Справа №: 398/2007/16-ц
УХВАЛА

Іменем України

"16" червня 2016 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Ковальової О.Б., за участю секретаря Дудченко О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії заяву ОСОБА_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 про забезпечення позову (справа № 398/2007/16ц),-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, опікуном якої вона є, до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, де просить визнати недійсним договір купівлі-продажу житлового будинку №16 з господарсько - побутовими будівлями по вул. Центральна (до перейменування вулиця Леніна) с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області від 22 березня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом Олександрійського районного нотаріального округу ОСОБА_5.

Також було подано заяву про забезпечення позову, де просить накласти арешт на вищевказаний житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що договір купівлі-продажу вищевказаного будинку від 22.03.2016р., був укладений за життя ОСОБА_6, але без її відома та її внутрішньої волі (згоди). Під час життя ОСОБА_6, даний договір купівлі-продажу будинку від 22.03.2016р. не був направлений на реальне настання правових наслідків, а саме: покупець не повідомляв продавця про те, що здійснено продаж його майна та не передавав продавцю кошти за будинок. Вважає, що всі ці обставини свідчать про недійсність договору купівлі-продажу будинку від 22.03.2016р.

Визнання вищевказаного договору купівлі-продажу житлового будинку недійсним призведе до повернення його сторін у первинне становище, тобто поновлення за спадкодавцем права власності на будинок. Оскільки на даний час відповідач ОСОБА_3 є власником спірного майна, остання може скористатися правом його продажу, обміну або відчуження іншим способом. Таким чином, невжиття заходів забезпечення даного позову може зробити неможливим виконання рішення суду в частині повернення майна у власність позивача.

Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали даної заяви, давши аналіз та оцінку обставинам та підставам вказаним в заяві, вивчивши характер спірних правовідносин, а також підстави для забезпечення позову суд, вважає дану заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Частиною 1 ст. 152 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову, які може застосувати суд, зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього або в іншої особи (п.1 ч.1 ст. 152 ЦПК), а також заборонити вчинити певні дії (п.2 ч.1 ст. 152 ЦПК).

Згідно ч.3 ст.152 цього Кодексу види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснено у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Суд вважає, що побоювання позивача з приводу того, що відповідачка може відчужувати спірне майно третім особам, що унеможливить виконання судового рішення та завдасть позивачу значних збитків, є обґрунтованими.

З огляду на викладене, суд задовольняє заяву про забезпечення позову та накладає арешт на житловий будинок №16 з господарсько - побутовими будівлями, по вулиці Центральній (до перейменування вулиця Леніна) с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 03.

Керуючись ст.,ст. 151-153, 210, 293 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

В порядку забезпечення позову (справа № 398/2007/16-ц) накласти арешт на житловий будинок №16 з господарсько - побутовими будівлями, по вулиці Центральній (до перейменування вулиця Леніна) с. Войнівка, Олександрійського району, Кіровоградської області. Реєстраційний номер обєкта нерухомого майна 03.

Стягувач: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2, опікуном якої вона є, проживаюча за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

Боржник: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_2, зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5.

Виконання цієї ухвали покласти на відділ Державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області та реєстраційну службу Олександрійського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк пред'явлення до виконання - 1 рік.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не призупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя