№ 207/4437/14-ц
№ 2/207/178/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2016 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

судді: Литвинчука В.П.

при секретарі: Єрмаковій Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Дніпродзержинську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на будинок, визнання права власності на 1/2 частину будинку та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок, визнання квартири спільною сумісною власністю, яке набуте за час шлюбу, стягнення 1/2 частини вартості квартири та за позовом третьої особи ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог Прасолова /Чорнявська/ ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним у частині покупця, визнання ОСОБА_3 покупцем за договором купівлі-продажу будинку, визнання права власності на будинок,-

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на будинок, визнання права власності на 1/2 частину будинку.

У жовтні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок, визнання за нею та ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на квартиру у рівних частках по ? частці за кожним.

У квітні 2015 року ОСОБА_2 уточнила позовні вимоги: просила суд визнати за нею право особистої приватної власності на житловий будинок, визнати квартиру спільною сумісною власністю, яка набута за час шлюбу, стягнути із ОСОБА_1 на її користь 1/2 частини вартості квартири.

У травні 2015 року третя особа по справі, яка заявляє самостійні вимоги, ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Прасолова /Чорнявська/ ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним у частині покупця, визнання її, ОСОБА_3, покупцем за договором купівлі-продажу будинку, визнання за нею права власності на будинок.

В обгрунтування пред*явлених позовних вимог позивач вказав, що з відповідачкою шлюб був укладений 12 серпня 1989 року. Шлюб був розірваний 28 листопада 2011 року.Від шлюбу вони мають двох дітей. У грудні 2010 року вони вирішили придбати будинок. Будинок їм підшукав ОСОБА_5. Будинок ними був оглянутий і 18 березня 2011 року, в період шлюбу, за спільні кошти, за отримані від продажу 04 березня 2011 року квартири АДРЕСА_1, ними був придбаний житловий будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську. Будинок вони придбали через 02 тижні після продажу квартири. Квартира ними була продана за 15.000 доларів США, що на той час в еквіваленті складало 120.000 гривень. Однак, у договорі купівлі-продажу, щоб менше платити державне мито, вказали, що квартира ними була продана за 60.000 гривень. Із квартири він виписався у 2010 році і зареєструвався у своїх батьків, які проживають в селі. Правовстановлюючі документи на будинок оформили на відповідачку. Придбавши будинок, вони вирішили його перепланувати. Найнявши людей, стали проводити у ньому ремонт: вставили вікна, встановили автономне опалення, оштукатурили будинок, встановили сантехніку, підключили газопостачання, провели водовідведення. Стосунки між ними стали напруженими у грудні 2010 року. Однак, вони проживали разом та вели спільне господарство. Проводячи у будинку ремонт він травмувався. Сімейні стосунки ними були припинені у травні 2011 року і вони придбаний будинок вирішили переоформити на дітей і тому до суду з позовом про розподіл спільного майна він не звертався. Для ремонту будинку ним був отриманий кредит 4.500 доларів США. Також відповідачка у його брата позичила 4.000 доларів США. Також у них готівкою було 10.000 гривень і 8.000 гривень у нього на карточці. Посвідчення договорів купівлі-продажу , як квартири так і будинку, у нотаріальній конторі відбувалось у їхній присутності. Ними, сторонами по справі, при укладенні та посвідченні договорів купівлі-продажу була надана письмова згода як на продаж квартири, так і на придбання будинку. Також у нотаріальній конторі ними від покупця за продаж квартири були отримані гроші. Спільне проживання вони припинили у травні 2011 року. Зустрічного позову не визнає та у його задоволенні просить відмовити. Також не визнає позову, пред*явленого 3-ю особою, матір*ю позивачки. Вказав, що позов 3-ї особи надуманий і у його задоволенні також необхідно відмовити. Грошей у матері відповідачки не позичали. При придбанні будинку гроші продавцям у нотаріальній конторі у присутності нотаріуса та відповідачки передавав він.

Представник позивача також пред*явлений позов підтримав і пояснив, що будинок сторонами був придбаний у період шлюбу і з письмової згоди подружжя. Ремонт будинку сторонами також проводився у період шлюбу по травень 2011 року. Під час ремонту будинку позивач отримав травму. Вказав, що у задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити з тих підстав, що квартира була продана зі згоди відповідачки, у присутності відповідачки, що стверджується її розпискою. Відразу, через два тижні після продажу квартири, за кошти, отримані від продажу квартири сторонами був придбаний нині спірний будинок. Також вважає, що не підлягає задоволенню позов ОСОБА_3, 3-ї особи. Договір купівлі-продажу будинку сторони вчинений відповідно до чинного законодавства. Позивачем відповідачці була надана письмова згода на придбання будинку. Письмова згода була надана і відповідачкою при відчуженні квартири.

