотаріусом державної реєстрації права власності.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

За змістом статті 9 цього закону державний реєстратор є державним службовцем, крім випадку, коли державним реєстратором є нотаріус, як спеціальний суб'єкт, на якого покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно. Тобто держава в цій частині делегує нотаріусам владні повноваження.

В роз'ясненнях, що містяться в п. 8 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» №8 від 20 травня 2013 року з подальшими змінами зазначено, відповідно до частини другої статті 30 закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії або бездіяльність державного реєстратора, державного кадастрового реєстратора, нотаріуса, державного виконавця можуть бути оскаржені до суду. Суди повинні мати на увазі, що під діями також слід розуміти рішення, прийняття зазначеними суб'єктами владних повноважень з питань реєстрації. Спори, які виникають у цих відносинах, підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Виходячи з наведеного позовні вимоги ТОВ «ФК «Вектор Плюс» до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. необхідно розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Крім того, на теперішній час в Миколаївському окружному адміністративному суді розглядається позов ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про скасування рішень.

За таких обставин, рішення суду на підставі п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України в частині вимог ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої А.М. про скасування права власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок, підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі в цій частині.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 23 червня 2016 року в частині вимог ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування права власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок скасувати.

Провадження у справі в частині вимог ОСОБА_2 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни про скасування права власності та скасування рішення про державну реєстрацію права власності на житловий будинок закрити.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: