РІШЕННЯ

Іменем України

30.06.2016 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова,

в складі:

головуючого судді- Ванівського Ю.М.

при секретарі- Школьнікової К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 з участю третьої особи: Пятої Львівської державної нотаріальної контори про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулись до суду із позовом до відповідача про визнання права власності в порядку спадкування в якому просить: визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частки квартири за №155 у будинку за №63 на вул.Володимира Великого у м.Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що даною квартирою на праві спільної сумісної власності володіли ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2. ОСОБА_5 помер 11 листопада 1998 року, ОСОБА_6 померла 11 березня 2004 року. Після смерті ОСОБА_5 та ОСОБА_6 спадщину, яка складалася з 2/5 частини квартири №155 у будинку №63 на вул. Володимира Великого у м.Львові, прийняв їх син ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 27 січня 2005 року державним нотаріусом Пятої львівської державної нотаріальної контори. Не встигнувши зареєструвати право власності на успадковані від батьків 2/5 частини квартири, 16 жовтня 2015 року ОСОБА_4 помер. Єдиними спадкоємцями після смерті ОСОБА_4 стали його сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2. Відповідно до заповіту, складеного 27 січня 2005 року, посвідченого державним нотаріусом Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_7, ОСОБА_4 заповів усе своє майно своєму синові ОСОБА_1. На підставі вказаного заповіту 18 квітня 2016 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво на спадщину за заповітом, згідно якого спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 1/5 частки квартири. Право власності ОСОБА_1 на успадковану 1/5 частки квартири було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Щодо решти спадкового майна, листом за №1199/02-14 від 22.04.2016 року державний нотаріус Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 розяснила, що для отримання свідоцтва про право на спадщину частки квартири необхідно надати оригінали правовстановлюючих документів, що зареєстровані згідно законодавством, що діяло на момент смерті спадкодавця та підтверджують належність йому майна. Однак, з тієї причини, що спадкодавець не провів державної реєстрації права на 2/ частки квартири №155 будинку №63 на вул. Володимира Великого у м.Львові, позивач позбавлений можливості оформити спадщину на вищевказану квартиру.

В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав наведених у ньому, просили задоволити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю.

Представник третьої особи у судове засідання не зявився, на адресу суду скерував заяву про слухання справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, перевіривши доводи справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Як встановлено судом, сторони являються рідними дітьми ОСОБА_5, який помер 11.11.1998 року та ОСОБА_6, яка померла 11.03.2004 року, що стверджується копіями Свідоцтв про народження останніх долученими до матеріалів справи.

Факт смерті ОСОБА_5 стверджується копією Свідоцтва про смерть останнього серії І-СГ № 140797, виданого 12.11.1998 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, долученою до матеріалів справи.

Факт смерті ОСОБА_6 стверджується копією Свідоцтва про смерть останнього серії І-СГ № 331656, виданого 12.03.2004 року відділом РАГС Львівського міськвиконкому, долученою до матеріалів справи.

Згідно свідоцтва про смерть серії 1-СГ №404134 ОСОБА_4 помер 16.10.2015 року, про що, Франківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, зроблено актовий запис №952.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Стаття 1218 ЦК України визначає, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як вбачається з витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності.

Як роз'яснено Пленумом Верховного Суду України у постанові № 20 від 22.12.95 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Як встановлено судом та вбачається із інформаційного листа державного нотаріуса Пятої Львівської державної нотаріальної контори ОСОБА_8 № 1199/02-14 від 22.04.2016 року розяснено, що для отримання свідоцтва про право на спадщину на 2/5 частки квартири АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_4, який помер 16 жовтня 2015 року необхідно надати ориганіли правовстановлюючих документів, що зареєстровані згідно законодавства, що діяло на момент смерті спадкодавця та підтверджують належність йому майна. У разі відсутності правовстановлюючих документів необхідно звернутися до суду.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Однією із законних підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК України являється переходом прав та обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Підпунктом 4.12 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністесртва юстиції України № 296/5 (далі Порядок) від 22.02.2012 року визначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів.

П.п. 4.15 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку визначає, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Згідно п.п. 4.18 пункту 4 глави 10 розділу ІІ Порядку - якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно ч. 4 ст. 3 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, признаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: - якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Тому, оскільки померлий ОСОБА_4. не оформив право власності на квартиру та не зареєстрував таке у встановленому законом порядку, позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, а тому позовні вимоги в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом підлягають задоволенню.

Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 на випадок своєї смерті склав заповіт, яким заповів 1/5 частки квартири АДРЕСА_1.

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Отже, в силу дії ч.1 ст. 1261 ЦК України позивач являється спадкоємцем першої черги померлого ОСОБА_4. та відповідно має право на спадкування після його смерті.

Стаття 1267 ЦК України виначає, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених законодавчих норм, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню, оскільки позивачами в силу ст. 60 ЦПК України доведено обставини, на які вони покликалися, як на підстави задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Таким чином, документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. підлягають присудженню на користь позивача з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 31, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212, 214, 215, 224-226, ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 2/5 частки квартири за №155 у будинку за №63 на вул.Володимира Великого у м.Львові в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ванівський Ю.М.