Відповідачка пред*явленого позову не визнала та пояснила, що з позивачем вона у шлюбі знаходилась з серпня 1989 року по 28 листопада 2011 року. На час розірвання шлюбу вони проживали у квартирі по вулиці Горького, яку з її згоди продали на початку 2011 року. Від продажу квартири відповідач їй грошей не дав і у квартирі вона з сином ще проживала тому, що придбаний будинок був непридатний для проживання. Відповідач у будинку не проживав. Однак свідків цього немає. Заяву про дачу дозволу на продаж квартири вона читала. Вона не мала житла і мати позичила їй 80.000 гривень для придбання будинку. Будинок нею був придбаний за 68.000 гривень і у неї залишились гроші для його ремонту. Гроші продавцям передавала вона і у розписці, яку вона дала матері, написала, що будинок буде купувати для матері. У матері виникло бажання переоформити будинок на себе і 29 грудня 2011 року вони звернулись до Правобережної товарної біржу і біржею був посвідчений договір про продаж нею будинку матері. Вважає, що мати має право на будинок. Придбати будинок вони вирішили давно ще знаходячись у шлюбі. З жовтня 2010 року вона з позивачем не проживала. Позивач був присутній у нотаріуса. Раніше у неї не було бажання звертатись з позовом про стягнення з позивача грошей за продану квартиру. Чому до суду звернулась тільки зараз відповідати не бажає. Розписка матері була написана нею. Пред*явлений нею позов просить задовольнити. Також визнає пред*явлені матір*ю позовні вимоги і також просить суд його задовольнити. У задоволенні первісного позову просить відмовити.

Представник відповідачки пояснив, що сторонами шлюб був зареєстрований 12 серпня 1989 року. Шлюбні стосунки сторонами були припинені у жовтні 2010 року. У період шлюбу сторонами була придбана квартира АДРЕСА_1. 18 березня 2011 року відповідачкою був придбаний будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську. Будинок відповідачкою був придбаний за власні кошти та з допомогою батьків. Позивач участі у придбанні будинку не приймав і на час придбання будинку мешкав у іншої жінки і мав іншу сім*ю. Позивач не знає хто продав будинок і гроші за будинок платила відповідачка. Відповідачка гроші у сумі 80.000 гривень для купівлі і ремонту будинку отримала від своєї матері. Позивач, ввівши відповідачку у оману, продав квартиру. При посвідченні договору купівлі-продажу будинку відповідачка була присутня у нотаріальній конторі. При продажі квартири відповідачка, ніби-то, щось підписувала але він не знає чи знаходилась вона у нотаріальній конторі. Пред*явлений 3-ю особою позов визнає повністю та вважає, що він підлягає задоволенню. Також вказав, що відповідачка не могла придбати будинок із-за відсутності коштів для його придбання. Позивач, продавши квартиру, обманув відповідачку і не дав грошей для придбання будинку. Тому відповідачка гроші для придбання будинку позичила у своєї матері, оформивши документи на своє ім*я. Після проведення у будинку переобладнання відповідачка продала будинок своїй матір. На той час посвідчення договорів купівлі-продажу Товарними біржами були дозволені. Посвідчити договір нотаріально не могла із-за проведеного переобладнання. Вони мають докази, що у позивача коштів для придбання будинку не було. Це стверджується його особистими поясненнями та розпискою. Позивач був травмований у червні 2011 року, коли співмешкав з іншою жінкою. У задоволенні первісного позову просить відмовити. Просить задовольнити зустрічний позов та позов 3-ї особи.

3-я особа, ОСОБА_3, пояснила, що до неї приїхала дочка, відповідачка по справі, і попросила допомогти їй у придбанні будинку. Вона вирішила, що будинок необхідно оформити на її ім*я тому, що у неї є ще діти та онуки. Вона хворіє і для проведення ремонту будинку наймала людей і платила їм гроші. Пред*явленого нею позову не читала, але підтримує і просить його задовольнити. Вона боялась, що зять може відібрати будинок і тому звернулась до біржі. На той час зять ще не претендував на будинок. Також з її ініціативи звернулись до суду про визнання біржового договору дійсним. Вона не пам*ятає хто писав розписку і що було написано у розписці. Просить позов задовольнити.

Представник 3-ї особи, пред*явлений позов підтримав та пояснив, що відповідачка по справі, ОСОБА_2, дочка 3-ї особи і у шлюбі з позивачем знаходилась до 28 листопада 2011 року. У жовтні 2010 року її дочка припинила сімейні стосунки з позивачем і запропонувала їй переїхати до неї жити. Житла у відповідачки не було тому, що позивач, продавши квартиру, обіцянки у допомозі грішми та придбання житла не виконав. Тому на початку 2011 року 3-я особа з відповідачкою вирішили придбати будинок. Пошуком житла займалась відповідачка і спірний будинок був придбаний за кошти 3-ї особи. Можливість придбати будинок у 3-ї особи була бо розмір отримуваної нею пенсії складав більше 12.000 гривень на місяць. 18 березня 2011 року, згідно розписки, дочка, відповідачка по справі, отримала від матері 80.000 гривень для придбання будинку і в цей же день був укладений та посвідчений договір купівлі-продажу будинку. Придбаний будинок був зареєстрований на відповідачку. 29 грудня 2011 року дочка у виконання укладеної домовленості, згідно біржового договору купівлі-продажу, право власності на будинок відповідачкою було передано матері. Рішенням суду від 01 грудня 2014 року було відмовлено у визнанні дійсним біржового договору. Вважає, що стороною договору купівлі-продажу будинку у якості покупця будинку невірно вказана відповідачка по справі, дочка 3-ї особи. Покупцем будинку необхідно було вказати 3-ю особу. Відповідачка придбала будинок за гроші матері, 3-ї особи. У даному випадку була порушена ч.1 ст.655 ЦК України. При укладенні договору купівлі-продажу дочка 3-ї особи діяла від свого імені, але в інтересах матері. Фактичним покупцем є 3-я особа. Оформити будинок на своє ім*я 3-я особа не мала можливостві у зв*язку із хворобою та проживанням у селі. Просить позов задовольнити.

Представник 3-ї особи ОСОБА_3, ОСОБА_6 пояснив, що 3-я особа - це його мати. Позовні вимоги матері він підтримує. Для придбання будинку гроші давала мати, що стверджується розпискою. Мати проживає у селі але часто буває у дочки, відповідачки по справі. Мати пред*явила позов у зв*язку з пред*явленням ОСОБА_1 позову про поділ будинку. Мати з дочкою також укладали біржову угоду. При покупці будинок був непридатний для проживання.

3-я особа Прасолова /Чорнявська/ А.В. пояснила, що сторони вона знає. Однак стосунків з ними не має ніяких. Будинок вона продала подружній парі. Договір купівлі-продажу був посвідчений нотаріально і у нотаріальній конторі були примутні позивач з відповідачкою. Будинок був проданий за 15.000 доларів США. Гроші при укладенні договору купівлі-продажу передала сімейна пара, сторони по справі. ОСОБА_3 не знає. Фінансових претензій ні до кого не має. На час укладення договору купівлі-продажу будинку 7.500 доларів було еквівалентно 60.000 гривням і тому у договорі продаж був вказаний у гривнях. Вона будинок продавала з ОСОБА_7, яка померла. Стосовно продажу будинку вони помістили об*яву у газеті. Прийшов ОСОБА_1, позивач, оглянув будинок і після цього уклали договір. На час продажу у будинку ніхто не жив. Вона отримала гроші за будинок і віддала від будинку ключі.

Суд, вислухавши сторони, їх представників, 3-х осіб, представника 3-ї особи, свідків, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а у задоволені позовних вимог відповідачки за первісним позовом та 3-ї особи, яка заявила самостійні вимоги, необхідно відмовити.

