УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 липня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

СитнікО.М., Завгородньої І.М., ЛеванчукаА.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя за касаційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що він з відповідачкою перебував у шлюбі з 03 вересня 1988 року по 14 серпня 2014 року.

Під час перебування у шлюбі ними спільно набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1. Право власності на вказане майно зареєстроване за відповідачкою, хоча було придбано у шлюбі і у відповідності до ст. ст. 60, 61 Сімейного кодексу України (далі - СК України) є їхньою спільною сумісною власністю, а тому просив визнати за ним право власності на 1/2 ідеальну частку у спірній квартирі.

У серпні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що в період шлюбу подружжям також було придбане наступне рухоме майно: легковий автомобіль ВАЗ 2101; легковий автомобіль VOLKSWAGEN VENTO, які знаходилися у користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 та легковий автомобіль AUDI A4, який знаходиться у її користуванні та розпорядженні.

Автомобіль є неподільною річчю в розумінні ст. 183 ЦК України. Оскільки кожен з спільних автомобілів не можливо реально поділити між сторонами в натурі без втрати його цільового призначення, зважаючи, що за ці роки між сторонами встановлений певний порядок користування спільним майном, вважала за можливе виділити у власність відповідача ті транспортні засоби, які знаходяться у його користуванні та розпорядженні: легковий автомобіль VOLKSWAGEN VENTO та легковий автомобіль ВАЗ 2101, а у власність позивачки виділити легковий автомобіль AUDI A4, яким вона фактично користується. У подальшому автомобіль VOLKSWAGEN VENTO був відчужений відповідачем. З урахуванням вартості того майна, яке є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя та яким ОСОБА_4 розпорядився самостійно після припинення ведення спільного господарства (легковий автомобіль VOLKSWAGEN VENTO), вартість якого, згідно з висновком експертизи становить 78 910 грн, вартість частки відповідача ОСОБА_4 має становити 90 645 грн 07 коп. Вартість частки позивачки має становити 90 645 грн 08 коп. Просила визнати легковий автомобіль ВАЗ 2101, легковий автомобіль VOLKSWAGEN VENTO та легковий автомобіль AUDI A4 спільною сумісною власністю подружжя. Поділити спільне майно подружжя та припинити право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно. У порядку поділу майна виділити у приватну власність ОСОБА_4 майно на загальну суму 91 570 грн. з урахуванням вартості майна: легковий автомобіль VOLKSWAGEN VENTO вартістю 78 910 грн, легковий автомобіль ВАЗ 2101 вартістю 12 660 грн. У порядку поділу майна виділити у приватну власність ОСОБА_5 майно на загальну суму 89 720 грн 15 коп., а саме легковий автомобіль AUDI A4 вартістю 89 720 грн 15 коп. Стягнути з ОСОБА_4 на її користь різницю у вартості майна у розмірі 924 грн 92 коп.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Визнано за ОСОБА_4 право на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю подружжя. Визнано за ОСОБА_5 право на 1/2 ідеальну частку квартири АДРЕСА_1, що є спільною сумісною власністю подружжя. Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на квартиру АДРЕСА_1. Зустрічний позов ОСОБА_5 задоволено. У порядку поділу майна подружжя виділено у приватну власність ОСОБА_4 майно на загальну суму 91 570 грн, з урахуванням вартості легкового автомобіля VOLKSWAGEN VENTO державний номер НОМЕР_1 вартістю 78 910 грн, яким ОСОБА_4 розпорядився самостійно після припинення ведення спільного господарства, легковий автомобіль ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_2 вартістю 12 660 грн. У порядку поділу майна подружжя виділено у приватну власність ОСОБА_5 майно на загальну суму 89 720 грн 15 коп., а саме легковий автомобіль AUDI A4 державний номер НОМЕР_3 вартістю 89 720 грн 15 коп. Право спільної сумісної власності подружжя на вказане майно припинено. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 різницю у вартості майна у розмірі 924 грн 92 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи у касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 03 вересня 1988 року по 14 серпня 2014 року.

Під час перебування у шлюбі ними спільно набуто нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 та автомобілі VOLKSWAGEN VENTO державний номер НОМЕР_1; ВАЗ 2101 державний номер НОМЕР_2 та AUDI A4 державний номер НОМЕР_3.

Згідно з ч. 1 ст. 60 CK України майно, набуте, подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Стаття 70 СК України встановлює, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 372 ЦК України передбачено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Згідно з висновком судової авто-товарознавчої експертизи від 28 жовтня 2015 року № 76/2 ринкова вартість легкового автомобіля AUDI A-4 становить 89 720 грн 15 коп.; ринкова вартість легкового автомобіля VOLKSWAGEN VENTO становить 78 910 грн; ринкова вартість легкового автомобіля ВАЗ 2101, становить 12 660 грн (а. с. 90−116).

Відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України, неподільні речі присуджуються одному з подружжя. Якщо інше не визначено домовленістю між ними.

ОСОБА_4 відчужив автомобіль VOLKSWAGEN VENTO, який є предметом поділу, без відома ОСОБА_5

Таким чином, суди перевіривши усі обставини у справі, зробили правильний висновок про задоволення позовних вимог.

Посилання ОСОБА_5 на те, що за нею має бути визнано право власності на 3/4 частини спірної квартири є необґрунтованими, оскільки суди задовольнили її позов в межах заявлених вимог. Вимоги про відступлення від рівності часток у майні подружжя, ОСОБА_5 заявила лише в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Інші доводи касаційної скарги на правильність висновків судів не впливають та їх не спростовують та зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 06 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

СитнікО.М. Завгородня І.М. ЛеванчукА.О.