Справа № 382/866/16-382/866/16-ц Головуючий у І інстанції Карпович В. Д.
Провадження № 22-ц/780/5602/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 49 01.11.2016
РІШЕННЯ

Іменем України

01 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого судді Лівінського С. В.

суддів: Березовенко Р.В.,

ОСОБА_2

за участю секретаря судового засідання Спеней І.С.

розглянувши справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 12 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року позивач звернулася до суду з наведеним позовом. Вказала що перебували з відповідачем фактичних шлюбних відносинах, через які мають малолітню доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, що проживає разом з нею.

Мотивувала позов тим, що батьки повинні нести витрати на утримання дитини рівною мірою, просила стягувати із відповідача щомісячно аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку до досягнення дочкою повноліття, а також на утримання її, як матері дитини 1/4 частину від доходу боржника до досягнення дитиною трьохрічного віку.

Заочним рішенням суду позов задоволено.

ОСОБА_4з рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково, стягнути з нього на користь відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 в розмірі 1/4 частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2016 року та продовжувати до досягнення донькою повноліття та відмовити в решті позову.

Позивач рішення суду не оскаржувала подала свої заперечення на апеляційну скаргу в яких просила рішення суду першої інстанції залишити без змін. В судове засідання вона не зявилася, про дату та час розгляду справи сповіщена належним чином, що відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення особи, яка брала участь у справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає не повністю.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших осіб, які перебувають у нього на утриманні.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

В силу ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, тривалий час проживали однією сімєю, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої - четвертої статті 84 та ст. 86 і 88 цього Кодексу.

Зокрема, частинами другою, четвертою статті 84 СК України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи таке.

Сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Дитина проживає з позивачем, однак відповідач участі в її утриманні не приймає.

Задовольняючи позов, суд прийшов до висновку, що відповідач, зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї малолітньої дитини нарівні із матір'ю та утримувати останню, що стала непрацездатною під час проживання з ним однією сімєю .

Проте повністю погодитися з таким висновком міськрайонного суду не можна.

Розглядаючи даний спір, колегія суддів вважає, що, не зважаючи на доводи апеляційної скарги, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив і оцінив обставини справи, надані сторонами докази, в тому числі й ті на які посилаються апелянт, та дійшов правильного висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача її утримання, як матері дитини, та його розміру, а також аліментів на утримання доньки.

Відповідачем, не зважаючи на його посилання в апеляційній скарзі, в порушення вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, не доведено перед судом належними та допустимими доказами обставин, на які вони посилався як на підстави своїх заперечень проти позовних вимог.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і стану здоров'я та матеріального становища відповідача, в частині стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочки, рішення суду має бути змінено та їх розмір має бути зменшено до ? частини від його доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2016 року до досягнення донькою повноліття. В решті рішення суду слід залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги також не можуть бути підставою для скасування правильного по суті та справедливого судового рішення.

Керуючись ч. 3 ст. 209, ст. 218, ст. ст. 303, 304, п. 2 ч. 1 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 309 ст. ст. 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Заочне рішення Яготинського районного суду Київської області від 12 липня 2016 року в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_3, ідн. номер НОМЕР_1, аліменти на утримання малолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини від його заробітку(доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2016 року до досягнення донькою повноліття.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий суддя: С.В. Лівінський

судді: Р.В. Березовенко

ОСОБА_2