Свідок ОСОБА_8 пояснив, що сторони він знає. Стосунки на час проведення ремонту у будинку зі сторонами були нормальні, а у теперішній час з позивачем хороші, а з відповідачкою погані. У кінці 2010 року позивач звернувся до нього з проханням зробити у будинку ремонт: опалення, провести воду, каналізацію, провести електропроводку, зробити стяжку, забити цоколь. Перемовини про ремонт будинку вони вели взимку 2011 року у квартирі по вулиці Горького. Будівельними роботами він займається на протязі 10 років і може визначити які саме будівельні роботи необхідно проводити. Він зберіг всі документи стосовно придбаних будівельних матеріалів. Всі проведені ним будівельні роботи у будинку у нього занотовані у його записній книжці. Він сторонам, як сім*ї, допомагав вибирати будинок і часто бував у них в гостях. На час придбання будинку вони жили разом в одній квартирі по вулиці Горького, вели спільне господарство, разом їздили в село. Поки вони жили разом, всі матеріали купував позивач і розраховувався за виконану роботи грішми, які були на його кредитній картці. Частково за виконану роботу розраховувалась і відповідачка. Нині спірний будинок сторони купили на початку 2011 року. На той час між ними стосунки були нормальні. Проводити опалення він почав ще до купівлі ними будинку у лютому 2011 року і закінчив його влітку. У серпні сторони вже не жили. Після проведення опалення відповідачка відмовилась оплачувати проведену ним роботу. Тому між ними стосунки погані. Всі проведені ним ремонтні роботи у будинку сторін він записані у його блокноті: яка робота була виконана, на яку суму та які придбавались будівельні матеріали, яку суму грошей платив позивач за виконану роботу. У будинок сторони перебрались жити весною 2011 року і займались його ремонтом. Вбиральня і вода знаходились на вулиці і у будинку були умови для проживання.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що позивача вона знає і стосунків з ним немає ніяких, а з відповідачкою стосунки нормальні. Вона з позивачем співмешкала з осені 2010 року по осінь 2011 року. Вони орендували квартиру у Лівобережній частині м. Дніпродзержинська. Вона планувала зареєструвати з позивачем шлюб. Їй відомо, що сторони продали квартиру і позивач не мав наміру мешкати у будинку, який вони придбали. До чоловіка вона переїхала у кінці 2011 року. На той час вона була заміжня.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивач її дядько. Він з відповідачкою жили разом. Вони продали квартиру і придбали для сім*ї будинок. Після продажу квартири вони продовжували у ній жити та проводили ремонт у будинку. Квартиру вони продали у березні 2011 року і у цьому ж місяці купили будинок. Будинок для проживання був непридатний і вони будинок перебудували і провели капітальний ремонт. При ремонті будинку у травні 2011 року позивач покалічився і її син відвозив його до лікарні. У 2011 році у позивача з*явилась інша жінка, ОСОБА_9, і між сторонами були скандали. Позивач прожив зі ОСОБА_9 з липня по вересень 2011 року і вони розійшлись у кінці 2011 року. Вона до сторін приходила по квітень 2011 року, коли вони у будинку проводили ремонт. Біля будинку був старий паркан.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що сторони знає і з ними стомунки дружні. Вони жили по сусідству у квартирі по вулиці Горького. Цю квартиру сторони продали і купили будинок. Відповідачка їй говорила, що вони вирішили придбати будинок і саме з цією метою продають квартиру. Продовжуючи після продажу квартири проживати у ній, сторони проводили ремонт у будинку. Ремонтуючи будинок, позивач покалічився. Також відповідачка їй говорила, що позивач влітку став мешкати з іншою жінкою.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що сторони знає. Вона з ними познайомилась у 1997 році коли сторони придбали квартиру по вулиці Горького. Вона, свідок, проживає у власному будинку і позивач у неї цікавився чи продається будинок. Потім їй стало відомо, що сторони придбали будинок але продовжували проживати у квартирі. Також їй стало відомо, що позивач травмував ногу.

Свідок ОСОБА_13 пояснив, що сторони знає з 2007 року і стосунки з ними дружні. Він позивачу на його прохання підшукував і допоміг придбати будинок. Сторони продали квартиру і придбали будинок. Вони у будинку проводили ремонт і у травні 2011 року позивач покалічив ногу. Відповідачка показувала йому, як вони ремонтували будинок у 2011 році та як вирили яму. Проводячи ремонт вони продовжували жити у квартирі. Потім вони розійшлись. ОСОБА_14 він не знає і в будинку сторін його не бачив.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що сторони знає. З позивачем вони разом працювали з січня 2011 року. Позивач говорив, що придбав будинок, що буде перебиратись жити у будинок, що болгаркою у травні 2011 року покалічив ногу. Влітку 2011 року позивач познайомив його зі своєю співмешканкою, а у вересні 2011 року він з нею вже припинив співмешкання.

Свідок ОСОБА_14 пояснив, що сторони знає. З позивачем не має ніяких стосунків, а з відповідачкою сусідські. Пояснив, що проживає по сусідству і його будівельники допомогали відповідачці проводити ремонт: виміряли паркан, викопували яму. Роботу замовляла відповідачка. Як розраховувалась відповідачка він не знає і не бачив. Він відповідачці позичав гроші для проведення у будинку ремонту. Ремонті роботи проводились у 2011 році. Приходив до відповідачки приблизно один раз на тиждень чи на місяць. Він не знає у якому році купили будинок. Позивача у будинку він бачив один чи два рази і один раз позивач у нього ставив свій автомобіль. Позивачка говорила, що чоловік її залишив. Він не пам*ятає чи давав позивачу газовий балон.

Свідок ОСОБА_16 пояснила, що сторони знає. З позивачем стосунки нормальні. Відповідачка її подруга і є двоюрідною сестрою її чоловіка і стосунки близькі. У сім*ї сторін скандали почались з літа 2010 року. Восени 2010 року позивач перестав ночувати вдома і не допомагав відповідачці фінансово. Вона відповідачці давала гроші для придбання цукру. У грудні 2010 року вони вже не жили. Зі слів відповідачки їй відомо, що позивач повинен був дати їй гроші для придбання житла після продажу квартири. Будинок придбали за гроші матері відповідачки. Будинок потребував ремонту і відповідачка наймала робітників. Вона, свідок, у травні 2011 року у будинку клеїла шпалеру, а ОСОБА_1 не допомагав. У будинок відповідачка вселилась у березні 2011 року, а позивач мешкав з іншою жінкою. Вона не знає коли вони продали квартиру по вулиці Горького. Відповідачка їй сказала, що знайшла будинок і позивач участі у придбанні будинку не приймав. У 2011 році вона позивача у будинку не бачила. Ногу позивач покалічив весною 2011 року але у будинку він не жив. Позивачці також допомагав ОСОБА_14

Свідок ОСОБА_17 пояснив, що позивач по справі його батько і з ним він стосунків не підтримує з кінця 2010 року і батько йому не допомагав. Він проживає з матір*ю. На будівництві будинку він батька не бачив. Не допомагав батько і фінансово у ремонті будинку. Він точно не може сказати хто купував будинок. Йому на той час було 15 років. У будинок батько не вселявся і де жив він не знає. Він не може конкретно сказати коли вони вселились у будинок. Також він не може сказати коли продали квартиру і коли купили будинок: до продажу квартири чи після її продажу. З кінця 2010 року батько йому не допомагає. ОСОБА_14 допомагав шукати для купівлі будинок.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що вона голова квартального комітету по вулиці Хасанова. Сторін не знає. ОСОБА_9 з чоловіком до літа 2011 році проживали по вулиці Хасанова і доглядали за дідом. Це вона знає, бо їхні діти ходили в один клас.

Свідок ОСОБА_19 пояснила, що сторони знає. Вони знайомі. Вона неодноразово була в гостях у сторін і у будинку проводився ремонт. Завозили будівельні матеріали. Їй невідомо коли сторони продали квартиру і придбали будинок. Стосунки між сторонами були нормальні. До них у квартиру вона приходила у січні 2011 року, а у будинок весною 2011 року два-три рази у місяць і їхнього сина вона там не бачила.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що сторони знає і стосунки з ними дружні. Позивач просив допомогти придбати будинок. Однак будинок вони знайшли та придбали без його допомоги. При ремонті будинку позивач болгаркою покалічив ногу. Сторони ремонтували будинок удвох. У сторін все було нормально і взимку 2011 року він їх відвозив у смт. Кринички на збори у маркетінг. Вони говорили, що будуть продавати квартиру.

Свідок ОСОБА_21 пояснив, що сторони знає і стосунки з ними нормальні. Йому відомо, що взимку 2011 року вони продали квартиру і придбали будинок. У будинку проводили ремонт, а проживали у квартирі. Він їм допомогав проводити ремонт: опалення, каналізацію. Влітку 2011 року позивач проживав у Лівобережній частині м. Дніпродзержинська. За роботу оплату проводив позивач і разом з позивачем вони за гроші, які позивач знімав з кредитної картки, купували будівельні матеріали. Яму у будинку викопували при допомозі трактора і нога позивича була у гіпсі.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що сторони знає давно. Однак стосунків між ними немає ніяких. Його дружина і ОСОБА_1 співмешкали і розійшлись влітку 2011 року. З 2010 по 2011 рік він з дружиною не проживав. Стосовно придбання сторонами будинку він нічого не знає. Влітку 2011 року його дружина проживала по вулиці Хасанова.

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що сторони знає. Однак ніяких стосунків між ними немає. У 2011 року вона у сторін, подружньої пари, яка мала двох дітей, придбала квартиру. Була нормальна сім*я. Гроші за квартиру вона дала їм обом. Щоб було швидше гроші сторони перераховували разом. Після продажу квартири сторони у квартирі ще прожили півтора місяці. Квартиру вона придбала за 15.000 доларів США із яких 500 доларів був завдаток, а 14.500 доларів США вона сторонам передала у нотаріальній конторі. Вона до сторін приходила кілька разів і вони всією сім*єю були вдома. Це була порядна сім*я і конфліктів між ними не було ніяких. Стосовно придбання квартири вона домовлялась з ними обома. Вони вдвох запропонували їй придбати у них квартиру без ріелтора і вона відразу їм дала завдаток. Вона має розписку, що сторони отримали від неї 15.000 доларів США. Однак, договір купівлі-продажу оформили за меншу суму щоб менше платити податок.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України: «ОСОБА_15, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини /навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо/ самостійного заробітку /доходу/. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя».

У судовому засіданні було встановлено, що шлюб сторонами був укладений 12 серпня 1989 року. 28 листопада 2011 року заочним рішенням суду шлюб сторін був розірваний.

У судовому засіданні було встановлено, що 18 березня 2011 року сторонами був придбаний житловий будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську.

Таким чином, нині спірний будинок сторонами був придбаний у період шлюбу і тому є їхньою спільною сумісною власністю.

У теперішній час між сторонами виникла необхідність розподілу майна, придбаного у період шлюбу.

Відповідно до ст. 69 Сімейного Кодексу України: «Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу».

У судовому засіданні було встановлено, що добровільно розділити житловий будинок, який сторонами був придбаний та перебудований у період шлюбу, відповідачка не бажає.

Згідно з ч.1 ст.70 Сімейного Кодексу України: «У разі поділу майна, що є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором».

У судовому засіданні також було встановлено, що між сторонами ніякої домовленості стосовно володіння спільним сумісним майном не існувало.

