Справа № 539/653/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В складі: головуючого судді - Іващенка Ю. А.

при секретарі Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області, територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) та зобов»язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області, територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) та зобов»язання вчинити певні дії, мотивуючи свої вимоги тим, що з 1.11.1995 р. по 4.04.1999 р. працювала у КСП «Жовтень» с. Снітин Лубенського району Полтавської області та була членом КСП «Жовтень».

Її прізвище не було внесено в список членів КСП «Жовтень», що додавався до Державного акту на право колективної власності на землю.

Державний акт на право колективної власності на землю КСП «Жовтень» отримано 13.05.1996 р.

На даний час КСП «Жовтень» вже ліквідовано.

Розмір земельної частки (паю) для членів КСП «Жовтень» становив 3,72 умовних кадастрових гектари. На ім»я правління КСП «Жовтень» нею подавалася заява про надання земельної частки (паю).

Дізнавшись про порушення свого права, звернулася до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області з прохання виділити земельну частку (пай), однак їй було порекомендовано звернутися до суду.

На території Снітинської сільської ради є вільними 27,86 га земель, призначених для виділення громадянам, які не включені у списки пайовиків при розпаюванні земель КСП «Жовтень».

ОСОБА_1 прохала суд : визнати за нею право на земельну частку (пай) в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари , встановлених для членів КСП «Жовтень» та зобов»язати Снітинську сільську раду Лубенського району виділити із земель запасу земельну ділянку в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари у її власність (а.с. 2-5, 54).

Також відповідно до заяви від 28.03.2016 р. ОСОБА_1 прохала суд зобов»язати Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області виділити із земель Державного резервного фонду , що знаходяться на території Снітинської сільської ради, земельну ділянку в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари у її власність (а.с. 52).

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 позов підтримали, прохали його задовольнити, обгрунтовуючи позовні вимоги обставинами, викладеними у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з»явився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки свого представника суд не повідомляв.

Представник відповідача ОСОБА_3 районної державної адміністрації в судове засідання не з»явився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки свого представника суд не повідомляв.

Представник відповідача територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області в судове засідання не з»явився, відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, від відповідача до суду надійшла заява, у якій він прохав суд розглядати справу за відсутності свого представника та не заперечував щодо задоволення позову.

Представник третьої особи Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі в судове засідання не з»явився, третя особа була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Матеріали справи містять письмові заперечення третьої особи Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі проти позову, у яких зазначалося, що з моменту паювання земель КСП «Жовтень» пройшло майже 20 років та позивачем пропущено строк на звернення до суду із даним позовом, про застосування якого вони заявляють. Крім цього, ОСОБА_1 після розпаювання земель КСП не зверталася із заявою до загальних зборів КСП щодо включення її до списку, що було зроблено іншими громадянами, які не були включені до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю, який було видано КСП «Жовтень». Третя особа прохала суд відмовити в задоволенні позову.

Зясувавши обставини справи на підставі доказів, поданих особами, які беруть участь у справі, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. ст. 60, 61 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

На підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі, судом встановлено, що 01.11.1995 р. ОСОБА_1 прийнята на роботу у КСП «Жовтень» обліковцем дільничної бригади. (а.с. 9)

4.04.1999 р. ОСОБА_1 звільнено з роботи з КСП «Жовтень» з посади обліковця дільничної бригади згідно п.1 ст. 40 КЗпП України. (а.с. 10).

01.11.1995 р. ОСОБА_1 прийнято в члени КСП «Жовтень» (а.с. 9, 12 ), що підтверджується відповідним записом у трудовій книжці позивача та архівним витягом від 25.02.2014 р. з протоколу №7 зборів уповноважених членів КСП «Жовтень» від 13.01.1996 р.

Державний акт на право колективної власності на землю отримано КСП «Жовтень» 13.05.1996 року, ОСОБА_1 не включена до списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю КСП «Жовтень», які мали право на земельну частку /пай/. (а.с. 17, 20-21).

Відповідно до довідки Снітинської сілької ради від 11.02.2016 р. розмір паю у КСП «Жовтень» становив 3,72 умовних кадастрових гектари (а.с. 18).

Згідно довідки Снітинської сільської ради від 11.02.2016 р. на території сільської ради розташовані землі, призначені для виділення громадянам, які не включені в списки пайовиків при розпаюванні земель КСП «Жовтень». Станом на 1.11.2015 р. загальна площа земель становить 27,8600 га. (а.с. 19).

Відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

При вирішенні питання щодо наявності чи відсутності у позивача права на земельну частку /пай/, суд враховує, що право на земельну частку /пай/ має особа, яка є членом колективного підприємства на час передачі державного акту на право колективної власності на землю конкретному колективному підприємству.

Право власності на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта на право колективної власності на землю, перевірки, уточнення і затвердження цих списків, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого він є.

Необхідною умовою для отримання земельної частки (паю) є членство в колективному підприємстві.

Встановлено, що на час передачі державного акту на право колективної власності на землю КСП «Жовтень» 13 травня 1996 року позивач ОСОБА_1 була членом даного КСП з 1.11.1995 року, з КСП перебувала в трудових відносинах, припинених лише 4.04.1999 року.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 у частині визнання за нею права на земельну частку (пай) суд знаходить обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом із тим, позовні вимоги щодо зобов»язання Снітинської сільської ради Лубенського району виділити із земель запасу земельну ділянку в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари у власність ОСОБА_1 та зобов»язання ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області виділити із земель Державного резервного фонду , що знаходяться на території Снітинської сільської ради, земельну ділянку в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари у власність ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, враховуючи наступне.

Відповідно до Указу Президента України Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям від 8 серпня 1995 року у разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення

земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Таким чином, реалізація права на відведення земельної ділянки в натурі передбачена для власника земельної частки (паю).

Крім цього, відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства. Суди розглядають справи, визначені у частині першій цієї статті, в порядку позовного, наказного та окремого провадження.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

У даному випадку, станом на час вирішення спору , в уповноваженого державного органу відсутнє зобов»язання щодо виділення позивачу із земель Державного резервного фонду , що знаходяться на території Снітинської сільської ради, земельної ділянки в розмірі 3,72 умовних кадастрових гектари у її власність, оскільки позивач не має правовстановлюючого документу на своє ім»я на земельну частку (пай).

У випадку набрання рішенням законної сили та дотримання позивачем відповідної процедури, вона матиме змогу реалізувати свої права, як власник земельної частки (паю), щодо відведення земельної ділянки в натурі та у випадку наявного спору щодо цього не позбавлена можливості звернутися із відповідним позовом до суду.

Суд же при здійсненні правосуддя не вирішує спори, які можуть виникнути у майбутньому.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Разом із тим сторонами у спорі відповідачами : ОСОБА_2 управлінням Держгеокадастру у Полтавській області, територіальною громадою в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 районною державною адміністрацією, не заявлялося про застосування строку позовної давності, що є правом відповідачів.

Враховуючи викладене, суд позбавлений можливості застосувати до вимог позивача строк позовної давності самостійно чи за клопотання третьої особи Управління Держгеокадастру у ОСОБА_3 районі.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 88, 213-215, 218 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 управління Держгеокадастру у Полтавській області, територіальної громади в особі Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області, ОСОБА_3 районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку (пай) та зобов»язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 3,72 умовних кадастрових гектари, без визнання меж цієї частки в натурі, встановлену для членів КСП «Жовтень» с. Снітин Лубенського району Полтавської області, яка знаходиться на території Снітинської сільської ради Лубенського району Полтавської області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_5 Ю. А.