Номер провадження: 22-ц/785/4949/16
Головуючий у першій інстанції Козирєв М. В.
Доповідач Кононенко Н. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого: Кононенко Н.А.

суддів: Гайворонського С.П., Сегеди С.М.

при секретарі: Лопотанові В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2на рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року, -

встановила:

15 квітня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що він фактично спадщину не прийняв після смерті матері 02 січня 2008 року, окрім того встановлений строк на звернення для отримання спадщини пропустив з причин необізнаності та скрутного матеріального становища.

Рішенням Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визначення додаткового терміну для прийняття спадщини було відмовити в повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу у якій просить рішення суду скасувати, постановити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у позові, районний суд виходив з того, що позивач без поважної причини не звернувся своєчасно до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини та не навів поважних причин пропуску цього строку.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що позивач - син померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 і відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги на майно померлої.

Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Строк подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини визначено статтею 1270 ЦК України встановлюється у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини.

Позивач постійно зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини не проживав і у встановлені законом строки із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звернувся.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачена можливість за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, визначення йому додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як поважні причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини позивач вказав свою юридичну необізнаність та скрутне матеріальне становище.

Аналізуючи поважність причин пропуску строку на звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, районний суд виходив з вимог закону та роз'яснень частини шостої пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, якою роз'яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними непереборними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Аналізуючи обставини по справі, суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що приведені позивачем причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини не являються ні об'єктивними, ні непереборними для позивача, а також враховуючи, що з моменту відкриття спадщини і до моменту звернення позивача до суду пройшло 8 років 3 місяці і 13 днів, районний суд у задоволенні позовних вимог відмовив.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

При таких обставинах, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені фактичні обставини по справі, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 213, 215 ЦПК України, а тому не вбачає підстав для його скасування.

Керуючись: п. 1 ч. 1 ст. 307; ст. 308; 315; 317; 319 ЦПК України, колегія суддів ,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2- відхилити.

Рішення Тарутинського районного суду Одеської області від 05 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає чинності негайно з моменту її проголошення, але може бути оскаржена протягом 20 днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Судді апеляційного суду Одеської області:

Н.А. Кононенко

С.М. Сегеда

С.П. Гайворонський