Справа №: 398/3821/16-ц
УХВАЛА

"13" грудня 2016 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Ковальова О.Б., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Приютівської селищної ради, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора про визнання права на забудову земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

позивачка звернулася до суду з позовною заявою до Приютівської селищної ради, де третя особа ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, де просить визнати за нею права забудовника земельної ділянки, виділеної її батькові ОСОБА_3 на підставі рішення виконкому ОСОБА_2 депутатів трудящих від 22 жовтня 1965 року під індивідуальне будівництво за адресою: Кіровоградська область, Олександрійський район, селище Приютівка, вул. Зарічна, 26

Подана заява не відповідає вимогам ст.ст. 119ЦПК України з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Особи, які мають право на спадщину за законом та віднесення цих осіб до черги спадкоємців визначено статтями 1260-1265 ЦК України. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Таким чином, відповідачами у справах про спадкування прав, що належали спадкодавцеві на момент смерті є спадкоємці у порядку черговості, визначеної нормами ЦК України.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, якщо будівництво здійснювалось згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно з ч.3 ст. 331 Цивільного кодексу України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів та обладнання тощо, які були використані в процесі такого будівництва (створення майна).

У п. 3.2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 зазначено, що у разі недотримання спадкодавцем вимог законодавства щодо державної реєстрації права власності на нерухоме майно судами може визнаватись у порядку спадкування право на забудову, право на будівельні матеріали та інше у відповідності зі встановленим судом правовим режимом спірного майна.

Отже, якщо обєкт будівництва не був завершений спадкодавцем чи не був прийнятий в експлуатацію, або право власності не було за ним зареєстроване, то до складу спадщини входять усі належні спадкодавцеві як забудовнику права та обовязки, а саме: право власності на будівельні матеріали та обладнання, які були використані спадкодавцем у процесі цього будівництва; право завершити будівництвом обєкт (як правонаступник спадкодавця - замінений у порядку спадкування забудовник); право передати від свого імені для прийняття в експлуатацію завершений будівництвом обєкт; право одержати на своє імя свідоцтво про право власності та зареєструвати право власності, тобто всі права ї обовязки забудовника щодо обєкта нерухомого майна житлового будинку.

Якщо власник завершеного будівництвом об'єкта через смерть не може отримати свідоцтво про право власності, спадкоємцям необхідно звертатися до суду з позовом про визнання за ними права забудовника в порядку спадкування, оскільки спадкодавець здійснював законне будівництво, яке було введено в експлуатацію, тим не менш, не встиг отримати правовстановлюючий документ.

Також суд звертає увагу, що постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 29.08.2016 року була винесена державним нотаріусом ОСОБА_2 районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області ОСОБА_4, який відповідно до ст..3 Закону України «Про нотаріат» є уповноваженою державою фізичною особою, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності, а тому є незрозумілим чому третьою особою вказано ОСОБА_2 районну державну нотаріальну контору.

Згідно з ч. 2, ч.4 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) відповідача, його місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі, зміст позовних вимог та відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надати позивачу 5-денний строк для усунення недоліків, а саме, правильно визначити коло відповідачів та третіх осіб, визначитися зі змістом позовних вимог відповідно до діючого законодавства України та надати до суду належним чином оформлену позовну заяву.

Роз'яснити позивачу, що при невиконанні вимог ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

На підставі ст. 121 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приютівської селищної ради, де третя особа - ОСОБА_2 районна державна нотаріальна контора, про визнання права на забудову земельної ділянки - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем даної ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк не виконає вимоги, зазначені в ухвалі, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя