Справа № 495/1579/16-ц
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

10 червня 2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Савенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Білгород-Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзних документів дітей та надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про надання дозволу на оформлення проїзних документів дітей та надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим.

В ході судового розгляду справи надала заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої просить надати їй дозвіл на оформлення проїзного документу дитині ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; надати їй дозвіл на оформлення проїзного документу дитині ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, без згоди батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2; дозволити виїзд громадянину України ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, який не досягнув 16-річного віку, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим в період з 01.07.2016 року по 01.02.2017 року, з метою відвідування родичів, у супроводі його матері - громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка представлятиме інтереси ОСОБА_3, захищатиме його права, нестиме повну відповідальність за життя та здоров'я сина та забезпечить його своєчасне повернення додому; дозволити виїзд громадянці України ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, яка не досягнула 16-річного віку, без згоди та супроводу батька, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на тимчасово окуповану територію Автономної республіки Крим в період з 01.07.2016 року по 01.02.2017 року, з метою відвідування родичів, у супроводі її матері - громадянки України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, яка представлятиме інтереси ОСОБА_4, захищатиме її права, нестиме повну відповідальність за життя та здоров'я доньки та забезпечить її своєчасне повернення додому; стягнути з відповідача всі судові витрати, вказуючи, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 29.09.2001 року по 29.09.2014 рік, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року був розірваний.

Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні.

В Автономній республіці Крим у м. Севастополі проживають її мати - ОСОБА_5,, яка зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_5, її дідусь та її брат - ОСОБА_6, які зареєстровані у ІНФОРМАЦІЯ_6.

Вона та її діти не бачились з родичами майже два роки.

На тимчасово окупованій території поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території АР Крим, отже, відповідно до такого особливого правового режиму їй та дітям необхідно мати документи, для виїзду за межі України і у разі виїзду до тимчасово окупованої території АР Крим.

Син та донька цікавляться подорожуванням та бажають відвідати разом з нею міста де проживають їх родичі та спілкуватися з ними, однак на її неодноразові усні та письмові прохання надати нотаріально завірені клопотання батька ОСОБА_2 на оформлення проїзних документів дітей та згоду на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території АР Крим він відмовляє та навіть не пояснює причини таких відмов.

Вважає, що відповідач такими діями безпідставно перешкоджає у виїзді їх дітей до тимчасово окупованої території АР Крим, чим порушує їх права на вільне пересування у супроводі матері, спілкування з родичами, такі дії суперечать інтересам дітей, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду.

Позивачка та її представник в ході судового розгляду справи позовні вимоги підтримали, просять суд їх задовольнити.

Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами позивачки не згодний, просить суд в позові відмовити, справу розглядати за його відсутність, його інтереси буде представляти представник - адвокат ОСОБА_7

Представник відповідача з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, вказуючи при цьому, що відмова ОСОБА_2 у надані згоди на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території АР Крим є не безпідставною, він вважає, що будуть порушені його права, як батька, щодо спілкування з дітьми та порушені інтереси та права дітей, оскільки виїзд в період з 01.07.2016 року по 01.02.2017 року з метою відвідування родичів є дуже великий, він майже сім місяців буде позбавлений можливості спілкуватися з дітьми, а діти у цей період часу не зможуть відвідувати школу та дитячий садок.

Крім того, ОСОБА_2 є активним учасником антитерористичної операції, безпосередньо приймав участь у неї, в зв'язку з чим, він переживає за життя та здоров'я дітей та того, що колишня дружина має намір не повернутися з дітьми назад до України, надав до суду клопотання центру допомоги учасникам антитерористичної операції від 25 травня 2016 року № С-065/2016, відповідно до якого вони просять суд урахувати те, що до членів учасників АТО на тимчасово окупованої території АР Крим ставляться негативно, тому є всі підстави хвилюватися за життя та здоров'я дітей, це також і не відповідає інтересам дітей, оскільки вони навчаються у школі в м. Одеса та молодша дитина відвідує дитячий садок, вважають що виїзд дітей без згоди батька порушить його права на спілкування з дітьми, на його участь у вихованні дітей, порушить також і права дітей на спілкування з батьком, просять не задовольняти позовні вимоги ОСОБА_1

