У х в а л а І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 15 червня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого Касьяна О.П., суддів: Амеліна В.І., Попович О.В., Остапчука Д.О., Савченко В.О., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третя особа - приватне акціонерне товариство «УАСК «АСКА», про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року, в с т а н о в и л а: У березні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_6, третя особа - приватне акціонерне товариство «УАСК «АСКА», про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12 грудня 2013 року на Миколаївському шосе в м. Херсоні за участю автомобіля «Mitsubishi» держаний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 та автомобіля НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 Винною в дорожньо-транспортній пригоді було визнано ОСОБА_7 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено автомобіль позивача, майнова шкода якого становить 19 193 грн. Збитки в розмірі 14 366 грн частково компенсовані страховою компанією. Не відшкодована франшиза в розмірі 1 000 грн, втрата товарної вартості автомобіля в розмірі 16 314 грн 83 коп. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає в ускладненні його життя, значних затрат, постійному перебуванню в стресі, пошкодження автомобіля значно ускладнило його життя. Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 24 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року, позов ОСОБА_8 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 8 147,79 грн та моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. В іншій частині позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат. Зазначене судове рішення оскаржила ОСОБА_4 в особі представника ОСОБА_5. У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення Комсомольського районного суду м. Херсона та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Заслухавши суддю-доповідача, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню. Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, вірно встановив обставини у справі, вірно встановив характер спірних правовідносин, які виникли и між сторонами, надали їм належну правову оцінку, посприяли всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, врахували, що страхова компанія сплатила позивачу страхове відшкодування в меншому розмірі ніж визначено договором, при цьому була надана правової оцінки відмови страхової компанії сплатити суму страхового відшкодування в межах встановленого договором ліміту. Згідно зі ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та ст. 1194 ЦК України при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Пунктом 33.1.4. ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Отже, у разі невиконання водієм транспортного засобу обов'язку, передбаченого ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", він позбавляється права на відшкодування шкоди за його винні дії страховиком у порядку, передбаченому ст. 1194 ЦК України. Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 16 постанови від 1 березня 2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов'язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди. Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, тобто володільці транспортних засобів, за винятком осіб, звільнених від обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону, зобов'язані застрахувати ризик своєї цивільної відповідальності, яка може настати внаслідок завдання шкоди життю, здоров'ю або майну інших осіб при використанні транспортних засобів. У зв'язку із цим при пред'явленні позовних вимог про відшкодування такої шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди безпосередньо до особи, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, суд має право виключно в порядку, передбаченому статтею 33 ЦПК, залучити до участі у справі страхову організацію (страховика), яка застрахувала цивільну відповідальність володільця транспортного засобу. Непред'явлення вимог до страховика за наявності підстав для стягнення завданої шкоди саме зі страховика є підставою для відмови в позові до завдавача шкоди у відповідному розмірі. Суди попередніх інстанцій у відповідності до вимог ст. ст. 212 - 214, 316 ЦПК України, врахували зазначені вище обставини у справі та положення закону, звернули уваги на умови договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, врахували, що відповідно до договору страхування та згідно ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та положення ст. 1194 ЦК України. Крім того, суди врахували той факт, що відповідно до ст.ст.187 та 187.1 Податкового кодексу України податок на додану вартість перераховується до державного бюджету після фактичного проведення платником податків замовлених робіт або після проведення замовником реальної оплати за проведенні платником податків роботи. За таких обставин судові рішення суду відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, що в силу ст. 337 ЦПК України не є підставою для їх скасування, оскільки ухвалені з дотриманням норм процесуального права та застосування норм матеріального права. Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити. Рішення Комсомольського районного суду м. Херсона та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 10 вересня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий О.П. Касьян Судді: В.І. Амелін Д.О. Остапчук О.В. Попович В.О. Савченко :