Справа № 578/448/16-ц
провадження № 2/578/167/16
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2016 року смт Краснопілля

Краснопільський районний суд Сумської області в складі головуючого судді Косар А.І.

за участю

секретаря судового засідання Литвин А.В.

представника позивача адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснопілля цивільну справу позовного провадження

за позовною заявою ОСОБА_2

до Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області

про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати за нею право власності на житловий будинок /літера А-1 за планом/, 1957 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1957 року побудови, загальною площею 35.2 кв. м., житловою площею 17.9 кв. м., погріб /літер п/г за планом/, 1957 року побудови, загальною вартістю 18116,00 грн., розташованих за адресою : село Грунівка вулиця Василівська будинок номер девятнадцять Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за заповітом після померлої 24 січня 2011 року ОСОБА_3.

Вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, спадщину прийняла в установленому законом порядку у визначений рішенням суду строк шляхом звернення до органу нотаріату, проте їй відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухомість, розташовану на території Сіннівської сільської ради, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу. Інших спадкоємців не має, але в позасудовому порядку вирішити спір не має можливості.

Позивач у судове засідання не прибула, повідомлялась належним чином. Представник позивача адвокат ОСОБА_1П /ордер серія СМ № 54 від 06.06.2016/ в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з наведених у позові підстав /ас. 48-50/.

Відповідач явку представника в судове засідання не забезпечив, відповідно поданої заяви не заперечує проти задоволення позову і просить справу розглянути за відсутності його представника /ас. 42/.

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності вищезазначених осіб відповідно до вимог ст.ст. 158, 169 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судовим розглядом за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_3 була користувачем житлового будинку та господарських споруд по вулиці Василівській будинок номер девятнадцять у селі Грунівка Краснопільського району Сумської області, проте за життя належним чином не оформила .

24 січня 2011 року померла ОСОБА_3 /копія ас. 7/, на день смерті самотньо проживала за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1 /ас. 11/.

За життя ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений 03 листопада 2010 року секретарем виконавчого комітету Сіннівської сільської ради Краснопільського району Сумської області, реєстр за № 98, за яким усе своє майно заповідала ОСОБА_2 /копія ас.8/; за заявою останньої заведена спадкова справа /ас. 33-35, копія спадкової справи ас. 36-41/; 30 березня 2016 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок за означеною адресою у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа /ас. 17/.

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані із набуттям права власності на спадкове майно, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі -ЦК України).

Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Позивач згідно з правилами ч. 1 ст. 1269, ст. 1272 ЦК України прийняла спадщину за заповітом, водночас, оформити спадщину на житловий будинок у с. Грунівка по вул. Василівській, 19 Краснопільського району Сумської області не може через відсутність у неї правовстановлюючого документа.

Проте, у матеріалах справи є докази того, що зазначений вище житловий будинок належав на праві власності ОСОБА_3: довідка сільської ради ; фотокопії особового рахунку по господарської книги 2006-2015, облікова картка обєкта по господарського обліку на 2011-2015 роки /ас. 19, копії ас. 20-23/.Земельна ділянка загальним розміром 0,23 га рахується приватизованою ОСОБА_3, але за життя правовстановлюючий документ на земельну ділянку не отримувала /ас. 18/.

Таким чином, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували (не оформили). Не зробила цього і спадкодавець ОСОБА_3, про що свідчить Довідка-характеристика комунального підприємства «Сумське бюро технічної інвентаризації» Сумської міської ради від 15.03.2016 № 2994, за змістом якої право власності на обєкт нерухомого майна, розташованого у с. Грунівка по вулиці Василівській, 19 Краснопільського району Сумської області, не зареєстровано; рік будівництва будинку 1957, загальна площа 35,2 кв. м., відсоток зносу 70%; загальна інвентаризаційна вартість будівель та споруд станом на 15.03.2016 становить 18116 грн.; самочинна реконструкція відсутня / ас. 16/.

ОСОБА_4 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах та селищах міського типу Української PCP. затверджена заступником Міністра комунального господарства Української PCP 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов'язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ, в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах. Тобто, записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення» (втратила чинність) було вперше встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва. Тобто, до 05 серпня 1992 року не передбачалася процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності.

Отже, сукупність зазначених вище доказів, досліджених у судовому засіданні, указує на належність ОСОБА_3 на праві власності житлового будинку по вулиці Василівській, 19 у селі Грунівка Краснопільського району Сумської області.

Із 1979 року в Україні (УРСР) погосподарський облік у сільських Радах народних депутатів здійснюється за особливою формою статистичного обліку.

