Справа № 291/290/16-ц
Ружинський районний суд Житомирської області
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

12 квітня 2016 року

Ружинський районний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Нейла В.М.,

за участю секретаря - Герасимчук Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Ружині Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2 до Чорнорудської сільської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

Представник позивачки звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що позивачка є спадкоємцем по заповіту ОСОБА_3, який помер 21.12.2008 року, в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, та який мав у приватній власності житловий будинок з господарськими будівлями, розташований по вул.Вчительська, 1 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області.

На данний час позивачка бажає отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок, однак зробити цього не може, із-за відсутності правовстановлюючого документа на нього, тому просить суд визнати за нею право власності на вказане майно.

В суд позивач, представник позивача, представник відповідача, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач, представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, а представник відповідача не заперечують проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Позивач є спадкоємцем по закону майна ОСОБА_3, який помер 21.12.2008 року, в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, що стверджується:

- паспортом серії ВМ №603973 виданим 16.11.1998 року Ружинським РВ УМВС України в Житомирській області;

- свідоцтвом про смерть серії І-ТП №108310 виданим 23.12.2008 року Чорнорудською сільською

радою Ружинського району Житомирської області;

свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 27.02.2010 року;

- заповітом від 25.04.2005 року посвідченого секретарем Чорнорудської сільської ради Ружинського району Житомирської області та внесеного до реєстру за №11.

З довідки виданої Чорнорудською сільською радою Ружинського району Житомирської області за №51 від 27.01.2016 року, вбачається, що відповідно до записів в погосподарській книзі № 1 за

2006-2010 роки за ОСОБА_3 рахувався житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою вулиця Вчительська, 1 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області, і він був головою двору.

З технічного паспорта на вказаний житловий будинок, який виготовлений Бердичівським МБТІ Житомирської області 26.06.2014р., вбачається, що житловий будинок №1 по вулиці Вчительська в с.Чорнорудка Ружинського району побудований в 1965 році і має площу 92.4 кв.м., господарські споруди:сарай, сарай побудовані в 1965 році, правовстановлюючі документи на вказаний будинок в БТІ не зареєстровано.

На підставі вищевикладеного, та, враховуючи положення ст.ст.120-127 ЦК УРСР(1963 р.), які регулювали право власності колгоспного двору та реєстрацію вказаного права за членами двору в погосподарських книгах сільських рад, суд приходить до впевненості, що ОСОБА_3 був власником житлового будинку та господарських будівель, які розташовані по вулиці Вчительська, 1 в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області. Спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Позивач як вбачається зі спадкової справи №230/2009 року, заведеної державним нотаріусом Ружинської державної нотаріальної контори до майна померлого 21.12.2008 року ОСОБА_3 прийняла спащину по заповіту у встановлений законодавством строк подавши відповідну заяву в нотаріальну контору, та частково оформила свої спадкові права. Інших спадкоємців не має. Проте як вбачається з листа державного нотаріуса Ружинської державної нотаріальної контори від 22.01.2016р., за вих.№ 154/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказаний житловий будинок, в зв"язку з відсутністю правовстановлюючого документу на нього, оскільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.02.2010 року було видано після смерті спадкодавця.

Суд, виходячи з вищевказаного, а також з положень ст.19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", якою передбачено, що рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, задовільняє позовні вимоги про визнаня за позивачем права власності на спадкове майно ОСОБА_3.

Як вбачається з вищезазначеного технічного паспорта, що за адресою: будинок №1 по вулиці Вчительська в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області знаходиться також господарська будівля: ґанок. Вказана господарська будівля побудована в 2011 році, тобто після прийняття змін в законодавство, щодо виключення права власності колгоспних дворів та реєстрації вказаного права за членами колгоспного двору в погосподарських книгах. Будівництво вказаної господарської будівлі в 2011 році потребувало спеціального дозволу і вона повинна була бути прийнята та здана в експлуатацію у встановленому законом порядку, а тому суд відмовляє у задоволенні позивної вимоги у цій частині.

Керуючись ст.ст.1216,1225,1258,1261,1296 ЦК, ст.ст. 209,212,213,215ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженкою ІНФОРМАЦІЯ_2, Угорщина, право власності на спадкове майно ОСОБА_3, який помер 21.12.2008 року, в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області: на житловий будинок, площею 51,5 кв.м з господарськими будівлями: сарай, сарай розташований за адресою: вулиця Вчительська, 1 (один) в с.Чорнорудка Ружинського району Житомирської області.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення, а особою, яка не була присутня в судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В. М. Нейло.