Провадження №2/748/92/16
Єдиний унікальний № 748/3600/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2016 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Майборода С.М.,

при секретарях: Головач О.М., Маркеловій Ю.Ю.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «Банк Богуслав» - ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав", ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2015 року представник позивача ОСОБА_5 за довіреністю - ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила, з урахуванням поданої заяви про уточнення позовних вимог, визнати недійсними договора купівлі-продажу предмету іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по вул.Пролетарській, 74-А в с.Клочків, від 09.12.2015 року, укладені між відповідачами. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 23 жовтня 2015 року отримала електронне повідомлення про усунень порушень щодо погашення заборгованості за кредитним договором та попередження щодо звернення стягнення на нерухоме майно, яке не сприйняла як належне, оскільки останнє не містило підпису працівника банку, оформлено не на бланку, а тому не вживала заходів щодо погашення заборгованості. В подальшому дізналась про укладення договору купівлі-продажу належного їй на праві власності житлового будинку та земельної ділянки без відповідного про це попередження та за ціною, яка не узгоджувалась та проведена з явним заниженням реальної вартості будинку та земельної ділянки, що є порушенням її прав.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснивши, що суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 217 000 грн та нараховані проценти 185 862, 26 грн позивачем не оспорювались, їй відомо було про наявну перед банком заборгованість, з приводу чого ними велись перемови, при цьому рішення суду про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню переглядалось в касаційному порядку, а тому електронну вимогу вони не сприйняли як офіційну. Вважала, що порушені права позивача, оскільки житловий будинок та земельна ділянка не були оглянути експертом, який до складання висновку підійшов формально, у зв»язку з чим ціна продажу була занижена.

Представник відповідача ПАТ «Банк Богуслав» позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, оскільки банк виконав всі вимоги, що передбачені ст.38 Закону України «Про іпотеку», попередив заздалегідь про наявну заборгованість та право звернення стягнення на предмет іпотеки. ОСОБА_5 не отримувала поштові відправлення, не виходила на зв»язок з банком, а тому вони направили електронне повідомлення і після спливу відповідного терміну здійснили продаж житлового будинку та земельної ділянки, оскільки в договорі іпотеки малось відповідне іпотечне застереження, підписане позивачем. В подальшому після отримання коштів від реалізації майна вони надіслали звіт та закрили кредитну справу. Вважали, що відсутні відповідні правові підстави для визнання укладених договорів недійсними.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 просила відмовити в задоволенні позову за його безпідставністю, оскільки банком виконані всі вимоги, передбачені Законом України «Про іпотеку».

Залучений до участі у справі в якості третьої особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6, будучи повідомленою належним чином про день та час розгляду справи, в судове засідання не з»явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши сторін, дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, судом встановлено наступне.

30 травня 2012 року між ОСОБА_5 та ПАТ "Банк Богуслав" було укладено кредитний договір № 19/02-КР-31/2012, відповідно якого банк зобов"язувався надати позивачці кредит в національній валюті України в сумі 900 000 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки за користування кредитом з 30 травня 2012 року по 29 травня 2013 року - 20,5 % річних, з 30 травня 2013 року по 31 травня 2013 року - 25 % річних, з 01 червня 2013 року по 29 травня 2017 року - 20,5 % річних, а позичальник зобов"язувалась прийняти, належним чином використати на зазначені в договорі цілі та своєчасно і в повному обсязі повернути кредит, а також у випадку порушення умов договору - сплатити банку неустойку у розмірах, строки та порядку, що встановлені договором, та відшкодувати збитки. (том 1 а.с.15-19, 91-95)

В забезпечення виконання зобов'язання 30 травня 2012 року було укладено договір іпотеки, за яким передано в іпотеку земельну ділянку площею 0,1032 га, кадастровий номер :02:000:0404, що знаходиться в с. Клочків, Чернігівського району та житловий будинок, "А-2" з надвірними будівлями, загальною площею 301,6 кв.м., розташований за адресою с. Клочків, вул. Пролетарська № 74-А Чернігівського району та області.( том 1 а.с.20-25)

Як зазначено в договорі іпотеки житловий будинок належить ОСОБА_5 на праві власності на підставі договору дарування житлового будинку № 1462 від 23 травня 2012 року та договору про внесення змін до договору дарування житлового будинку № 1506 від 28 травня 2012 року. Земельна ділянка належить ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом 23 травня 2012 року. Вартість предмета іпотеки була оцінена в 2 053 574, 00 грн. з них вартість земельної ділянки складає 77 611, 00 грн., вартість житлового будинку - 1 975 963.00 грн.

30 травня 2012 року між ОСОБА_7 та ПАТ «Банк Богуслав» був укладений договір поруки № 19/02/-ПР-06/2012. ( том 2 а.с.20-22)

В період з 23 липня 2012 року по 25 квітня 2014 року було укладено договори № 1, № 2, № 3, № 4, № 5, № 6, № 7, № 8, № 9, № 10, № 11, № 12 про внесення змін до кредитного договору від 30 травня 2012 року, за яким змінено графік повернення кредиту, строки сплати процентів, періоди, розмірі та строки сплати фіксованої процентної ставки, збільшено суму кредиту на 500 000 грн., у зв"язку з чим загальна сума кредиту зросла до 1 400 000 грн. ( том 1 а.с.101-118)

Також, в період з 23 липня 2012 року по 03 вересня 2013 року було укладено договори № 1, №2, №3, №4 про внесення змін до договору іпотеки щодо земельної ділянки, оцінки предмету іпотеки, викладення п.7.6., що стосується іпотечного застереження. ( том 1 а.с.120-131)

У зв"язку з невиконанням кредитором взятих на себе зобов"язань за договором банком 08 травня та 07 липня 2014 року були направлені вимоги - повідомлення про сплату простроченої заборгованості станом на 05 травня 2014 року у сумі 94 407 грн. 52 коп., станом на 03 липня 2014 року в сумі 191 742,79 грн.( а.с.133-138)

В подальшому 03 серпня 2015 року ОСОБА_5 була направлена письмова вимога про усунення порушення та повідомлення, що розмір заборгованості за кредитним договором станом на 03 серпня 2015 року складає 1 217 000 грн, нараховані проценти за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 185 862, 26 грн, а також попередження про звернення стягнення на нерухоме майно, що перебуває в іпотеці. ( том 2 а.с.93-96)

Як зазначила в судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_5 було відомо про наявну перед банком заборгованість і суму заборгованості вони не оспорювали, однак у зв»язку з скрутним матеріальним становищем намагались домовитись з банком про її погашення.

Наданими поштовими відправленнями підтверджується, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 не отримували поштових повідомлень банку в період з травня 2014 року по вересень 2015 року. ( том 2 а.с.78-92)

Наданим рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 23 липня 2015 року про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (том 2 а.с.70-74) лише підтверджується, що на момент вчинення виконавчого напису ОСОБА_5 не було відомо про наявну заборгованість на суму 1 217 000 грн та нараховані проценти за фактичне користування кредитними коштами в розмірі 185 862, 26 грн, яка була з боку банку направлена лише 03 серпня 2015 року.

Укладені банком договір поруки та іпотеки є видами забезпечення зобов»язання ОСОБА_5 і банк має право на власний розсуд обирати будь-який вид забезпечення зобов»язання.

21 жовтня 2015 року ПАТ «Банк Богуслав» було сформовано та направлено на адресу ОСОБА_5 через ЧД УДППЗ «УКРПОШТА» електронне повідомлення 000007, за номером по ЦБД НОМЕР_1, яке отримано позивачем особисто 23 жовтня 2015 року, що не заперечувалось в судовому засіданні та підтверджується наданими документами. ( том 1 а.с.26, 139, том 2 а.с.7-10) Вказане електронне повідомлення містило вимогу про усунення порушення, а саме сплату в тридцятиденний термін заборгованості за кредитним договором в сумі 1 217 000 грн та нараховані проценти за фактичне користування кредитними коштами в розмірі в сумі 185 862, 26 грн, а також попередження про звернення стягнення на нерухоме майно за договором іпотеки шляхом його продажу на підставі договору купівлі-продажу згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в договорі іпотеки.

