Справа № 626/2236/16-ц
Провадження № 6/626/102/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2016 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Рибальченко І.Г.,

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, -

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Красноградського РВ ДВС ГТУЮ ОСОБА_1. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, в якому зазначає, що у Красноградському РВ ДВС на виконанні перебуває виконавчий напис НВТ 783695, виданий 18.07.2016 року Київським міським нотаріальним округом про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ "Ідея Банк" боргу в сумі 11434,98 грн.

12.08.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого документу. Боржник не виконує свій обов"язок з добровільного виконання виконавчого напису. За викликами державного виконавця не з'являється Майна, яке б належало боржнику на праві власності та на яке б можна було звернути стягнення не виявлено. Державному виконавцю стало відомо про те, що ОСОБА_2О систематично перетинає кордон України та може перебувати на території Російської Федерації.

Відповідно до довідки відділу Держгеокадастру у Красноградському районі Харківської області земельні ділянки у боржника на території району відсутні. Державним виконавцем з метою стягнення коштів накладено 20.08.2016 року арешт на рухоме та нерухоме майно боржника, що підтверджується витягом з державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Суд, перевіривши матеріали подання, вважає, що оскільки державним виконавцем не здійснені всі можливі дії щодо стягнення заборгованості згідно виконавчого написа, обмеження боржника у виїзді за кордон є крайнім заходом, подання не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 3771 ЦПК України, питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця або за місцезнаходженням виконавчого округу за поданням приватного виконавця.

Частиною1 ст.33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України від 21 січня 1994 року "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України". Положеннями п. 5 ст. 6 цього Закону встановлено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта, або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов'язань.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови "доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання". Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього виконавчим написом нотаріуса, повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження. У зв'язку із цим про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Згідно матеріалів подання відсутні відомості про перевірку наявності у боржниці відкритих рахунків, зареєстрованого майна та відсутні відомості про джерела отримання доходів та пенсії. Тому, суд вважає, що державним виконавцем не були прийняті всі міри для виконання виконавчого листа передбачені вищевказаним законом.

Відповідно до ч.3 розділу ХШ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5, про направлення до суду подання щодо встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду виконавець повідомляє боржника. В матеріалах, що надійшли до суду, відсутні відомості про те, що державний виконавець повідомив ОСОБА_2 про направлення до суду цього подання. Таким чином, до подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України не надано доказів, які б засвідчили про факт її ухилення від виконання зобов'язань, які зазначені у виконавчому провадженні, та не здобуто таких доказів в судовому засіданні.

На думку суду, звернення державного виконавця з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України повинно бути як крайній захід, який застосовується до боржника, коли державним виконавцем вже виконані всі можливі дії щодо примусового виконання судового рішення, оскільки це веде до обмеження конституційного права громадянина. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Оскільки державним виконавцем не надано виключних доказів на підтвердження ухилення боржника від виконання зобов'язання, відсутні правові підстави для тимчасового обмеження права боржника у виїзді за межі України, оскільки наявність заборгованості, без підтвердження факту ухилення від її сплати у повному обсязі, не є достатніми підставами для обмеження конституційного права громадянина України вільно залишати територію України.

Керуючись ст. 3771 ЦПК України, Законом України "Про порядок виїзду з України і вїзду в Україну громадян України", -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання державного виконавця Красноградського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи,яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя