Справа № 274/975/15-ц
Провадження № 2/0274/71/16
РІШЕННЯ

Іменем України

09.06.2016 м. Бердичів

БЕРДИЧІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого - судді Хуторної І.Ю.,

за участю секретаря Соломянюк Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бердичеві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Зменшивши позовні вимоги ( а.с. 109-113), просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б.н. від 27.03.2007 у розмірі 2736,53 долати США, що за курсом НБУ 21,18 грн. до 1 долара США складає 57 959 гривень 70 копійок.

В обґрунтування вимог позивач зазначив, що відповідно до договору б.н. від 27.03.2007 року ОСОБА_1 отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту, зі сплатою 19,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

В порушення умов договору ОСОБА_1 зобов'язання належним чином не виконував, внаслідок чого за ним рахується заборгованість за відсотками за період з 01.02.2013 по 31.08.2015, у розмірі 2736,53 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 57 959 гривень 70 копійок.

У судовому засіданні представник позивача Українець М.Ю. позов підтримав з підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову з тих підстав, що позивачем не доведено факту укладення між сторонами кредитного договору. Вказана обставина була встановлена рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11 жовтня 2011 року. Крім того, позивачем не доведено, що відповідач ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг, які є невід'ємною частиною договору. Також у матеріалах справи наявні суперечливі дані щодо строку дії карти. Заперечив щодо правильності нарахування відсотків.

Дослідивши докази, суд доходить висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 626, статей 627 та 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. При цьому, сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначенні умов договору. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти ( стаття 1054 ЦК України).

У відповідності до частин першої та третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що 27.03.2007 року між закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк») та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір б.н., відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав у користування платіжну карту зі встановленим кредитним лімітом у розмірі 3 000,00 доларів США на день видачі карти та сплатою за користування грошовими коштами відсотків у розмірі 19, 2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Строк дії карти встановлено до 28 квітня 2011 року ( а.с. 12, 62, 101).

Договір складають: Заява-анкета позичальника, Умови і правила надання банківських послуг, тарифи банку ( а.с .13, 14-19, 90,114).

Суд не погоджується з доводами представника відповідача щодо недоведення факту укладення кредитного договору, що на його думку було встановлено рішенням Бердичівського міськрайонного суду від 11 жовтня 2011 року.

Згідно з частиною першою статті 638та частиною першою статті 640 ЦК Українидоговір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договоромбанкабо інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Укладання кредитного договору між сторонами доводиться заявою, відповідно до якої ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом факт ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку ( а.с. 13, зворот). Отже сторони уклали договір у письмовій форма та досягнув всіх істотних умов договору щодо розміру кредиту, строків повернення, відсоткової ставки за користування кредитом, що доводиться заявою позичальника.

Також, відмовляючи публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» у позові до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором б.н. від 27.03.2007, укладеним між ЗАТ КБ „Приватбанк" та ОСОБА_1 станом на 31.03.2011, суд послався на відсутність у матеріалах справи заяви-анкети та дійшов висновку, що банком не були виконані умови договору кредиту від 27.03.2007 б/н, оскільки доказів, що кредитна карта та пін-код до неї надавалася позичальнику, суду не було надано (а.с. 36-37). Тобто, на підставі наявних у справі доказів, суд встановив факт невиконання умов договору, а не його неукладення.

Поряд з тим, з заяви позичальника вбачається, що ОСОБА_1 25.04.2007 було вручено кредитну карту та пін-код до неї, про що він засвідчив своїм підписом ( а.с. 13, зворот).

Згідно пункту 6.1. Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний не передавати третім особам карту на пін-код до неї.

Представник відповідача у судовому засіданні також не спростував доказами факту неотримання ним платіжної карти.

Клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи представником відповідача не заявлялося, незважаючи на роз'яснення судом йому такого права.

Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості, починаючи з 25.04.2007 року за вказаним договором було знято грошові кошти та, починаючи з 11.06.2007 року нараховуються відсотки. У період з 25.06.2007 по 31.01.2010 вносилися грошові кошти на погашення боргу за договором ( а.с. 8-9, 88-89).

Статтями 526 та 530 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, в строк, що встановлений у договорі.

Згідно із статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до пункту 6.5. Умов і правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом та відсотками за його використання.

З розрахунку заборгованості вбачається, що у період з 01.02.2013 по 31.08.2015 ОСОБА_1 не вносив коштів на погашення відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 2563,25 доларів США. За цей період на суму неповернутого боргу за кредитом банком нараховано відсотки у розмірі 2736,53 долари США, що у гривневому еквіваленті склало 57959,7 грн. (а.с. 88-90).

Розмір боргу за відсотками банком за вказаний період обраховано вірно, оскільки 2563,25*40.8*942:360:100 = 2736,53 ( де 942 - кількість днів прострочення).

Вказана сума боргу узгоджується з тарифами, наказом банку від 23.04.2008 про зміну з 15.05.2008 відсоткової ставки за кредитною картою «Універсальна GOLD» та пунктом 5.3. Умов і правил надання банківських послуг, відповідно до якого банк наділений правом змінювати тарифи.

Доказів щодо недотримання банком порядку зміни Тарифів суду не надано.

Тому з відповідача підлягає стягненню підлягає борг за період з 01.02.2013 по 31.08.2015 у розмірі 2736,53 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 57 959 гривень 70 копійок.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 7 ЗУ „Про судовий збір", оскільки позивач в ході розгляду справи зменшив позовні вимоги, та представником позивача заявлено клопотання про повернення надмірно сплаченого судового збору, позивачеві слід повернути 1750, 15 гривень надмірно сплаченого судового збору ( 2830,18+297,97- 1378 ) ( а.с. 2,83).

Витрати по сплаті судового збору, в розмірі 1378 гривень, слід стягнути з відповідача на користь позивача, оскільки докази про наявність пільг відповідача щодо сплати судового збору, про які представник відповідача заявляв у судовому засіданні, суду не надано.

Керуючись статтями 57-61, 88, 212-215, ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК" заборгованість за кредитним договором б.н. від 27.03.2007 року за період з 01.02.2013 по 31.08.2015 у розмірі 2736,53 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 57 959 гривень 70 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК " 1378 гривень витрат по сплаті судового збору.

Повернути Публічному акціонерному товариству комерційному банку "ПРИВАТБАНК" 1750, 15 гривень надмірно сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії даного рішення.

Суддя -