РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Галінська В.В.

при секретарі Капріян І.В.

з участю: позивача ОСОБА_1, її представника ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3, його представника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та розподіл майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області із вищевказаним позовом, в якому просить розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, зареєстрований 07 листопада 1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану м.Рівне; стягнути щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, у твердій грошовій сумі у розмірі 1478 грн. починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; стягнути щомісячно з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований та проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, на утримання дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. починаючи стягувати від дня пред"явлення позову до суду і до досягнення нею 23 річного віку; допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; розділити майно, що є спільною сумісною власністю наступним чином: визнати за ОСОБА_3 право власності на автомобіль марки ГАЗ69 реєстраційний номер 23-32, вартістю 76988,40 грн. виділивши його в натурі ОСОБА_3 стягнувши на її користь грошову компенсацію 50% вартості автомобіля; визнати за ОСОБА_1 право власності на частку двокімнатної квартири площею 38,8 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1; витребувати у ОСОБА_3 технічний паспорт на автомобіль марки ГАЗ69 реєстраційний номер 32-23; стягнути з ОСОБА_3 судові витрати по справі.

В судовому засіданні позивач та її представник відмовилися від позовних вимог в частині поділу транспортного засобу, уточнили позовні вимоги в частині визнання за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частку двокімнатної квартири площею 38,8 кв.м., яка розташована за адресою АДРЕСА_1, в іншій частині позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити.

Відповідач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково з урахуванням уточнення, підтримали подані до суду заперечення.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 07 листопада 1997 року між сторонами було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадського стану м. Рівне, актовий запис № 1440, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ГЮ №009302.

Від шлюбу сторони мають дітей: ОСОБА_5, 21 грудня 2005 року народженя та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України, якщо суд встановить, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім"ї не можливо, він приймає рішення про розірвання шлюбу.

Подружжя тривалий час не підтримують сімейні відносини, їх подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе та суперечить інтересам позивача. Шлюб існує формально і його необхідно розірвати.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов"язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

Статтею 141 СК України встановлено рівність батьків щодо прав та обов"язків по відношенню до дитини.

За ч.ч. 1-3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов"язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров"я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров"я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів, суд також враховує те, що відповідач офіційно працевлаштований в ТОВ "МОТАРД" на посаді механіка з посадовим окладом 1650 грн., згідно довідки виданої директором ТОВ "МОТАРД" від 06.12.2016 року №03/12.

Враховуючи вимоги ст. 182-183 СК України, приймаючи до уваги всі обставини та оцінивши відповідні докази, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно підлягають до задоволення у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно довідки виданої Національним університетом "Острозька академія" від 21 вересня 2016 року №180, ОСОБА_6 є студенткою ІІ курсу економічного факультету Е-24 Націорнального університету "Острозька академія" і зареєстрована та дійсно проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_6, гуртожиток №4.

Довідкою про доходи від 22.09.2016 року №410 виданою Національним університетом "Острозька академія" підтверджується, що ОСОБА_6 студентка економічного факультету, групи Е-24, навчається на безоплатній формі навчання. Дохід протягом періоду з 01 січня 2016 року по 31 серпня 2016 року відсутній.

Згідно ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв"язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов"язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених уст. 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Суд приймає до уваги те, що позивач надає добровільно допомогу на старшу дочку, а саме здійснює поповнення її банківської картки та мобільного телефону, проте враховує те, що відсутні перешкоди для стягнення з відповідача аліментів, тому стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) боржника, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною 23 річного віку чи закінчення навчання.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Судом встановлено, що під час шлюбу сторони придбали двохкімнатну квартиру АДРЕСА_2, загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м. на підставі договору купівлі-продажу від 29 серпня 2002 року, що стверджується даним договором та технічним паспортом складеним Рівненським міським бюро технічної інвентаризації 13 травня 1997 року, інвентарний номер 26408, реєстровий номер 48-39-9682.

У силу статті 60, 63 СК України та ст.368, 369 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, згідно із частиною першою статті 61 Сімейного кодексу України, може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Згідно зі статтею 70 СК України в разі поділу майна, що є об"єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя2 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК.

Установивши, що на об"єкт нерухомого майна - квартиру набуто право власності за одним із подружжя ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що квартира є правом спільної сумісної власності подружжя, і тому слід визначити рівні частки на це майно.

Крім того, з відповідача на користь позивача та держави підлягають до стягнення судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який був зареєстрований 07 листопада 1997 року відділом реєстрації актів громадського стану м. Рівне, актовий запис № 1440.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) боржника, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_7, на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, щомісячно у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітків (доходів) боржника, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення дитиною 23 річного віку чи закінчення навчання.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину квартири № 5 в будинку № 5 на вулиці Дубенська в місті Рівне, загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м.

В порядку поділу майна, що є спільною сумісною власністю, визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частину квартири № 5 в будинку № 5 на вулиці Дубенська в місті Рівне, загальною площею 38,8 кв.м., житловою площею 24,0 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід державного бюджету судовий збір у розмірі 1653,60 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Суддя -