Справа №478/981/16-ц
пров. №2/478/109/2016
З а о ч н е р і ш е н н я
І м е н е м У к р а ї н и
05 квітня 2016 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді Сябренко І.П.
за участю: секретаря Поліщук С.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява в якій він просить справу розглядати без його участі, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про одержання судового повідомлення, про причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України.
Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Статтею 11 ЦК України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, цивільно-правовий договір, який є основною правовою формою договору, що опосередковує рух цивільного обороту.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Матеріалами справи встановлено, що між публічним акціонерним товариством «АКЦЕНТ-БАНК» і ОСОБА_1 27 серпня 2013 року був укладений кредитний договір №АВН0RX117650059, який складається з заяви позичальника та умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт). Відповідно до якого Банк надав позичальнику строковий кредит з цільовим використанням купівля товару (мопеду марки «Альфа») у сумі 4999 грн. 46 коп., строком на 12 місяців починаючи з 27.08.2013 року по 26.08.2014 року включно, з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 0,12% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 121 грн. 46 коп. та щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 124 грн. 49 коп. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії в зазначені в заяві позичальника та умовах надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) строки.
Відповідно до Заяви позичальника, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, за який приймається період з 21 по 25 число кожного місяця позичальник повинен надати банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 541 грн. 39 коп., для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат.
Пунктами 3.2.2, 3.2.3, 4.7 умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) передбачено, що позичальник зобовязаний погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви, сплачувати відсотки за користування кредитом відповідно до заяви та п.п.4.1, 4.2 даних умов та тарифів, повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашені кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 умов з дати виникнення простроченої заборгованості.
Згідно п.5.1. умов, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми непогашеної заборгованості, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу.
При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості, що відповідає вимогам п.5.3 даних умов.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є свобода договору. Тобто, суб'єкти цивільного права можуть укладати договори і визначати їх зміст на свій розсуд.
Згідно вимог ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилам ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та порядок, що встановлені договором.
Разом з тим, при вирішенні питання про стягнення неустойки слід також врахувати наступне.
За змістом ст.611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобовязання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Статтею 546 ЦК України передбачено, що виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).
Відповідно до п.5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особами («Розстрочка») («Стандарт») передбачено нарахування пені в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.
Разом з тим, за положенням ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, якими, зокрема, може бути ступень виконання зобовязань боржником, майновий стан чи інші інтереси позичальника.
Конституційний Суд України у рішенні від 11 липня 2013 року по справі щодо офіційного тлумачення положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996 року дійшов висновку, що умови договору споживчого кредиту, його укладання та виконання повинні підпорядковуватися таким засадам, згідно з якими особа споживача вважається слабкою стороною у договорі та підлягає особливому правовому захисту з урахуванням принципів справедливості, добросовісності і розумності, як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права.
Вимога позивача про стягнення пені в розмірі, який перевищує заборгованість спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобовязання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.
Такий висновок Конституційного Суду України узгоджується з положеннями Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів» від 09 квітня 1985 року № 39/248, в якій наголошено, що споживачі нерідко перебувають у нерівному становищі з точки зору економічних умов, рівня освіти та купівельної спроможності, а тому принципи захисту інтересів споживачів мають, зокрема, за мету сприяти країнам у боротьбі зі шкідливою діловою практикою усіх підприємств на національному та міжнародному рівнях, яка негативно позначається на споживачах. Конституційний Суд України визначив, що захист від цих зловживань базується на положеннях законодавства, зокрема ч.3 ст.551 ЦК України.
Враховуючи те, що діючим законодавством не наводиться чіткий перелік таких обставин та це питання повинно вирішуватися на підставі аналізу конкретної ситуації, а також враховуючи вимоги норм конституційного та міжнародного законодавства, суд вважає можливим зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача до 4000 грн. відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України та з врахуванням принципів розумності і справедливості, закріплених у ст.3 ЦК України.
Відповідно підлягає корегуванню розмір штрафу, нарахованого на підставі п.5.3 Умов: 500 грн. + 524 грн. 83 коп. (5% від (6496 грн. 63 коп. + 4000 грн.) = 1024 грн. 83 коп.
Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 1378 грн.
Керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК» до ОСОБА_1про стягнення кредитної заборгованості, - задовольнити частково.
В останній частині позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Казанківський районний суд протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку.
Копію рішення надіслати відповідачу ОСОБА_1 рекомендованим листом із повідомленням не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Суддя