Справа № 522/3858/15-ц Провадження № 2/522/1045/16
УХВАЛА

18 квітня 2016 року Приморський районний суд міста ОСОБА_1

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106», товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яке призвело до каліцтва,

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3, ТОВ «АТП-15106», ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яке призвело до каліцтва (а.с. 2-6, 53-57). При цьому, позивач просить стягнути на її користь : матеріальну шкоду в розмірі 29410,02 грн. і моральну шкоду в сумі 70589,98 грн. з ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта»; та моральну шкоду в сумі 79410,02 грн. солідарно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що, по-перше, 28 листопада 2013 року біля 14:00 год. водій ТОВ «АПТ-15106» ОСОБА_3, під час виконання своїх трудових обовязків, керуючи автобусом «Богдан А091», д/н НОМЕР_1, який зареєстрований на імя ОСОБА_4, та рухаючись в умовах необмеженої видимості по вул. Жуковського у м. Одесі, з боку вул. Катериниської у напрямку вул. Преображенської, у середній смузі руху, наближаючись до регульованого перехрестя з Олександрівським проспектом до кінцевої зупинки, зупинився перед перехрестям на заборонений сигнал світлофору у середній смузі руху та за вимогою пасажирів відчинив передні двері автобусу, через які, у невстановленому для цього місці, почав здійснювати висадку пасажирів, серед яких останньою вийшла вона ОСОБА_2, після чого водій ОСОБА_3 зачинив передні двері вказаного транспортного засобу та почав здійснювати поворот праворуч, в результаті чого допустив наїзд на неї, в наслідок чого вона отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості; по-друге, відповідно до вироку Приморського районного суду м. Одеси від 24.09.2014 р. у справі № 522/1724/14-к та ухвали апеляційного суду Одеської області від 25.12.2014 р. винним у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди було визнано водія ОСОБА_3; і, по-третє, на дату згаданої дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність володільця автобуса «Богдан А091», д/н НОМЕР_1, була застрахована в ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» відповідно до Полісу № АС/3611853 від 14.05.2013 р., за умовами якого ліміт відповідальності на одного потерпілого : за шкоду, завдану життю і здоровю, становить 100000,00 грн., й за шкоду, заподіяну майну, становить 50000,00 грн.

18.04.2016 року позивач подала адресоване суду своє письмове клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортні засоби, а саме: на автомобіль VOLKSWAGEN, д/н Я373301, 1983 року випуску, та на автобус Богдан А091, д/н НОМЕР_2, 2003 року випуску.

Мотивуючи це клопотання, позивач зазначає що відповідачі можуть продати зазначене майно та є усі підстави вважати, що у них не буде ніякого майна, на яке можливо буде провести стягнення.

Позивач веде дану справу в суді через своїх представників адвокатів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які просили розглянути вищевказане клопотання позивача про забезпечення позову без їх участі та задовольнити цю заяву позивача, про що подали адресовані суду свої письмові заяви, які приєднані судом до матеріалів справи.

Представник відповідача ТОВ «АПТ-15106» - ОСОБА_7 просила розглянути клопотання позивача про забезпечення позову без участі представника ТОВ «АТП-15106» та просила відмовити у задоволенні клопотання, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_4 також просив розглянути заяву позивача про забезпечення доказів без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

Представник ТзДВ «Страхове товариство «Домінанта» - ОСОБА_8 просила розглянути дану справу без представника цього товариства, про що подала адресоване суду своє письмове клопотання, яке приєднано судом до матеріалів справи.

Відповідач ОСОБА_3 веде дану справу в суді через свого представника адвоката ОСОБА_1, який не повідомив суду причину своєї неявки, хоча про дату і місце наступного розгляду справи був повідомлений в суді 21.03.2016 року під розписку відповідно до ч. 3 ст. 191 ЦПК України, про що свідчить довідковий лист від 21.0302.2016 р., який приєднаний судом до матеріалів справи.

Вирішуючи вищевказане клопотання позивача про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, згідно п. 3 ст. 151 ЦПК України.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду Одеської області від 04.04.2014 року, наданою представником відповідача ТОВ «АПТ-15106» - ОСОБА_7, протокольною ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2014 року було частково задоволено клопотання про забезпечення позову, по кримінальному провадженню по обвинуваченню ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, а саме: суд наклав арешт на автомобіль VOLKSWAGEN, д/н Я373301, 1983 року випуску, що належить ОСОБА_3, а в накладенні арешту на автобус Богдан А091, д/н НОМЕР_2, 2003 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4 було відмовлено.

Таким чином, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає, оскільки протокольною ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 18.03.2014 року накладено арешт на автомобіль VOLKSWAGEN, д/н Я373301, 1983 року випуску, що належить ОСОБА_3, і позивачем не надано суду відомостей на підтвердження того, що ця ухвала суду скасована, а забезпечення позову шляхом накладення арешту на автобус Богдан А091, д/н НОМЕР_2, 2003 року випуску, що належить на праві власності ОСОБА_4, є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про забезпечення її позову до ОСОБА_3, товариства з обмеженою відповідальністю «АТП-15106», товариства з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, яке призвело до каліцтва - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Ільченко

18.04.2016