Будинок сторонами був придбаний для спільного у ньому проживання.

Обставина, що сторонами у період шлюбу була продана квартира і був придбаний будинок була підтверджена свідками ОСОБА_8, ОСОБА_21, які у придбаному сторонами будинку проводили ремонтні та будівельні роботи, що ці роботи оплачував та придбавав будівельні матеріали позивач, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_15, головою квартального комітету ОСОБА_18, яка пояснила, що ОСОБА_9, кулишня співмешканка позивача, до літа 2011 року проживала ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_20 і ОСОБА_5, які пояснили, що позивач і ОСОБА_9 співмешкали і розійшлись влітку 2011 року.

Також свідки пояснили, що позивач при проведенні ремонтних робіт у придбаному будинку у травні 2011 року покалічив ногу.

Суд критично оцінює пояснення свідків ОСОБА_14 у частині, що він відповідачці позичав гроші для проведення у будинку ремонту. Показання свідка у цій частині спростовуються поясненнями самої відповідачки, яка пояснила, що після придбання нею будинку за кошти матері у неї залишались гроші на його ремонт, та поясненнями ОСОБА_3, 3-ї особи, яка у судовому засіданні пояснила, що ремонт проводився за її кошти, що вона наймала людей і платила їм гроші.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_9, колишньої співмешканки позивача у тій частині, що вони співмешкали з осені 2010 року. У судовому засіданні було встановлено, що позивач та ОСОБА_9стали співмешкати з червня 2011 року і співмешкання припинили влітку 2011 року. Разом з тим, їй було відомо, що сторонами була продана квартира і позивач не мав наміру мешкати у будинку, який вони придбали.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що його дружина проживала ІНФОРМАЦІЯ_2.

Пояснення відповідачки та її представника, що квартира була продана за 35.120 гривень спростовується поясненнями свідка ОСОБА_22, покупця квартири, яка пояснила, що сторони знає, що у 2011 року вона у сторін, подружньої пари, яка мала двох дітей, придбала квартиру. Гроші за квартиру вона дала їм обом, що гроші сторони перераховували разом, що квартиру придбала за 15.000 доларів США із яких 500 доларів був завдаток, а 14.500 доларів США вона сторонам передала у нотаріальній конторі. Стосовно придбання квартири вона домовлялась з ними обома. Вони вдвох запропонували їй придбати у них квартиру без ріелтора і вона відразу їм дала завдаток. Вона має розписку, що сторони отримали від неї 15.000 доларів США. Однак, договір купівлі-продажу оформили за меншу суму щоб менше платити податок

Пояснення відповідачки та її представника, що будинок був придбаний за 68.811 гривень спростовуються поясненнями 3-ї особи Прасолової /Чорнявська/ А.В. яка пояснила, що будинок вона продала подружній парі за 15.000 доларів США, що гроші при укладенні договору купівлі-продажу передала сімейна пара, що на час укладення договору купівлі-продажу будинку 7.500 доларів було еквівалентно 60.000 гривням і тому у договорі продаж був вказаний у гривнях.

Із акту № 4 про нещасний випадок невиробничого характеру, затвердженого начальником Дніпровського РВВС 17 травня 2011 року вбачається, що ОСОБА_1 01 травня 2011 року о 10 годині 10 хвилин за адресою: м. Дніпродзержинськ, провулок Ногінський № 3 на подвір*ї особистого будинку під час проведення ремонтних робіт через власну необережність травмував болгаркою праву ногу і отримав травму: перелом ногтевої фаланги другого пальця правої ноги, рвано-різана рана голені правої ноги /а.с.25/.

При цьому, із відповіді начальника УМВС м. Дніпродзержинська на скаргу відповідачки, що документи щодо засвідчення нещасного випадку не виробничого характеру, надані колишнім чоловіком, як такі, що не відповідають дійсності, під час проведення службового розслідування не було встановлено порушень вимог чинного законодавства. Тобто, нещасний випадок не виробничого характеру у позивача мав місце 01 травня 2011 року на подвір*ї будинку № 3 по провулку Ногінському /а.с.74/.

У судовому засіданні було встановлено, що заочним рішенням суду від 28 листопада 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. У позовній заяві про розірвання шлюбу від 11 жовтня 2011 року /а.с.27/, позивач вказав, що з грудня 2010 року шлюбних стосунків не підтримують, з травня 2011 року мешкають окремо, а з липня 2011 року він мешкає з іншою жінкою. Також у позові про розірвання шлюбу вказав, що під час спільного проживання з 12 серпня 1989 року по 01 травня 2011 року вони вели спільне господарство і ними був придбаний будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську. Із поданих сторонами суду заяв вбачається, що вони просили суд розглянути справу про розірвання шлюбу у їх відсутність.

Відповідачка, згідно поданої 28 листопада 2011 року заяви /а.с.31/, пред*явлені позивачем вимоги, викладені у позовній заяві про розірвання шлюбу, визнала у повному обсязі. Тобто, позивачка визнала, що з жовтня 2010 року у їхній сім*ї стали виникати конфлікти, з грудня 2010 року шлюбних стосунків не підтримують, з травня 2011 року мешкають окремо, а з липня 2011 року позивач став мешкати з іншою жінкою, що під час спільного проживання з 12 серпня 1989 року по 01 травня 2011 року вони вели спільне господарство і ними був придбаний будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську.

Наведене підтверджує і рішенням суду про розірвання шлюбу із якого вбачається, що з грудня 2010 року сторони припинили подружні відносини і станом на 28 листопада 2011 року, день винесення рішення суду, сторонами спільне господарство не велось, сім*я сторін розпалась і шлюб сторін необхідно розірвати. У рішенні суду також вказано, що відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі /а.с.33/.

Із договору купівлі-продажу квартири від 04 березня 2011 року вбачається, що позивач, ОСОБА_1, продав квартиру АДРЕСА_1, а ОСОБА_22, ознайомившись із змістом заяви дружини Продавця, яка дає згоду на укладення та підписання цього Договору /а.с.36/.

Із заяви відповідачки /а.с.37/ вбачається, що вона, ознайомившись зі змістом ст. 65 СК України, дає згоду своєму чоловіку ОСОБА_1 на укладання та підписання договору купівлі-продажу квартири. Також у заяві відповідачка повідомила нотаріуса, що із ОСОБА_1, позивачем по справі, вона перебуває у зареєстрованому шлюбі і вказаний правочин не супуречить інтересам їхньої родини, а також правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Відповідачці нотаріусом був роз*яснений зміст ст.,ст. 60,65 СК України. Вказана заява відповідачкою була написана та підписана 04 березня 2011 року. Тобто, за два тижні до придбання будинку /а.с.37/.

Із договору купівлі-продажу житлового будинку від 18 березня 2011 року вбачається, що ОСОБА_7 та Прасолова /Чорнявська/ А.В. продали житловий будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, а ОСОБА_23, ознайомившись із змістом заяви чоловіка Покупця, щодо його згоди на укладення та підписання цього Договору, придбала вказаний житловий будинок. /а.с.38/.

Із заяви позивача /а.с.39/ вбачається, що він, ознайомившись зі змістом ст. 65 СК України, дає згоду своїй дружині ОСОБА_23 на укладання та підписання договору купівлі-продажу житлового будинку № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську. Також у заяві позивач повідомив нотаріуса, що із ОСОБА_23 він перебуває у зареєстрованому шлюбі і вказаний правочин не супуречить інтересам їхньої родини, а також правам та інтересам малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Позивачу нотаріусом був роз*яснений зміст ст.,ст. 60,65 СК України. Вказана заява позивачем була написана та підписана 18 березня 2011 року. Тобто, в день укладення та посвідчення договору купівлі-продажу будинку /а.с.39/.

У судовому засіданні була оглянута цивільна справа № 207/4816/14-ц; № 2/207/1981/14 за позовом ОСОБА_3, 3-ї особи по справі, до ОСОБА_2, відповідачки і дочки, про визнання договору купівлі-продажу, посвідченого Правобережною Товарною біржею нині спірного будинку дійсним. Позов до суду надійшов 21 жовтня 2014 року. Тобто, у час, коли у провадженні суду вже знаходилась настояща цивільна справа.

Рішенням суду від 01 грудня 2014 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено. Рішення суду набрало чинності.

У судовому засіданні також була оглянута цивільна справа № 207/981/15-ц; № 2/207/713/15 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_7, Прасолової /Чорнявської/ А.В. про визнання частково недійсним договору купівлі- продажу нині спірного будинку. Позов до суду надійшов 10 березня 2015 року. Тобто, також у час, коли у провадженні суду вже знаходилась настояща цивільна справа.

Вказаний позов за заявою позивачки був залишений без розгляду.

Пред*являючи вказаний позов, позивачка ОСОБА_3 до позовної заяви у підтвердження позовних вимог додала розписку від 01 лютого 2011 року /а.с.16 № № 207/981/15-ц; № 2/207/713/15/, із якої вбачається, що ОСОБА_23, відповідачка по справі, 01 лютого 2011року отримала безпосередньо від ОСОБА_3, 3-ї особи по справі, суму у розмірі 80.000 гривень на придбання будинку, яку зобов*язується повернути до 30 грудня 2011 року. Розписка написана на календарному листку за 08 лютого, а на звороті 09 лютого.