Повідомлення, яке було адресовано ОСОБА_5 містило всі необхідні реквізити та відправлено як електронне через засоби поштового зв»язку, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, положенню ПАТ «Банк Богуслав». Суд не приймає до уваги твердження представника позивача, що дане електронне повідомлення не було сприйняте як офіційне, оскільки позивачу було достеменно відомо про наявність заборгованості перед банком, яку вона протягом майже року не погашала, не отримувала поштових відправлень від банку та в неї була можливість з»ясувати безпосередньо у банку про отримання даного електронного повідомлення. При цьому, при розгляді справи в суді про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, рішення в якому набрало законної сили 22 вересня 2015 року, позивачу було відомо про наміри банку використати своє право шляхом задоволення вимог за рахунок нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці, у відповідності до укладеного договору, який був підписаний позивачем та їй було відомо про право банку звернення стягнення на нерухомого майно у випадку порушення зобов»язань за кредитним договором. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя за своїми правовими наслідками надає право Іпотекодержателю шляхом позасудового врегулювання звернути стягнення на Предмет іпотеки.

ОСОБА_5 була повідомлена 23 жовтня 2015 року про наміри банку укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна, що перебуває в іпотеці. 09 грудня 2015 року після спливу тридцятиденного терміну, у відповідності до іпотечного застереження ПАТ «Банк Богуслав» уклав договір купівлі-продажу ( том 1 а.с.145-148) з ОСОБА_3 житлового будинку загальною площею 301,6 кв.м., розташованого за адресою с. Клочків, вул. Пролетарська № 74-А Чернігівського району та області за ціною 1 289 300 грн, визначеною суб»єктом оціночної діяльності, відповідно до Звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «ІНВЕСТКОН» станом на 04 грудня 2015 року (том 1 а.с.151-171) та земельної ділянки площею 0,1032 га, кадастровий номер :02:000:0404, що знаходиться в с. Клочків, Чернігівського району за ціною 110 200 грн, визначеною суб»єктом оціночної діяльності відповідно до Звіту про оцінку майна, виконаного ТОВ «ІНВЕСТКОН» станом на 04 грудня 2015 року. ( том 1 а.с.172-186)

14 грудня 2015 року на адресу позивача було надіслано звіт про розподіл коштів від продажу предмета іпотеки. ( том 1 а.с.29)

У відповідності до платіжних доручень від 09 грудня 2015 року ОСОБА_3 на рахунок банку були внесені кошти в сумі 1 289 300 грн, 110 200 грн та 12 893 грн збір з операцій купівлі-продажу нерухомого майна. ( том 2 а.с.15-17)

Надана роздруківка з сайту електронної пошти свідчить лише про відправлення документів ОСОБА_4 від ОСОБА_7. ( том 2 а.с.108-110)

Правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом.

Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів встановлені статтями 215,216 ЦК України. Правила встановлені цими нормами, повинні застосовуватися судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої-третьої, п»ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів.

Як роз»яснив Пленум Верховного Суду України в п.7 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Отже, вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суди повинні встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов»язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

За загальним правилом невиконання чи неналежне виконання правочину не тягне за собою правових наслідків у вигляді визнання правочину недійсним. Так само за загальним правилом не є підставою для визнання недійсним відсутність у договорі істотних умов.

Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсними спірних договорів купівлі-продажу ОСОБА_5 посилалась на не отримання належного повідомлення про намір відповідача здійснити продаж будинку, на неузгодження ціни продажу та її заниження, що фактично є порушенням ч.1, ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку». Також в судовому засіданні представник позивача вказувала, що вони мали намір продати будинок та погасити заборгованість за кредитним договором, однак за вищою ціною.

Відповідно до ч.1 ст.38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя ( відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов»язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про всій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків.

Положенням ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку» передбачені наслідки продажу предмету іпотеки за ціну, нижчу за звичайні ціни на цей вид майна у вигляді відшкодування різниці між ціною продажу предмету іпотеки та звичайною ціною на нього і не є підставою для визнання правочину недійсним.

За таких підстав не дотримання в момент вчинення договорів купівлі-продажу умов, на які посилається позивач не є підставою для визнання вчинених правочинів недійсними.

Враховуючи вищенаведене, доводи позову, заперечення відповідачів та межі заявлених позовних вимог у суду відсутні відповідні правові підстави для визнання недійсними договорів купівлі-продажу предмету іпотеки житлового будинку та земельної ділянки, що розташовані по вул.Пролетарській, 74-А в с.Клочків, від 09.12.2015 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України, ст.ст. 203, 215-216 Цивільного кодексу України, Законом України «Про іпотеку», -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до Публічного акціонерного товариства "Банк Богуслав", ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу недійсними, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернігівської області через Чернігівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя С.М.Майборода