Так, згідно п. 1 Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів, затверджених ЦСУ СССР 13.04.1979 № 112/5, документами погосподарського обліку для сільських Рад народних депутатів, зокрема, є форма № 1 - «Погосподарська книга».

Відповідно п. 7 до Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських радах народних депутатів затверджених ЦСУ СССР 12.05.1985 № 5-24/26, ці книги погосподарського обліку використовуються, зокрема, для обліку житлових будинків, що належать громадянам на праві приватної власності.

Пунктами 18, 40 Вказівок 1979 року та пунктами 18, 39 Вказівок 1985 року передбачено, що погосподарська книга складається, зокрема, із розділу: «Споруди, які є особистою власністю господарства», у якому записуються дані про житловий будинок, назву інших споруд і рік їх будівництва.

ОСОБА_4 про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах, селищах міського типу УРСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української УРСР 31.01.1966, погодженої заступником Голови Верховного Суду УРСР від 15.01.1966, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13.12.1995 № 56 вбачається, що державній реєстрації підлягали лише будинки та домоволодіння в межах міст і селищ міського типу, будинки ж, розташовані у селах реєстрації не підлягали.

Отже, у 1957 році, тобто в період забудови спірного домоволодіння у сільській місцевості державна реєстрація об'єктів нерухомості взагалі не передбачалася.

Тому, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, зокрема, у сільській місцевості не залежало від державної реєстрації цього права.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 за змістом пункту 62 ОСОБА_4 про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР від 31.10.1975 № 45/5, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

Тобто записи у погосподарських книгах визнавались актами органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Відповідно до роз"яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

У відповідності до ч.1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Також, власник майна, згідно ст. 392 ЦК України, може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Крім того, п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У теперішній час право позивача на спадщину за заповітом ніким не оспорене і спадщина не визнана відумерлою, належним відповідачем по даній справі є Сіннівська сільська рада Краснопільського району Сумської області, на території якої знаходиться вказане спадкове майно. Інших спадкоємців, які б прийняли спадщину у встановленому порядку, не має; інтереси суміжного землекористувача при забудові не порушено.

За інформації компетентних органів будівлі та споруди побудовані в межах «червоних» ліній в межах земельної ділянки без порушень ДБН 360-92*; відповідають вимогам санітарних та протипожежних норм /ас. 24-26/.

Згідно технічного паспорту виготовленого 15.03.2016 року Комунальним підприємством «Сумське міське бюро технічної інвентаризації», житловий будинок, розташований за адресою: село Грунівка вулиця Василівська, 19 Краснопільського району Сумської області складається з житлового будинку/літера А-1 за планом/, 1957 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1957 року побудови, загальною площею 35.2 кв. м., житловою площею 17.9 кв. м., погрібу /літер п/г за планом/, 1957 року побудови / копія ас. 12-15/.

Отже, враховуючи сукупність доказів, досліджених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на день смерті ОСОБА_3 її право власності на житловий будинок, розташований у с. Грунівка по вул. Василівська, 19 Краснопільського району Сумської області було посвідчено у порядку, передбаченому діючим на той час законодавством, а тому цей будинок увійшов до складу спадщини.

Право, яке належало ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, не припинилося внаслідок її смерті. Дане право не відноситься до прав, які не входять до складу спадщини. Це право в порядку спадкування перейшло після його смерті до позивача ОСОБА_2, яка прийняв спадщину у належний спосіб, але отримати свідоцтво про право на спадщину в порядку спадкування на вказане будинковолодіння в нотаріальній конторі не може, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому її право підлягає захисту, іншим шляхом вирішити спір не можливо.

З огляду на викладене, враховуючи правила ч. 1 ст. 61 ЦПК України, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідно до частини третьої ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, позов є обґрунтованим і підставним до задоволення у повному обсязі.

Керуючись статтями 3, 10- 11, 58-61, 79, 88, 174, 197,209, 212, 214 - 215, 218, 294 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, право власності на житловий будинок /літера А-1 за планом/, 1957 року побудови з прибудовою /літер а за планом/, 1957 року побудови, загальною площею 35.2 кв. м., житловою площею 17.9 кв. м., погріб /літер п/г за планом/, 1957 року побудови, загальною вартістю 18116,00 грн., розташованих за адресою : село Грунівка вулиця Василівська будинок номер девятнадцять Краснопільського району Сумської області, по праву спадкування за заповітом після померлої 24 січня 2011 року ОСОБА_3.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду Сумської області через Краснопільський районний суд Сумської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу і рішення за цією скаргою не скасовано, воно набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А. І . Косар