Справа №576/506/15 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/1125/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Левченко Т. А.,

суддів - Хвостика С. Г. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання Пархоменко А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк»

на рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року

у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки

та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору про надання споживчого кредиту недійсним, -

в с т а н о в и л а:

04 березня 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі ПАТ «УкрСиббанк») звернулось з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що 23 серпня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк»), правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 14 000 доларів США зі сплатою 12,4 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 22 серпня 2014 року.

На забезпечення виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору, 23 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належний йому житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, житловою площею 55 кв. м, загальною площею 82,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 33, м. Глухів Сумської області.

У звязку з неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору станом на 23 вересня 2014 року утворилася заборгованість у розмірі 2 378,42 доларів США. Тому просить:

стягнути з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 378, 42 доларів США, з яких: 2 041,11 доларів США заборгованість за кредитом; 337,31 доларів США заборгованість за процентами; 2 612 грн 55 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 23 вересня 2013 року по 23 вересня 2014 року, та 290 грн. 85 коп. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 12 жовтня 2013 року по 23 вересня 2014 року;

звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, житловою площею 55 кв. м, загальною площею 82,7 кв. м та на земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 33, м. Глухів Сумської області та належать ОСОБА_5 на праві власності, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 2 378,42 доларів США, яка виникла внаслідок невиконання ОСОБА_3 умов кредитного договору;

встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку», за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

У червні 2015 року ОСОБА_3 звернулась в даній справі з зустрічним позовом до ПАТ «УкрСиббанк», в якому просила визнати недійсним договір про надання споживчого кредиту від 23 серпня 2007 року та договір іпотеки від 23 серпня 2007 року, укладений між банком та ОСОБА_4, посилаючись на те, що вони суперечать положенню ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року зустрічний позов ОСОБА_3 в частині визнання недійсним договору іпотеки від 23 серпня 2007 року залишено без розгляду.

Рішенням Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року у задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано недійсним договір про надання споживчого кредиту від 23 серпня 2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3

Застосовано правові наслідки недійсності вищевказаного договору, а саме: зобовязано ОСОБА_3 повернути ПАТ «УкрСиббанк» отримані кредитні кошти, а ПАТ «УкрСиббанк» повернути ОСОБА_3 всю суму грошових коштів, сплачених останньою на виконання покладених на неї фінансових зобовязань за вищевказаним кредитним договором та додатковою угодою до нього від 23 серпня 2007 року.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк» посилається на неповне зясування обставин справи судом, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просить рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» в повному обсязі, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 відмовити.

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 2 378 доларів 32 центи США, пеню в сумі 2 612 грн 55 коп. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитним договором, нараховану за період з 23 вересня 2013 року по 23 вересня 2014 року, а також пеню у розмірі 290 грн. 85 коп. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами за аналогічний період.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, житловою площею 55 кв. м, загальною площею 82,7 кв. м. та на земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 33, м. Глухів Сумської області та належать ОСОБА_4 на праві власності, для задоволення вимог ПАТ «УкрСиббанк», що виникли внаслідок невиконання ОСОБА_3 зобовязань за кредитним договором від 23 серпня 2007 року, шляхом продажу з прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження з початковою ціною 175 300 грн. (154 000 грн. та 21 300 грн. відповідно), але не нижчою за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності на час проведення виконавчих дій. На час дії мораторію виконання рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки виконанню не підлягає.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту від 23 серпня 2007 року відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 травня 2016 року, рішення Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року в частині задоволення первинного позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. В іншій частині рішення Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року залишено без змін.

Таким чином рішення суду першої інстанції переглядається тільки в частині вирішення позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 ОСОБА_7, вивчивши матеріали справи і перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні первинного позову ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з наявності підстав для визнання недійсним кредитного договору, а оскільки за змістом ч. 1 ст. 236 ЦК України правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення, позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» задоволенню не підлягають.

Проте, погодитись з таким висновком суду не можна, так як суд дійшов його з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 23 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_3 було укладено договір про надання споживчого кредиту, відповідно до умов якого позичальник отримала кредит у розмірі 14 000 доларів США зі сплатою 12,4 % річних, з кінцевим терміном повернення не пізніше 22 серпня 2014 року (т. 1 а. с. 12-21, 30).

На забезпечення виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору 23 серпня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 було укладено договір іпотеки, за яким останній передав в іпотеку банку належний йому житловий будинок з надвірними господарськими та побутовими будівлями, житловою площею 55 кв. м, загальною площею 82,7 кв. м та земельну ділянку площею 0,0960 га, що розташовані за адресою: вул. Шевченка, 33, м. Глухів Сумської області (т. 1 а. с. 129-131).

Взяті на себе зобовязання позичальник належним чином не виконувала, у звязку із чим утворилась заборгованість за кредитним договором, яка станом на 23 вересня 2014 року склала 2 378,42 доларів США, з яких: 2041,11 доларів США заборгованість за кредитом, 337,31 доларів США заборгованість за процентами, 2612,55 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахована з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року, 290,85 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахована з 12.10.2013 року по 23.09.2014 року (том 1 а. с. 78-91).

