РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.11.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Слюсарчук Н. Ф.,

при секретарі - Давиденко Я. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування,-

встановив:

Позивач у вересні 2016 року звернулася до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є рідною онукою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дівовче прізвище позивача ОСОБА_1 після одруження змінилось на ОСОБА_1. Однак, у документах, що підтверджують родинний зв'язок допущена помилка. В свідоцтві про смерть бабусі позивача, що померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року, зазначено її прізвище, ім'я та по батькові - ОСОБА_2. Її бабуся ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дідусь ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, 13.04.1949 року уклали шлюб. У їх свідоцтві про одруження вказані прізвища після реєстрації шлюбу: чоловіка (дідуся позивача) - ОСОБА_4, а дружини (бабусі позивача) - ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_7 року народилась мати позивача - ОСОБА_5. В даних Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження зазначено ім'я матері (бабусі позивача) - ОСОБА_2, а ім'я батька - ОСОБА_4, тобто в прізвищі бабусі позивача виникла помилка при реєстрації народження матері позивача, зокрема: не вірно записали матір'ю матері позивача ОСОБА_2 за прізвищем її чоловіка (дідуся позивача) - ОСОБА_4. В інших документах прізвище бабусі позивача вказано вірно - ОСОБА_2Встановлення факту родинних відносин потрібно позивачу для отримання свідоцтва про право на спадщину, що відкрилась після смерті її бабусі, на квартиру АДРЕСА_4 Вказана квартира була заповідана в рівних частках ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_1 ОСОБА_9 відмовився від своєї частки на користь позивача, а мати позивача ОСОБА_8 з заявою про прийняття спадщини не зверталася.Однак, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні документи, що підтверджують родинний зв'язок.

Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності та у відсутності її представника. Зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, також просила долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народження, копію спадкового заповіту.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.

Зважаючи на вище викладене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у відповідності до вимог ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді справи в судовому процесі, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_6 року померла бабуся позивача - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до свідоцтва про одруження НОМЕР_1 13.04.1949 року одружились ОСОБА_2 (баба позивача) та ОСОБА_4 (дід позивача), після реєстрації одруження чоловікові присвоєно прізвище - ОСОБА_4, дружині - ОСОБА_2 (а.с.8).

Згідно рішення Виконавчого комітету Богунської районної ради № 359 від 19.12.1990 р., ОСОБА_2 призначено опікуном (піклувальником) над неповнолітньою ОСОБА_3 (а.с. 9).

Крім того, у наданій позивачем копії свідоцтва про народження ОСОБА_1, батьками зазначені ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Відповідно до довідки КП «ВЖРЕП № 5» № 1093 від 26.08.2016 року, на момент смерті ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 була зареєстрована правнука ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 та онука ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 10).

Встановлення факту родинних відносин ОСОБА_1 з бабусею ОСОБА_2 необхідно позивачу для оформлення спадщини після померлої, а також для захисту особистих немайнових та майнових прав.

Іншим шляхом встановити, що позивач є онукою померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 не можливо.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. від 25.10.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 5643, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна - квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_2 є ОСОБА_1 в 2 / 3 частках спадкового майна, в т.ч. з урахуванням 1 / 3 частки у спадщині від якої відмовився ОСОБА_9 (а.с.11).

Судом встановлено, що 21.09.2016 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з 1 / 3 ід. частини квартири АДРЕСА_3, у зв»язку з відсутністю відомостей про підтвердження родинних відносин з померлою ІНФОРМАЦІЯ_6 року ОСОБА_2 (а.с. 12).

Відповідно до копії заповіту, складеного 08.07.1996 року, ОСОБА_2 заповідає після своєї смерті внучці ОСОБА_3 квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із положеннями статей 182 та 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно до ст. 16 ЦК Україна кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із таких способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи те, що позивачем доведено факт родинних відносин, суд вважає за можливе та необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 16, 182, 256, 328, 392, 1262, 1269 ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 10, 11, 60, 209, 197, 212-215, Розділ 111 глава 8 ЦПК України,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5 є рідною онукою ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 року.

Визнати за ОСОБА_1 як спадкоємицею за законом право власності на 1 / 3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2, загальною площею 62, 71 кв.м., житловою площею 48, 1 кв. м.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н. Ф. Слюсарчук