провадження № 2/243/2249/2016
справа № 243/4219/16-ц
Словянський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Ільяшевич О.В.,
при секретареві Хміль О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, -
25 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 09 листопада 2013 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Шлюб був зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 892. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Протягом останніх двох років, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до позивачки, створення доброзичливої морально-психологічної атмосфери. З ініціативи відповідача між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина. Позивачка переконана, що відновити сімейні стосунки із відповідачем та зберегти родину є неможливим. Спільного господарства сторони не ведуть, спір з приводу поділу спільного майна чи місця проживання дитини відсутній. Крім того, відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою родину. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має.
У зв'язку із викладеним, позивачка вимушена була звернутися до суду та просити ухвалити рішення яким розірвати шлюб укладений між нею та ОСОБА_2, та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини всіх його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, з дня звернення до суду і до досягнення сином повноліття.
Позивачка ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду заяви, у судове засідання не зявилась, засобами електронної пошти надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позов задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Згідно із Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання відповідача, що позбавляє суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання та перебування відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Суд зважає, на те, що згідно даними Мінсоцполітики, відповідач ОСОБА_2 не є внутрішньо переміщеною особою. Тому, відповідно розяснень ВССУ (вих. № 10-1437/0/4-14 від 13 жовтня 2014 року), згідно із вимогами ч. 9 ст. 74 ЦПК України, виклик у судове засідання відповідача був здійснений шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження - газеті «Урядовий курєр».
Однак, незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки від відповідача не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, як то передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин, які б могли бути визнані судом поважними, у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів відповідно ст. 224-228 ЦПК України.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Так, судом встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб Серія: І-НО №340078, з 09 листопада 2013 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 20).
Від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 мають малолітню дитину ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвами про народження: Серія: І-НО № 589408 (а.с. 4).
Протягом останніх двох років, сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між сторонами. Відповідач нехтує сімейними цінностями, такими як повага до позивачки, створення доброзичливої морально-психологічної атмосфери. Між сторонами постійно виникають сварки. Відновити сімейні стосунки із відповідачем та зберегти родину є неможливим. Спільного господарства сторони не ведуть.
Згідно із довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, разом із ОСОБА_1 прибув також і малолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1( а.с.6).
Згідно із даними Мінсоцполітики за № 9116/о/14-16/081 від 23 червня 2016 року, відповідач ОСОБА_2 не є внутрішньо переміщеною особою(а.с.18).
Спору з приводу поділу спільного майна чи місця проживання дитини відсутній.
Крім того, відповідач самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою родину. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча спроможний її надавати, оскільки має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має.
Суд виходить з вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України відповідно яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості і кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідач у судове засідання не зявився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача.
Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Дитина залишається із матірю.
Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем, або відновити своє дошлюбне прізвище.
Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « Марченко », суд приходить до висновку, що слід його залишити.
Відповідно положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження.
Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України.
У ч. 2 ст. 181 СК України, зазначається, що за рішенням суду кошти на утримання дітей можуть бути присуджені у частці від доходу батька (матері).
Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України.
З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає разом із позивачкою, має задовільний стан здоров'я, власних доходів не має, а тому потребує матеріальної допомоги, а також те, що відповідач є працездатним, утриманців не має, аліментів більше нікому не сплачує, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки на утримання сина необхідно стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини.
Відповідно положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.
З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання сина не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх слід стягувати аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.
Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць, згідно із вимогами ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою оголошення в пресі, входять до предмету доказування по справі.

Як видно із витягу газети "Урядовий кур'єр", дійсно, були здійснені оголошення у пресі про виклик відповідача до суду, вартість якого, згідно із наданою позивачкою квитанцією, склала 693 грн. 00 коп.

Також, як видно з платіжного доручення, позивачкою, за позовну вимогу про розірвання шлюбу, був сплачений судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України, Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи наведене, а також те, що позов судом задоволений повністю, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню витрати позивачки повязані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 693 грн. 00 коп., та судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп., який нею був сплачений при зверненні до суду із вимогою про розірвання шлюбу.

В дохід держави з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. в частині позовних вимог про стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 104 ч. 2,105 ч. 3, 110 ч.1, 112, 113, 115, 180,182,183, СК України, ст. ст. 10, 58, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224-228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Шлюб, укладений між громадянами України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, (дошлюбне прізвище Назаревич) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрований міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 892 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1, після розірвання шлюбу, прізвище - «Марченко».

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, пр-т. Перемоги АДРЕСА_1, на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 25 травня 2016 року до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в межах платежу аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, пр-т. Перемоги АДРЕСА_1, витрати позивачки повязані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у розмірі 693 (шістсот девяносто три) грн. 00 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН:НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_6, пр-т. Перемоги АДРЕСА_1, судовий збір, у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_5, судовий збір в дохід держави у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на р/р 0075, код ЄДРПОУ (суд) 22030001, отримувач Словянське УК у м. Словянську, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001.

До суду відповідачем може бути подана заява про перегляд заочного рішення протягом десяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем, в такий же строк з дня залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 15 липня 2016 року.

Головуючий - суддя: О.В. Ільяшевич