Провадження №6/447/18/16
Справа №2-467/11
У Х В А Л А

18.07.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Березюк Г. М.

при секретарі Федчук І.М. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню ,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви покликається на те, що на виконанні відділу ДВС Новороздільського міського управління юстиції у Львівській області перебуває виконавчий лист №2-467/11 від 05.07.2013 року Миколаївського районного суду Львівської області про стягнення з ОСОБА_1 в користь Новороздільської міської ради Львівської області 6502,86 грн та 275 грн боргу. В постанові про відкриття виконавчого провадження зазначено, що виконавчий документ набрав чинності 18.10.2012 року, а заява про примусове виконання подана 28.08.2015 року. Вважає, що дана постанова є незаконною, а виконавчий лист суду таким, що предявлений з пропуском строку до виконання. На сьогоднішній день наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом. Адже з часу видачі виконавчого листа Миколаївським районним судом Львівської області минуло три роки. Просить визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_2 заяву підтримав, давши пояснення аналогічні доводам заяви, просив заяву задоволити.

Представник Новороздільської міської ради Львівської області ОСОБА_3 в судовому засіданні проти заяви заперечив, подавши письмове заперечення. Вказав, що строку предявлення виконавчого листа до виконання ними не пропущено. Даний виконавчий лист міською радою три рази предявлявся до виконання. Двічі був повернутий у звязку із неможливістю виконання судового рішення. Крім того, підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, заявником не наведено. Просив в заяві ОСОБА_1 відмовити.

Представник Новороздільського міського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти заяви ОСОБА_1 заперечила та вказала, що виконавчий документ міською радою повторно було предявлено до виконання, строку не було пропущено, у звязку з чим було відкрито виконавче провадження. Підстав визнавати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню немає. Просила в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, суд вважає, що заява до задоволення не підлягає, виходячи з таких мотивів.

Судом встановлено, що згідно рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.01.2012 року у справі №2-467/11 з ОСОБА_1 в користь Новороздільської міської ради Львівської області стягнуто 6502 грн. 86 коп. заборгованості за сервітутне землекористування земельною ділянкою по вул. Ходорівській, 8-Б в м.Новий Розділ Львівської області та 275 грн. 3 % річних від суми боргу згідно договору № 63-08 про сервітутне землекористування від 23.04.2008 р.

05.07.2013 року на підставі рішення Миколаївського районного суду Львівської області від 13.01.2012 року було видано виконавчий лист №2-267/11.

03.09.2015 року начальником відділу ДВС Новороздільського міського управління юстиції ОСОБА_5 відкрито виконавче провадження №48601192 про примусове виконання виконавчого листа №2-467/11, виданого 05.07.2013 року. З постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.09.2015 року вбачається, що заява про примусове виконання стягувачем подана 28.08.2015 року.

Як вбачається із копії виконавчого листа № 2-467/11, виданого Миколаївським районним судом Львівської області 05.07.2013 року, яка відповідає оригіналу, що було перевірено судом, даний виконавчий документ двічі - 07.03.2014 року та 25.02.2015 року, було повернуто державним виконавцем Юзифішин С.П. відповідно до п.3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно п.3 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, не реалізоване під час виконання рішення.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв'язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред'явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв'язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Враховуючи те, що виконавчий документ стягувачу було повернуто 25.02.2015 року, повторно предявлено виконавчий лист до виконання 28.08.2015 року, тому строк предявлення виконавчого документу до виконання, визначений ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» стягувачем не пропущено.

Згідно ч.2 ст.369 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

За ч.4 ст. 369 ЦПК України суд ухвалою вносить виправлення до виконавчого листа, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким виконавчим листом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Аналізуючи наведені норми ЦПК України підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є:

- помилкова видача виконавчого листа;

- подання стягувачем виконавчого листа до примусового виконання, за яким обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою;

- припинення зобов'язань боржника з інших причин, що передбачено главою 50 ЦК України чи іншим законом.

Так як виконавчий лист № 2-467/11 не було видано судом помилково, боржник ОСОБА_1 станом на день розгляду заяви рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ не виконав, доказів того що обставини, які вказують про припинення зобов'язань боржника, представником заявника суду не надано, тому суд дійшов до висновку про безпідставність поданої ОСОБА_1 заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.369 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Березюк Г. М.