Рішенням апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2015 року у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 про визнання недійсним договору про надання споживчого кредиту від 23 серпня 2007 року відмовлено. А тому погодитись з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову ПАТ «УкрСиббанк» у звязку з недійсністю кредитного договору не можна.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватись належним чином в установлений строк відповідно до умов договору.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Згідно вимог ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі і на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 532 ЦК України місце виконання зобовязання встановлюється у договорі.

Відповідно до п. 9.15. кредитного договору, укладеного ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_3, місцем виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором є місто Глухів Сумської області, вулиця Ціолковського, 6. За повідомленням ПАТ «УкрСиббанк» відділення банку за адресою: м. Глухів, вулиця Ціолковського, 6, закрито з 15.05.2013 року. Найближче за територіальністю відділення ПАТ «УкрСиббанк» знаходиться в м. Шостка Сумської області. Після закриття відділення банку у м. Глухові зміни до кредитного договору щодо місця виконання сторонами зобовязань за договором не вносились.

Проте, вказана обставина відповідно до умов кредитного договору, не є підставою для звільнення ОСОБА_3 від виконання зобовязань за кредитним договором у повному обсязі.

Так, ст. 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обовязок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобовязання. Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, після 15.05.2013 року на погашення заборгованості за кредитним договором здійснювались платежі в травні, липні та листопаді 2013 року. Як пояснив представник ОСОБА_3 ці платежі здійснила донька відповідачки, яка мешкає у м. Шостка.

В той же час, при визначенні розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3, підлягає врахуванню наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Під час розгляду справи судом першої інстанції ОСОБА_3 заявила про застосування позовної давності до вимог про стягнення неустойки (том 1 а. с. 145).

Позивачем заявлено вимоги про стягнення пені в сумі 2612,55 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, нарахованої з 23.09.2013 року по 23.09.2014 року, та пені в сумі 290,85 грн. за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами, нарахованої з 12.10.2013 року по 23.09.2014 року. До суду з цим позовом ПАТ «УкрСиббанк» звернулось в березні 2015 року. З урахуванням річного строку позовної давності сума пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом складає 2505,58 грн., а за несвоєчасне погашення заборгованості за процентами 282,62 грн., всього 2788,20 грн.

Ч. 3 ст. 551 ЦК України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Як вбачається з наданого банком розрахунку, заборгованість по кредиту більше 1000 доларів США та заборгованість по процентам більше 100 доларів США виникла у ОСОБА_3 з березня 2014 року, тобто незадовго до кінцевого строку повернення кредиту. Крім того, закривши відділення банку у м. Глухові, позивач позбавив ОСОБА_3 можливості виконувати зобовязання за кредитним договором та сплачувати платежі безпосередньо кредитору за місцем свого проживання у м. Глухові, як визначено умовами договору. Здійснення платежів за договором іншими способами створює для відповідачки певні труднощі та може спричинити додаткові фінансові витрати (комісія іншому банку за перерахування коштів, витрати на проїзд до м. Шостка), чого не спростовував в судовому засіданні і представник ПАТ «УкрСиббанк».

Колегія суддів вважає, що наявність зазначених обставин, є підставою для застосування ч. 3 ст. 551 ЦК України і зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню з ОСОБА_3 до 1000 гривень.

Вирішуючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 41 постанови «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5 розяснив, що при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов'язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав.

Оскільки вказане положення є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (п. 6) ч. 1 ст. 3 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що розмір простроченої заборгованості відповідача за кредитним договором станом на 23.09.2014 року становить 2 378 доларів 42 центи США, що по курсу НБУ на вказану дату складає 32156,24 гривні. В той час як заставна вартість предмета іпотеки, визначена сторонами в договорі іпотеки станом на 23.08.2007 року складає 175 300 грн. На дату укладення договору іпотеки вартість предмету іпотеки у валюті кредиту складала 34 653,46 доларів США. Таким чином вартість майна, переданного в іпотеку банку значно перевищує суму заборгованості за кредитним договором.

З розрахунку заборгованості вбачається, що ОСОБА_3 постійно здійснювала платежі за кредитним договором. Як зазначалося вище заборгованість по кредиту більше 1000 доларів США та заборгованість по процентам більше 100 доларів США виникла у ОСОБА_3 з березня 2014 року, тобто незадовго до кінцевого строку повернення кредиту. Крім того банк позбавив ОСОБА_3 можливості сплачувати платежі за кредитним договором безпосередньо кредитору на місцем свого проживання.

Враховуючи викладені обставини, розяснення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року №5, а також висновки і мотиви Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, зазначені в ухвалі від 18 травня 2016 року у даній справі, які відповідно до ч. 4 ст. 338 ЦПК України є обовязковими при новому розгляді справи, виходячи із не співмірності розміру заборгованості за кредитним договором та вартості іпотечного майна, колегія суддів вважає, що вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 303; 307 ч. 1 п. 2; 309 ч. 1 п. 3, 4; 313-314; 316 ЦПК України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Рішення Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 27 жовтня 2015 року скасувати в частині вирішення позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором і звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалити в цій частині нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором від 23 серпня 2007 року у розмірі 2 378 доларів 42 центи США та пеню в сумі 1000 гривень.

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» судові витрати в сумі 694 гривні 85 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -