Ухвала

іменем україни

20 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору, стягнення коштів,

в с т а н о в и в :

У липні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати недійсним п. 5 угоди про надання правової допомоги, укладеної між нею та ОСОБА_3, стягнути з відповідача надмірно сплачені кошти у розмірі 56 318 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 19 листопада 2012 року між нею та відповідачем було укладено угоду про надання правової допомоги. Відповідно до умов цієї угоди ОСОБА_3 зобов'язався захищати її права та законні інтереси в суді 1-ї інстанції під час розгляду позову до ОСОБА_4, а позивач мала сплатити йому гонорар, визначений у розмірі 3 000 доларів США. Позивачем на виконання умов угоди було сплачено суму гонорару.

Вважає, що ОСОБА_3 порушив умови годи, оскільки в ході надання їй правової допомоги відповідач порушив Правила адвокатської етики, йому бракувало компетентності в професійних обов'язках та знань земельного законодавство, практики його застосування, він співпрацював з опонентом. Відповідач свідомо ввів її в оману щодо його діяльності, а тому вважає, що розмір гонорару є занадто завищеним, не обґрунтованим та нерозумним.

ОСОБА_2 направили відповідачу лист про розірвання угоди та просила повернути суму сплаченого гонорару, однак отримала відмову від ОСОБА_3 із зазначенням того, що послуги згідно умов угоди ним виконано у повному обсязі.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року, у задоволені позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що оспорюваний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній волі.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за її касаційною скаргою на рішення Подільського районного суду м. Києва від 29 лютого 2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання недійсним пункту договору, стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян