У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Закропивного О.В., Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту батьківства, за касаційною скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 3 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним вище позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 вона народила доньку ОСОБА_6, батьком якої є ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_7 вона не перебувала. Однак при реєстрації народження дитини секретарем сільської ради допущено порушення норм закону, тому рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року виключено відомості з актового запису № 21 щодо народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6, а саме про ОСОБА_7 як батька, вчиненого 3 вересня 2009 року секретарем виконавчого комітету Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_8

Посилається на те, що вона була знайома з ОСОБА_7 з дитинства, з липня 2007 року почала спілкувалась та зустрічалась із ОСОБА_7, у вересні 2008 року вони почали підтримувати близькі стосунки, проживаючи періодично разом у м. Чернівці. У листопаді 2008 року вона завагітніла і повідомила про це ОСОБА_7 У фактичних шлюбних стосунках перебували до січня 2009 року.

За час перебування в пологовому будинку ОСОБА_7 відвідував її, визнавав себе батьком дитини та за життя регулярно приходив до дитини, займався її вихованням, піклувався, матеріально забезпечував. Встановлення факту батьківства необхідне для прийняття спадщини та отримання допомоги по втраті годувальника, тому просила позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Кіцманского районного суду Чернівецької області від 3 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5, просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, відмовляючи у задоволенні позову про встановлення факту батьківства, виходив із того, що відсутні відомості про походження дитини від ОСОБА_7 За життя ОСОБА_7 позивач не зверталася до суду з позовом про стягнення аліментів чи встановлення факту батьківства. Крім того, рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року виключено з актового запису про народження ОСОБА_6 № 21 відомості про батька ОСОБА_7 Позивач не довела, що вона та померлий ОСОБА_7 спільно проживали та що ОСОБА_7 брав участь у вихованні та утриманні дитини.

Проте повністю з такими висновками судів погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

Судами установлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1, відповідно до актового запису про народження ОСОБА_6 № 21, вчиненого секретарем виконавчого комітету Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_8 3 вересня 2009 року. Відомості про батька дитини ОСОБА_7 записано за спільною заявою ОСОБА_7 та ОСОБА_3 про визнання батьківства.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_7 помер.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року позов ОСОБА_4 (сина ОСОБА_7.) до ОСОБА_3, заінтересована особа - відділ реєстрації актів цивільного стану Реєстраційної служби Кіцманського районного управління юстиції у Чернівецькій області, про виключення відомостей про померлу особу як батька дитини з актового запису про народження задоволено. Виключено з актового запису № 21 про народження ОСОБА_6, вчиненого секретарем виконавчого комітету Драчинецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області ОСОБА_8 3 вересня 2009 року, відомості про батька ОСОБА_7

При розгляді зазначеної справи судової генетичної експертизи проведено не було, відсутні відомості про те, що відповідні клопотання були заявлені.

Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 квітня 2015 року заяву ОСОБА_3 про встановлення факту батьківства залишено без розгляду, оскільки під час розгляду справи виник спір про право. При цьому з 6 березня по 3 квітня 2015 року за заявою ОСОБА_3 проведено судово-медичну експертизу № 35 про встановлення факту батьківства ОСОБА_7, відповідно до висновку якої ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, може бути біологічним батьком дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, народженої ОСОБА_3, з ймовірністю 99,99999 %.

Зазначений висновок експертизи судом не взятий до уваги, оскільки відсутній категоричний висновок про батьківство померлого ОСОБА_7, а тому його суд оцінив в сукупності з іншими доказами.

Згідно із частинами 1 та 2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 СК України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. За відсутності такої заяви, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України (ч. ч. 1, 2 ст. 128 СК України).

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції не виконав вимог ст. 213 ЦПК України щодо повноти та всебічності з'ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі.

Оскільки ОСОБА_3 не було заявлено клопотання про призначення судової експертизи, суд зазначив, що таким чином позивач ухилилась від доведення походження дитини від ОСОБА_7, проте не звернув уваги на те, що відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 9 грудня 2014 року виключено відомості про батьківство ОСОБА_7 із запису про народження ОСОБА_6 з підстав того, що ОСОБА_3 з урахуванням норм ч. 4 ст. 174 ЦПК України визнала позов.

Отже, не виконавши вимог ч. 2 ст. 146 ЦПК України щодо вжиття заходів для забезпечення проведення експертизи у справах про визнання батьківства, суди зробили передчасний і помилковий висновок про те, що позивачка ухиляється від проведення експертизи з посиланням на достатність і достовірність висновку судово-медичної експертизи Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи від 3 квітня 2015 року № 35, та відмовивши у задоволенні позову, ухваливши рішення з порушенням вимог процесуального права.

Згідно із ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення судом норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з наведеного, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку про необхідність задоволення касаційної скарги із скасуванням судових рішень та направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції з підстав, передбачених ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338, 344, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5, задовольнити частково.

Рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 3 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 12 січня 2016 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: О.В. Закропивний

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана