ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 174/180/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2016 року м. Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді Ілюшик І.А.

за участю секретаря Заіка А.В.

позивача ОСОБА_1

третіх осіб ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вільногірську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

25.03.2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, мотивуючи вимоги тим, що 15.07.2015 року в м. Вільногірську помер її чоловік, ОСОБА_4, який заповіт не склав. Вона прийняла спадщину, подавши заяву до нотаріальної контори. ЇЇ чоловік за життя право власності належним чином на 1/2 частину АДРЕСА_1 в

м. Вільногірську, Дніпропетровської області не зареєстрував, що стало причиною відмови їй нотаріусом у вчиненні нотаріальної дії. Просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 на 1/2 частину АДРЕСА_2.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання зявилась, позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Пояснила, що її чоловік своє право власності не зареєстрував, оскільки тяжко хворів, тому вона зараз не може отримати спадщину. Представник Вільногірської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не надав.

Треті особи в судовому засіданні 04.04.2016 року позов підтримали.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази по справі суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 помер 15.07.2015 року у м. Вільногірську Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть ОСОБА_5 І-КИ № 646543 (а.с. 8).

Згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19.02.2015 року, виданого виконавчим комітетом Вільногірської міської ради, АДРЕСА_3 належить на праві приватної спільно-часткової власності ОСОБА_1 та ОСОБА_4 Загальна площа квартири становить 49,8 кв.м. Свідоцтво про право власності видано згідно із розпорядженням від 19.02.2015 року № р-42/0/3-15. Свідоцтво зареєстровано у реєстрову книгу № 40 за № 5747 (а.с. 14).

Квартира складається з трьох кімнат, житлова площа 34,6 кв.м., у тому числі: 1-а кімната 7,8 кв.м., 2-а кімната 11, 6 кв.м., 3-а кімната 15,2 кв.м., кухня площею 5,4 кв.м., ванна площею 2,1 кв.м., вбиральня площею 1,2 кв.м., коридор площею 4, 2 кв.м., квартира обладнана балконом площею 2,3 кв.м., загальна площа квартири 49,8 кв.м. (а.с. 12, 13).

Згідно копії витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень, право власності на 1/2 частку АДРЕСА_4, що в м. Вільногірську, Дніпропетровської області зареєстровано за

позивачем (а.с. 11).

29.02.2016 року державним нотаріусом Вільногірського міського нотаріального округу винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що спадкодавець не зареєстрував право власності на 1/2 частку АДРЕСА_3 за ОСОБА_4, тому ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину квартири (а.с. 7).

З копії виписки з історії хвороби випливає, що спадкодавець мав кілька хронічних захворювань (а.с. 9).

Згідно звіту про оцінку майна № РВ-160303-002, ринкова вартість 1/2 частки АДРЕСА_4, що в м. Вільногірську, Дніпропетровської області становить 24700 грн. (а.с. 15-30).

З копії спадкової справи № 1/2016 щодо майна померлого 15.07.2015 року у

м. Вільногірську Дніпропетровської області ОСОБА_4 вбачається, що 12.01.2015 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка ОСОБА_4, інші особи з заявами про прийняття спадщини не звертались (а.с. 49).

Згідно розпорядження Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 15.02.2016 року № 25/0/3-16, вул. Леніна в м. Вільногірську перейменована на вул. Центральну (а.с.42 ).

Шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 укладено 23.01.1965 року, подружжю присвоєно прізвище ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом Серії ІІІ-УР № 658512 (а.с. 5).

На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних та юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб'єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 370 та ч. 2, ст. 372 ЦК України у разі виділу частки, поділу майна, що є у спільній сумісній власності вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними.

Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне зазначити, що право власності на АДРЕСА_4 (Центральній) в м. Вільногірську, Дніпропетровської області зареєстровано за ОСОБА_4 на час видачі свідоцтва про право власності на житло шляхом внесення запису до реєстрової книги. За життя він право власності не зареєстрував, на теперішній час інший співвласник квартири належним чином зареєструвала своє прав власності. Вказані обставини перешкоджають позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину і саме це було підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії. Оцінивши надані докази у їх сукупності та взаємозвязку, виходячи з викладеного вище, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Суд вважає за можливе, виходячи з принципу розумності та справедливості, покласти судові витрати на ОСОБА_1 в сумі 551, 20 грн. в звязку із задоволенням позову та її клопотанням про покладення на неї судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, треті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті 15 липня 2015 року ОСОБА_4, на 1/2 частку квартири АДРЕСА_5.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя

Вільногірського міського суду ОСОБА_7