№ 308/8972/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28.11.2016 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі

головуючого судді Придачук О.А

при секретарі Бомбушкар В.П..

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 23.04.1993 року між ним та відповідачкою було зареєстровано шлюб. Спільне життя у сторін не склалося, через рік сторони припинили проживати разом та відповідачка у 1995 році виїхала до м. Смоленська. На теперішній час позивач вже 15 років проживає з іншою жінкою, з якою виховує двох спільних дітей віком 10 років. А тому просить суд шлюб між ним та ОСОБА_4 розірвати.

Позивач у судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином, надіслав до суду заяву в якій зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглянути справу у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, а тому суд вважає, що у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено по справі, 23.04.1993 року сторони уклали шлюб, що стверджується долученим до справи повторно виданим свідоцтвом про шлюб серії 1-ФМ № 143969, що видане Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області.

В даному шлюбі у сторін дітей немає.

Подружнє життя у сторін не склалося, через різні характери та погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, що призвело до того, що з 1995 року шлюбні відносини між сторонами припинено, з вказаного часу року сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачкою, згідно позовної заяви зазначає, що 15 років проживає з іншою жінкою з якою виховує двох спільних неповнолітніх дітей.

Враховуючи наведене, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, беручи до уваги вимоги ч. 1 ст. 24 СК України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сімя розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. ст. 10, 11, 15, 208, 209, 212-215, 218, 294 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 23 квітня 1993 року в Ужгородському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Закарпатської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 210, між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_5