Також вказує, що позивачка приймає всі міри для того, щоб відповідач не спілкувався з дітьми, перешкоджає йому в цьому, настроює дітей проти нього, в теперішній час в Маліновському районному суді м. Одеси розглядається позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та у їх вихованні, яка ще не розглянута, однак відповідно до висновку органу опіки та піклування про розгляді спору між батьками з питань виховання малолітніх дітей від 27.08.2015 року № 2796/01-20, встановлений порядок участі батька у вихованні дітей, який буде порушений у випадку задоволення позову судом.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторони, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони перебували у шлюбі з 29.09.2001 року по 29.09.2014 рік, який рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2014 року був розірваний. /л.с. 3/

Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_8, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. /л.с. 12-13/

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7 відвідує Одеську загальноосвітню школу № 27 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області /л.с. 10/

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 відвідує Одеський дошкільний навчальний заклад "Ясла - садок" № 57. /л.с. 11/

На тимчасово окупованій території поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території АР Крим, отже, відповідно до такого особливого правового режиму позивачці та дітям необхідно мати документи, які необхідні для виїзду за межі України.

Позивачка є громадянкою України, зареєстрована та проживає на території України.

Відповідач є громадянином України, зареєстрований та проживає на території України.

Від надання дозволу на тимчасовий виїзд неповнолітніх дітей до тимчасово окупованої території АР Крим відмовляється.

Відповідно до ст. 313 ЦК України, фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними.

Відповідно до ст.4 Закону України від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України" та Постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 із змінами та доповненнями "Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України", виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків може бути дозволено на підставі рішення суду.

Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, у супроводі одного з батьків або у супроводі осіб, які уповноважені одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється, в тому числі у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд за межі України громадянина, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Статтею 141 СК України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини.

Статтею 155 СК України, визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків, мають ґрунтуватись на повазі до прав дитини та її гідності. Батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини.

Конвенцією ООН про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (частина 1 статті 3 Конвенції про права дитини).

Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18 цієї Конвенції).

Суд не може погодитися з ствердженнями позивачки та її представника, стосовно того, що відповідач безпідставно перешкоджає у виїзді дітей до тимчасово окупованої території АР Крим з метою відвідування родичів, чим порушує їх права на вільне пересування у супроводі позивачки, спілкування з родичами, що такі дії суперечать інтересам дітей, оскільки вказані ствердження позивачки та її представника не підтвердилися в ході судового розгляду справи і доказів вказаного ним не надано, позивачкою не обґрунтовано належним чином підстави такої поїздки та її умови на тривалий час з 01.07.2016 року по 01.02.2017 року. З пояснень позивачки є незрозумілим де діти будуть навчатися, ходити у дитячий садок, проживати до 01 лютого 2017 року.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачка може залишитися на тимчасово окупованої території АР Крим на постійне проживання разом з неповнолітніми дітьми, вказане не може бути підставою для відмови в позові про надання дозволу на тимчасовий виїзд, оскільки ґрунтуються на припущеннях, позивачка гарантує повернення дітей в Україну, що підтвердила в своїх поясненнях в ході судового розгляду справи. Судом надається дозвіл на тимчасовий виїзд дітей, а відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України і ст. 14 ЦПК України, обов'язок по виконанню судового рішення поширюється і на позивача.

Однак, відповідно до вимог ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Суд приймає до уваги ствердження представника відповідача, що надання дозволу позивачці на оформлення проїзних документів дітей та надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим на період з 01.07.2016 року по 01.02.2017 року, в навчальний період, не відповідає інтересам дітей, оскільки старша дитина ОСОБА_3 навчається у школі в м. Одеса та молодша дитина ОСОБА_4 відвідує дитячий садок, виїзд дітей без згоди батька, порушить його права на спілкування з дітьми, на його участь у вихованні дітей, порушить також і права дітей на спілкування з батьком.

При таких обставинах, з урахуванням того, що позивачка не надала до суду доказів того, що виїзд дітей до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим, для відвідування родичів, здійснюється саме в інтересах дітей, суд вважає за необхідне в задоволені позовних вимог позивачці відмовити у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 141, 150, 155, 159 СК України, ст. 313 ЦК України, ст. ст.10,11, 60, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на оформлення проїзних документів дітей та надання дозволу на тимчасовий виїзд до тимчасово окупованої території Автономної республіки Крим відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

С У Д Д Я :