БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/653/16-ц
Провадження № 2/497/325/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 квітня 2016 року м. Болград

Болградський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Кодінцевої С.В.,

за участю секретаря - Ковтун О.І.,

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болград, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом (а.с.1), який згодом уточнила в частині розміру аліментів (а.с.20), та просить постановити рішення, яким стягнути на її користь в інтересах повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є студентом І-го курсу денної форми навчання природоохоронного факультету Одеського державного екологічного університету - аліменти з батька ОСОБА_2 у розмірі 2/4 (1/2) частки від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання доньки. Дівчинка знаходиться повністю на утриманні позивачки, добровільно матеріальної допомоги відповідач не надає, хоча має таку можливість.

Позивачка підтримала уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Пояснила, що донька є студенткою, проживає у гуртожитку, кошти за який вона сплачує особисто. Також повністю несе витрати на продукти харчування, одяг, взуття, засоби гігієни, канцелярські приналежності, витрати на проїзд до м. Одеси, та в зворотному напрямку. При цьому відповідач жодним чином не надає допомоги на утримання доньки, та для можливості отримання нею вищої освіти. Вона, позивачка працює бухгалтером в Болградському управлінні експлуатації газового господарства, отримує заробітну плату в середньому на місяць біля 5 000 гривен. Самостійно вона не спроможна нести усі витрати по утриманню двох доньок, одна з яких вже студентка, та потребує ще більших фінансових затрат.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від його пенсії. Пояснив, що він є військовим пенсіонером, єдиним видом його доходів є лише пенсія, інших доходів не має. Крім того, з нього утримуються аліменти на меншу доньку. Окрім іншого, він проживає з матір'ю пенсіонеркою, яка важко хворіє, і потребує його догляду та додаткового матеріального забезпечення.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове задоволення уточнених позовних вимог за наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що відповідач є батьком доньки позивачки, ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про її народження серії НОМЕР_2 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 досягла повноліття. З вересня 2015 року вона є студенткою І-го курсу денної форми навчання природоохоронного факультету Одеського державного екологічного університету (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених в ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ст. 200 СК України).

З матеріалів справи та наявних у справі доказів вбачається, що донька позивачки дійсно потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання (а.с.6). Позивачка, на утриманні якої перебуває донька, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1. Донька ОСОБА_3 перебуває на її, позивачки повному утриманні (а.с.21), яка забезпечує доньку усім необхідним: тобто одяг, взуття, продукти харчування, канцелярські приналежності, засоби гігієни, проїзд до місця навчання та в зворотному напрямку, сплачує кошти за проживання в гуртожитку, тощо. Зі слів позивачки вона працює, має постійний дохід, в тім цих коштів не достатньо на утримання, виховання та належне забезпечення двох дітей.

Відповідач позовні вимоги визнав частково, згоден виплачувати аліменти на утримання доньки в розмірі ? частки від його пенсії. Виступаючи в судових дебатах, відповідач зазначив, що розмір аліментів, які він в змозі виплачувати не має перевищувати 1000 гривен на двох дітей.

Згідно посвідчення серії НОМЕР_3 та довідки Управління пенсійного фонду України в Болградському районі Одеської області від 06.04.2016 року № 5311/03 ОСОБА_2 перебуває на обліку Головного управління ПФУ в Одеській області і отримує пенсію за вислугу років (а.с.14, 15).

Зі слів відповідача його батько ОСОБА_5 - помер (а.с.16-17), а тому він проживає з матір'ю ОСОБА_6, яка хворіє, що підтверджується медичними документами (а.с.18-19), та здійснює за нею догляд.

Посилання відповідача на те, що він здійснює догляд за важко хворою матір'ю, не підтверджуються належними і допустимими доказами.

Також в підтвердження своїх слів, що він, відповідач по можливості надає матеріальну допомогу позивачці, жодних доказів не надано.

Будь-яких інших доказів в підтвердження передбачених ст. 182 Сімейного кодексу України обставин на підтвердження матеріального стану та стану здоров'я як відносно позивачки, так і відносно відповідача суду не надано, крім тих, що досліджені в судовому засіданні, не встановлено таких і при розгляді справи.

Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що з ОСОБА_2 підлягають стягненню аліменти в розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з 29 березня 2016 року, оскільки статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову до закінчення навчання або досягнення донькою 23 років.

Крім цього, в зв'язку з задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551.20 гривен.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 141, 191, 198, 199, 200 СК України, ст. ст. 10,11, 60, 81, 88, 131, 174, 209, 213- 215, 218, 224-228, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Уточнені позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дитину - задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Болград Одеської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, фактично проживає: АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_4, виданий Болградським РВ УМВС України в Одеській обалсті від 14.11.1995 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 - аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів відповідача - щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29 березня 2016 року і до закінчення донькою навчання у Одеському державному екологічному університеті або досягнення останньою 23 років.

3.Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 551.20 гривен (п'ятсот п'ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Болградський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя С.В.Кодінцева