При цьому, 3-я особа по справі ОСОБА_3, звертаючись до суду з настоящим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог Прасолова /Чорнявська/ ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним у частині покупця, визнання її, ОСОБА_3 покупцем за договором купівлі-продажу будинку, визнання права власності на будинок, також додала до пред*явленого не5ю позову розписку, однак, уже іншого змісту та від іншої дати --- 18 березня 2011 року /а.с.90/, із якої вбачається, що ОСОБА_23, відповідачка по справі, 18 березня 2011року отримала безпосередньо від ОСОБА_3 80.000 гривень на придбання будинку на ім*я останньої. Розписка написана на календарному листку за 31 січня, а на звороті 29 січня.

Таким чином, у матеріалах настоящої справи знаходяться дві розписки відповідачки ОСОБА_2 але на різних листках календаря, різних дат та різного змісту:

що 01 лютого 2011 року вона отримала безпосередньо від ОСОБА_3 /3-ї особи і матері/ суму у розмірі 80.000 гривень на придбання будинку, яку зобов*язується повернути до 30 грудня 2011 року;

що 18 березня 2011року отримала безпосередньо від ОСОБА_3 /3-ї особи і матері/ суму у розмірі 80.000 гривень на придбання будинку на ім*я останньої. Розписка написана на календарному листку за 31 січня, а на звороті 29 січня.

У судовому засіданні відповідачка пояснила, що розписка написана нею.

Суд критично оцінює ці дві розписки, які були надані відповідачкою ОСОБА_2 своїй матері, позивачці по справі ОСОБА_3 у тій частині, що вказані розписки різного змісту, від різних дат та на різних листках календаря, що викликає сумнів в тому, що гроші на придбання нині спірного будинку були надані матір*ю відповідачки, 3-ю особою, та будинок був придбаний за гроші матері відповідачки, 3-ї особи по справі.

ОСОБА_3, 3-я особа по справі та позивач, є матір*ю відповідачки і заінтересована у вирішенні справи на користь своєї дочки. Вказане стверджується і пред*явленими нею позовами 21 жовтня 2014 року про визнання договору купівлі-продажу, посвідченого Правобережною Товарною біржею нині спірного будинку дійсним, який до суду надійшов у час, коли у провадженні суду вже знаходилась настояща цивільна справа, та позовом від 10 березня 2015 року про визнання частково недійсним договору купівлі- продажу нині спірного будинку, який також надійшов до суду у час, коли у провадженні суду вже знаходилась настояща цивільна справа та який за її заявою судом був залишений без розгляду.

При цьому, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 пред*явила зустрічний позов до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок, а ОСОБА_3 пред*явила позов до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним у частині покупця, визнання її, ОСОБА_3, покупцем за договором купівлі-продажу будинку, визнання права власності на будинок на той же самий будинок.

Відповідачка ОСОБА_2, підтримуючи свої позовні вимоги у частині визнання за нею права особистої приватної власності на житловий будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, наполягаючи на задоволенні пред*явлених нею позовних вимогах, одночасно повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_3, 3-ї особи, своєї матері, про визнання договору купівлі-продажу будинку № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську недійсним у частині покупця, визнання ОСОБА_3 покупцем за договором купівлі-продажу будинку № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, визнання за ОСОБА_3 права власності на будинок № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську.

Суд вважає і у судовому було встановлено, що договір купівлі-продажу будинку № 3 по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, укладений і посвідчений 18 березня 2011 року ОСОБА_2 з ОСОБА_7 та Прасоловою /Чорнявська/ А.В. відповідно до чинного законодавства.

При таких обставинах суд, оцінюючи всі докази, зібрані по справі у їх сукупності вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, а у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 та ОСОБА_3 необхідно відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд вважає, що з ОСОБА_2 на його користь підлягають стягненню понесені ним судові витрати у вигляді судового збору.

Судові витрати понесені ОСОБА_2 і ОСОБА_3 суд вважає за необхідно покласти на них же.

Керуючись ст.ст.60, 69, 70 СК України, ст.ст.321, 655 ЦК України, ст.ст.6-14, 60, 212-218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права спільної сумісної власності на будинок, визнання права власності на 1/2 частину будинку --- задовольнити.

Визнати будинок № 3 загальною площею 55,3м.кв. по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, Україна, спільною сумісною власністю подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинку № 3 загальною площею 55,3м.кв. по провулку Ногінському у м. Дніпродзержинську, Дніпропетровської області, Україна.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права особистої приватної власності на житловий будинок, визнання квартири спільною сумісною власністю, яке набуте за час шлюбу, стягнення 1/2 частини вартості квартири --- відмовити.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_1, третя особа, яке не заявляє самостійних вимог Прасолова /Чорнявська/ ОСОБА_4, про визнання договору купівлі-продажу будинку недійсним у частині покупця, визнання ОСОБА_3 покупцем за договором купівлі-продажу будинку, визнання права власності на будинок --- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору у сумі 243 гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене на протязі 10 днів з моменту його оголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Суддя: / ОСОБА_24 /