Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 червня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2

секретар судового засідання Мельник С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом та зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 задоволено у повному обсязі.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на спадкове майно за законом, а саме на 1/3 частину житлового будинку з надвірними будівлями по вул. Дубенщина, 56 в с. Глинськ Здолбунівського району Рівненської області, 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2719 га та кадастровим номером № :01:002:0049 с. Копани Дубенського району Рівненської області, що залишилася після смерті спадкодавця батька, ОСОБА_5, який помер 25 вересня 2014 року.

Зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_3 право особистої власності на житловий будинок з надвірними будівлями по вул. Луговій 31 в с. Копани Дубенського району Рівненської області; земельну ділянку для обслуговування житлового будинку та господарських будівель по вул. Луговій 31 в с. Копани Дубенського району Рівненської області площею 0,25 га.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено за безпідставністю.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 покликається на порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що спірний будинок в с. Глинськ вона придбала за кошти, отримані від продажу батьківської квартири.

____________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 562/1717/15-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_7

Провадження № 22-ц/787/1177/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_8

Договір купівлі-продажу цього будинку було укладено через три тижні після продажу цієї квартири за ціною значно меншою ніж та, за якою було її продано.

З умов договору купівлі-продажу будинку в с. Глинськ вбачається, що згода померлого на укладення цього договору не надавалася, що є додатковою підставою стверджувати, що будинок у с. Глинськ ОСОБА_6 придбала за особисті кошти.

Додає, що рішення суду щодо невизнання її особистою приватною власністю земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,2719 га кадастровий номер № :01:002:0049 в с. Копани Дубенського району Рівненської області суперечить нормам права, які закріплені в п. 5 ч 1 ст. 57 СК України.

Судом не прийнято до уваги: витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, витяг з кадастру, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, довідка Озерянської сільської ради № 1289 від 11.11.2015 року про те, що земельна ділянка приватизована нею 06.11.2013 року для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до п.п. 4, 5 ст. 57 СК України житло та земельна ділянка, набуті за час шлюбу внаслідок приватизації є особистою приватною власністю дружини, чоловіка.

Додатковою підставою для відмови в задоволенні первісного позову є відсутність постанови нотаріуса про вчинення нотаріальних дій.

Надана позивачем постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.03.2016 року не може братися судом до уваги як доказ, оскільки винесена через 8 місяців після відкриття провадження у справі.

Просить суд скасувати частково рішення суду, в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання права на спадщину за законом відмовити, а зустрічний позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання майна особистою приватною власністю задовольнити у повному обсязі.

ОСОБА_4 рішення суду у апеляційному порядку не оскаржено.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 25 вересня 2014 року помер ОСОБА_5, щодо майна якого приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу ОСОБА_9 заведено спадкову справу за № 30/2014.

Спадкоємцями за законом щодо майна померлого є його дружина ОСОБА_3 та його син ОСОБА_4, на користь якого донька померлого ОСОБА_10 подала заяву про відмову від прийняття спадщини (а.с. 11).

Як вбачається з матеріалів справи, у власності ОСОБА_3 перебуває земельна ділянка, розташована за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049, площею 0,2719 га, право власності на яку підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно індексний номер: 12336775 від 06.11.2013 року (а.с. 73).

Згідно довідки № 1289 від 11.11.2015 року, що видана виконкомом Озерянської сільської ради Дубенського району Рівненської області вищенаведена земельна ділянка приватизована ОСОБА_3 про, що 06.11.2013 року видано свідоцтво про

право власності на нерухоме майно (а.с. 72).

Пунктом 5 ч. 1 ст. 57 СК України встановлено, що особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Законом України від 11 січня 2011 року № 2913-VI "Про внесення зміни до статті 61 Сімейного кодексу України щодо об'єктів права спільної сумісної власності подружжя", який набрав чинності 8 лютого 2011 року, статтю 61 СК України доповнено частиною 5, яка передбачає, що об'єктом права спільної сумісної власності подружжя є житло, набуте одним із подружжя під час шлюбу внаслідок приватизації державного житлового фонду, та земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, у тому числі приватизації.

Законом України від 17 травня 2012 року № 4766-VI "Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо майна, що є особистою приватною власністю дружини, чоловіка", який набрав чинності з 13 червня 2012 року, частину 5 статті 61 СК України виключено.

Згідно зі ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, вирішуючи питання про те чи є спірна земельна ділянка особистою приватною власністю чи спільною сумісною власністю подружжя ключову роль відіграє час виникнення правовідносин подружжя щодо спірної земельної ділянки.

У спірних правовідносинах, на час набуття ОСОБА_3 права власності на спірну земельну ділянку за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049, площею 0,2719 га (06.11.2013 року), діяло правило п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України, згідно якого земельна ділянка, набута одним із подружжя за час шлюбу внаслідок приватизації є його особистою приватною власністю.

Таким чином, вищенаведена земельна ділянка є особистою приватною власністю ОСОБА_3, а тому рішення суду у частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину такої ділянки підлягає скасуванню.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто.

Твердження ОСОБА_3 про те, що житловий будинок по вул. Дубенщина, 56 в с. Глинськ Здолбунівського району Рівненської області придбаний нею за особисті кошти, отримані від продажу батьківської квартири не підтверджені належними доказами.

Згідно вимог ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести

ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, жодних належних та допустимих доказів придбання ОСОБА_3 спірного будинку по вул. Дубенщина, 56 в с. Глинськ Здолбунівського району Рівненської області за її особисті кошти, у тому числі за кошти отримані нею від продажу спадкового майна квартири № 1 по вул. Котляревського в м. Здолбунів останньою не надано, а судом не встановлено.

Наявна в матеріалах справи розписка від 03 серпня 2005 року таким доказом не являється (а.с. 65).

Ураховуючи те, що в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049, судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні такої позовної вимоги та задоволення зустрічної позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання права її особистої приватної власності на цю земельну ділянку.

На підставі п.п. 4, 5 ст. 57 СК України, керуючись ст.ст. 303, 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2016 року в частині визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049 та в частині відмови у задоволенні зустрічної позовної вимоги ОСОБА_3 про визнання права її особистої приватної власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049 скасувати.

У задоволенні позовної вимоги про визнання за ОСОБА_4 права власності на спадкове майно, а саме 1/3 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, розташованої за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049 відмовити.

Зустрічну позовну вимогу ОСОБА_3 про визнання права особистої власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3 право особистої власності на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: Рівненська область, Дубенський район, с. Копани, кадастровий номер: :01:002:0049.

У решті рішення суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_11 ОСОБА_8

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2