Справа № 175/1167/16-ц
Провадження № 2/175/487/16
Р і ш е н н я

І м е н е м У к р а ї н и

17 червня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Реброва С.О.,

при секретарі Пренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради, треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності у порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

Сторони та їх представники у судове засідання не зявилися, надавши письмові заяви у яких позов підтримали та визнали у повному обсязі і просили справу розглянути без їхньої участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 20.06.1979 року Дніпропетровським районним народним судом Дніпропетровської області Української Радянської Соціалістичної Республіки було розглянуто цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на 3/5 частини домоволодіння та реального виділу цієї частки.

Дніпропетровським районним народним судом Дніпропетровської області було встановлено те, що сторони перебували на той моменту у шлюбі, який був зареєстрований з 1972 року. В період спільного проживання вони спільними засобами (коштами) у сел. Підгородне, по вул. Мостовій, буд. №116-а, побудували домоволодіння, а правовстановлюючі документи оформили на імя відповідача. В даний період вони разом не проживають. Відповідач розподіляти майно не бажав у звязку з чим ОСОБА_2 подала позов про визнання за нею права власності на 3/5 частини домоволодіння та виділити їй кухню І-2, кімнати І-3, І-4, І-7, площею 32,4 кв.м, сіни 229 карб., ганок 33 карб. Після чого Дніпропетровським районним народним судом Дніпропетровської області 20.06.1979 року було винесено Рішення відповідно до якого:

«Визнано за ОСОБА_2 право власності на 3/5 частини домоволодіння, що належить ОСОБА_3, яке розташоване за адресою: сел. Підгородне, вул. Мостова, 116-а та розподілено їй в натурі та виділено ОСОБА_2 частку майна у розмірі 3/5 ідеальної частини».

05.02.2016 року №39/3.2-96 ОСОБА_1 було отримано Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 05.02.2016 року, відповідно до якого 01.04.1972 року (актовий запис №40). Виконавчим комітетом Підгородненської міської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 після чого прізвище ОСОБА_4 змінила дівоче прізвище на прізвище чоловіка ОСОБА_3, та стала ОСОБА_2.

10.03.1980 року (актовий запис №63) шлюб між ними було розірвано.

30.07.1983 року у віці 37 років помер ОСОБА_3, що підтверджується Свідоцтвом про смерть ОСОБА_5 І-КИ №681954, про що 01.08.1983 року зроблено відповідний актовий запис №166. Після чого у законом передбачений термін, відкрилось право на спадкування у порядку визначеному законом.

З Довідки №1 про належність будівель по домоволодінню №116-а по вул.Мостова у місті Підгородному вбачається, що ОСОБА_3 мав у своєму володінні 2/5 частини домоволодіння.

Так, у судовому засіданні встановлено, на момент смерті батька ОСОБА_3 малолітньому на той момент позивачеві було 11 (одинадцять років), і його матір ОСОБА_2 представником по Закону було подано до державної нотаріальної контори у Дніпропетровському районі заяву про право на спадщину на належну померлому частку 2/5. Також, встановлено що до державної нотаріальної контори у Дніпропетровському районі було подано заяви про право на спадщину матері та батька померлого ОСОБА_3, які позивачеві були рідними бабусею та дідусем ОСОБА_6 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 19.07.1984 року) та ОСОБА_7 (ІНФОРМАЦІЯ_2, який помер 21.02.1987 року).

В результаті чого, після померлого 30.07.1983 року ОСОБА_3 у розмірі 2/5 розподілилась між позивачем (його сином) та його рідними бабусею та дідусем в рівних частках у розмірі по 2/15, однак бабуся та дідусь свої права власності не реєстрували, так як вважали, що при зверненні до нотаріуса у порядку спадкування вже мають право власності.

Так, 19.07.1984 року померла бабуся позивача - ОСОБА_6 (Свідоцтво про смерть якої в офіційному порядку неможливо отримати, лише на підставі запиту суду), на момент її смерті малолітньому (на той момент) Позивачеві було 12 (дванадцять) років. Єдиним спадкоємцем першої черги після смерті бабусі був її чоловік ОСОБА_7, дідусь позивача та інших осіб, які б зверталися на право на її спадкове майно не було.

Згодом, 21.02.1987 року помер дідусь позивача ОСОБА_7 (Свідоцтво про смерть якого в офіційному порядку неможливо отримати, лише на підставі запиту суду), на момент смерті якого неповнолітньому (на той момент) позивачеві було 14 (чотирнадцять) років.

Згідно частини 1 статті 1276 Цивільного кодексу України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Таким чином, як встановлено судом, єдиним спадкоємцем після смерті дідуся був його онук ОСОБА_1, однак, у звязку з тим, що він на той момент був неповнолітнім, та повністю не міг вчиняти дії від власного імені та в силу віку не міг самостійно подати заяву про право на спадкування до державного нотаріуса, його матірю - ОСОБА_2, як офіційному представнику згідно Закону дитини, в законом передбачений термін не було вчинено всіх необхідних дій для належної подачі та оформлення спадкових прав після їх смерті.

Згідно ч. 4 статті 1268 Цивільного Кодексу України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Так як терміни на звернення на право на спадщину після смерті бабусі та дідуся вже були пропущені, єдиним документом для оформлення спадкових прав після їх смерті є рішення суду.

Однак, у звязку з тим, що бабуся та дідусь своє право власності в законному порядку не встигли зареєструвати, отже навіть рішення суду про продовження термінів для звернення до Державної нотаріальної контори не відновить порушених прав на реєстрацію прав власності на зазначене домоволодіння. В результаті чого державною нотаріальною конторою Дніпропетровського району буде видано Постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій у звязку з відсутністю реєстрації прав власності на відповідні частки вказаного домоволодіння.

Крім того у судовому засіданні встановлено, що позивач отримав лише 2/15 частки після померлого батька, яка була за ним зареєстрована, однак жодних оригіналів документів, які б підтверджували дану інформацію, у позивача відсутні.

Разом з тим, 25.04.2009 року померла мати позивача ОСОБА_2 (Свідоцтво про смерть ОСОБА_5 І-КИ №681953 від , про що 04.05.2009 року складено відповідний актовий запис за №104) і як встановлено судом, померла за свого життя жодного заповіту не залишила.

Так, після смерті матері ОСОБА_2 у право спадкування на спадкове майно, яке складається з домоволодіння, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Мостова, №116-а, вступив єдиний спадкоємець першої черги ОСОБА_1 і Дніпропетровською державною нотаріальною конторою була відкрита спадкова справа за його заявою.

Згідно Довідки Комунального підприємства Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» Вих. №262 від 24.0.2016 року було повідомлено про наступне:

«Згідно даних архіву КП ДР «БТІ» станом на 31.12.2012 року, архівна справа №3339, за адресою: м. Підгородне, вул. Мостова, буд. 116-а, Дніпропетровський район, Дніпропетровська область, власником 3/5 за спільною частковою власністю є ОСОБА_2, на підставі Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20.06.1979 року, зареєстрованому в Новомосковському БТІ 08.04.2002 року №5187-30, а саме на наступне майно: житловий будинок А загальною площею - 67,4кв.м, житлова площа 52,7кв.м, матеріал стін шлакобетон; а прибудова; а1 тераса; Б літня кухня; В вбиральня; Г літ. душ; К, №2-4, І споруди».

Реєстрації прав власності на земельну ділянку, що розташована на території Підгородненської міської ради по вул. Мостова, 116-а відсутня, згідно листа Управління Держземагентства у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області від 23.02.2016 року № 31-403-0.6-508/2-16.

Однак, згідно копії Довідки №1, яка залишилась після смерті ОСОБА_2 у 1975 році на вказану земельну ділянку на покійного батька ОСОБА_3 було оформлено Договір про надання в безстрокове користування земельною ділянкою для будівництва індивідуального житлового будинку на право особистої власності засвідченої 17/ХІІ-1975 року Дніпропетровською державною нотаріальною конторою за реєстром 2143.

Так, згідно з ч.2 статті 1225 Цивільного кодексу України право власності до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший розмір не встановлений законом.

До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом (ч.3 ст. 1225 ЦК).

Проте, станом на даний час зареєструвати вказану частину будинку неможливо в зв'язку з тим, що відповідно до ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, заяву для здійснення реєстрації права власності на нерухоме майно подає власник або особа, яка належним чином ним уповноважена.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме-право власності на нерухоме майно.

Статтею 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не впливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Згідно до ст. 27 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили.

Відповідно до ст. 1218 ч. 1 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Також встановлено, що з моменту народження позивача, у тому числі на момент смерті батька та матері, та станом на даний час він проживає у зазначеному спірному будинку за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Мостова, №116-а і іншого житла на праві власності (користування) позивач не має.

Відповідно до п. 11 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи або смерті власника.

Статтями 1216, 1217 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 392 ЦК України власник може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За таких обставин, єдиним спадкоємцем спадкового майна, після смерті матері ОСОБА_2 (померлої 25 квітня 2009 року), на 3/5 частини житлового будинку по вул. Мостовій 116-а в м. Підгородне, є її рідний та єдиний син ОСОБА_1.

У свою чергу дід позивача - ОСОБА_7 (який помер 21.02.1987 року) та його бабуся - ОСОБА_6 (яка померла 19.07.1984 року) лише встигли подати до Державної нотаріальної контори заяву на спадщину після смерті покійного батька позивача - ОСОБА_8, однак належним чином оформити право власності на спадкове майно після смерті померлого свого сина не встигли, так як самі померли, таким чином, частки, які повинні були розподілитись між ними по 2/15 залишились не отриманими у вигляді свідоцтва про право власності, у звязку з їхньою смертю і єдиним спадкоємцем часток на домоволодіння, що розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Мостова, 116-а на 4/15, з яких 2/15 частки повинні були розподілитись між дідусем ОСОБА_7 та 2/15, що повинна була відійти бабусі ОСОБА_6 - є їх єдиний онук, позивач ОСОБА_1. Інша частка 2/15 вже належить йому у порядку спадкування після смерті покійного батька - ОСОБА_3.

Згідно Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень та Постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року за №868 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» нотаріус проводить державну реєстрацію прав: реєстрація яких проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, під час вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва (нотаріус, яким вчиняється дія); у результаті вчинення нотаріальної дії з нерухомим майном, обєктом незавершеного будівництва (нотаріус, яким вчинено таку дію) на підставі заяви про державну реєстрацію прав власності, поданої власником.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов'язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Враховуючи, що до Позивачки перейшли права власності на житловий будинок, проте вона не має можливості оформити законодавчі документи у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів у спадкодавця.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права судом.

Пунктом 2 ст. 1274 ЦК України передбачено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Оскільки в судовому засіданні встановлено факт наявності спадкових прав позивача на вищезазначене спадкове майно, а його позовні вимоги не суперечать чинному законодавству і не порушують прав третіх осіб, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 212, 215, 214, ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1218, 1222, 1261, 1268-1270, 1274 ЦК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Підгородненської міської ради, треті особи: Дніпропетровська районна державна нотаріальна контора, КП Дніпропетровського району «Бюро технічної інвентаризації» про визнання права власності у порядку спадкування за законом задовольнити у повному обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АК №5466081, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.05.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 25 квітня 2009 року, на 3/5 частини житлового будинку А загальною площею - 67,4 кв.м, житлова площа 52,7 кв.м, матеріал стін шлакобетон; а прибудова; а1 тераса; Б літня кухня; В вбиральня; Г літ. душ; К, №2-4, І споруди, розташованих за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул.Мостова, №116-а).

Подовжити строки для прийняття спадщини ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АК №5466081, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.05.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) після померлого 21.02.1987 року дідуся - ОСОБА_7 та померлої 19.07.1984 року бабусі - ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АК №5466081, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.05.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_7, померлого 21.02.1987 року на 2/15 частки на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Мостова, 116-а, яке складається з: житлового будинку А загальною площею - 67,4 кв.м, житлова площа 52,7 кв.м, матеріал стін шлакобетон; а прибудова; а1 тераса; Б літня кухня; В вбиральня; Г літ. душ; К, №2-4, І споруди.

Визнати за ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_3, паспорт серії АК №5466081, виданий Дніпропетровським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 21.05.1999 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6, померлої 19.07.1984 року на 2/15 частки на домоволодіння, розташоване за адресою: Дніпропетровська область, Дніпропетровський район, м. Підгородне, вул. Мостова, 116-а, яке складається з: житлового будинку А загальною площею - 67,4 кв.м, житлова площа 52,7 кв.м, матеріал стін шлакобетон; а прибудова; а1 тераса; Б літня кухня; В вбиральня; Г літ. душ; К, №2-4, І споруди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.О. Ребров