Ухвала

іменем україни

07 липня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ступак О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - Роменська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У березні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її батько ОСОБА_5, після смерті якого відкрилася спадщина, право на яку за законом мають діти померлого: вона та відповідачі, однак у зв'язку з отриманням травми нижньої кінцівки та перебування на лікуванні у лікаря-травматолога з 13 січня до 05 лютого 2016 року вона була обмежена у пересуванні та не змогла вчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у встановлений законом шестимісячний строк. Посилаючись на цю обставину як на поважну причину пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, позивач просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2016 року, позов задоволено.

Визначено ОСОБА_3 додатковий строк для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5, терміном 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказівнад іншими.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити, оскільки із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі і надавши їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог.

Зокрема, на підставі наявних у справі доказів суд правильно установив, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме: вона пошкодила зв'язковий апарат лівого колінного суглобу та була обмежена у пересуванні, тому за станом здоров'я мала об'єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, і такі обставини, як правильно зазначив суд, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, у результаті чого згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України суд дійшов обґрунтованого висновку про визначення їй додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом із тим суд надав належну оцінку тій обставині, що позивачем пропущено незначний строк звернення до нотаріуса із заявою (лише один місяць) встановленого законом шестимісячного строку, а також те, що інший спадкоємець - відповідач ОСОБА_4 - погоджується із визначенням своїй сестрі додаткового строку для прийняття спадщини.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно зі ст. ст. 10, 58-60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та на правильність висновків судів не впливають.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_2, третя особа - Роменська районна державна нотаріальна контора, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, за касаційною скаргою на рішення Роменського міськрайонного суду Сумської області від 18 квітня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 07 червня 2016 року.

Додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ О.В. Ступак