Справа № 368/2025/15-ц
Провадження № 2/368/62/16
Рішення

іменем України

"13" травня 2016 р. 13.05.2016 року Кагарлицький районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Іванюти Т.Є.

при секретарі Вареник О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кагарлику справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ТОВ «Фінансова компанія «Довіра і гарантія» про встановлення факту проживання однією сім»єю та розподіл зобов»язань подружжя,-

встановив :

Позивачка звернулась до суду з даним позовом посилаючись на те, що з вересня 2005 року проживала однією сім»єю без реєстрації шлюбу з відповідачем. 5 липня 2006 року у них народилась дочка ОСОБА_3. До жовтня 2013 року вони спільно проживали однією сімєю, вели спільне господарство, виховували доньку ОСОБА_3.

У 2007 році сторонами було вирішено придбати в кредит автомобіль на якому відповідач в подальшому мав би можливість таксувати і матеріально забезпечувати родину. Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна . № 0 від 23 березня 2007 року за домовленістю між позивачкою та відповідачем було укладено між банком АКІБ «УкрСиббанк» та позивачкою, оскільки позивачка працювала і мала офіційний заробіток, що надало можливість отримати кредитні кошти. Згідно договору Позивачкою було отримано споживчий кредит в сумі 17 129,00 (сімнадцять тисяч сто двадцять девять) доларів США, у забезпечення виконання грошових зобовязань передано в заставу банку транспортний засіб - марки OPEL, модель Astra, рік випуску 2007, колір сірий, седан, державний знак НОМЕР_1 (шасі Y6D0TGF697X009864).

З дня придбання і на сьогодення автомобіль перебуває у користуванні і володінні відповідача.

20 квітня 2015 року Позивачкою отримано повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором № УКСБ/3-1227 де вказано, що ТОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло статусу нового кредитора за поговором № 0 від 23 березня 2007 року на підставі договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року. На сьогодення існує залишок по кредиту і заборгованість перед кредитором.

Оскільки Позивачка та Відповідач в період з 2005 по 2013 рік не перебуваючи у шлюбі між собою проживали однією сімєю, придбавали рухоме майно, яке належить їм на праві сумісної власності, мали правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, Позивачка бажає розділити зобовязання за виплатами залишку за кредитним договором між нею та Відповідачем. А тому просить встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в період з вересня 2005 року по жовтень 2013 року. Розділити спільне майно подружжя, покласти на ОСОБА_2 зобов»язання позичальника за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 23 березня 2007 року.

В судовому засіданні представник позивачки позов підтримала.

Відповідач з позовом згідний.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з слідуючих підстав.

В судовому засіданні встановлено, що з вересня 2005 року сторони проживали однією сім»єю без реєстрації шлюбу. Від спільного подружнього життя 5 липня 2006 року у них народилась дочка ОСОБА_3, бутьком якої у свідоцтві про народження записаний ОСОБА_2. До жовтня місяця 2013 року вони спільно проживали однією сімєю, вели спільне господарство, виховували доньку ОСОБА_3, що стверджується характеристикою з дитячого садка та школи.

В 2007 році сторони, отримавши кредит, придбали автомобіль. Договір про надання споживчого кредиту та заставу майна .№ 0 від 23 березня 2007 року за домовленістю між позивачкою та відповідачем було укладено між банком АКІБ «УкрСиббанк» та позивачкою. Згідно договору Позивачкою було отримано споживчий кредит в сумі 17 129,00 (сімнадцять тисяч сто двадцять девять) доларів США, а у забезпечення виконання грошових зобовязань передано в заставу банку транспортний засіб - марки OPEL, модель Astra, рік випуску 2007, колір сірий, седан, державний знак НОМЕР_1 (шасі Y6D0TGF697X009864).

З дня придбання і до даного часу автомобіль перебуває у користуванні і володінні відповідача.

20 квітня 2015 року Позивачкою отримано повідомлення про відступлення прав вимог за кредитним договором № УКСБ/3-1227 де вказано, що ТОВ Фінансова компанія «Довіра та гарантія» набуло статусу нового кредитора за договором № 0 від 23 березня 2007 року на підставі договору факторингу № 17 від 20.04.2015 року. Залишок по кредиту і заборгованість перед кредитором становить 605288,15 грн.

Дане стверджується копією договору про надання споживчого кредиту та заставу майна№ 0 від 23 березня 2007року, повідомленням про відступлення прав вимог за кредитним договором .

Оскільки Позивачка та Відповідач в період з 2005 по 2013 рік, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі між собою, проживали однією сімєю, придбавали рухоме майно, мали правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї, то таке майно згідно ст.. 74 ч.1 СК України належить їм на праві спільної сумісної власності.

Згідно ст.70 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Відповідно до Постанови Пленуми Верховного Суду України від 21 грудня 2007 р. Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

У відповідності до п.24 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11, до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК).

Згідно із ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за свої внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

А тому суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають задовленню. Враховуючи викладене, керуючись ст. 209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Встановити факт проживання однією сім»єю ОСОБА_1 з ОСОБА_2 в період з вересня 2005 року по жовтень 2013 року.

Розділити спільне майно подружжя.

Покласти на ОСОБА_2 зобов»язання позичальника за Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна №0 від 23 березня 2007 року.

Покласти на ОСОБА_2 обов»язки з виконання зобов»язань, передбачених Договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 0 від 23 березня 2007 року в рівних частках із ОСОБА_1.

Рішення суду набуває законної сили відповідно до ст.. 223 ч. ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області протягом 10 днів.

Суддя : Т.Є.Іванюта