Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.04.2016 Справа №607/19247/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

- головуючого - судді Стельмащука П.Я.

- при секретарі Гудима Н.І.;

- за участю представника позивача ОСОБА_1;

- відповідача ОСОБА_2;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради звернулось в суд із позовними вимогами до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, посилаючись на те, що відповідачі користуються наданими послугами, однак в добровільному порядку не проводять оплату за отримані послуги. Просить стягнути солідарно із відповідачів заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води в розмірі 4510,44 грн., а також судові витрати по справі.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не з»явились, подавши суду заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позову не визнав, вважає його безпідставним. Також, ним подано письмові заперечення, в яких він зазначає, що розрахунок боргу необ»єктивний, лише свідчить про факт економного та бережливого ставлення мешканців його квартири до користування тепловою енергією наданою йому в якості пільг. В рахунку є вимоги сплатити за опалення навіть в позаопалювальні місяці, що свідчить про неправомірні нарахування.

При розгляді справи судом встановлено наступне.

Як вбачається із свідоцтва про право власності на житло, видане Тернопільським міським бюро технічної інвентаризації 28.10.1996року, квартира №80, що по вул.Л.Українки,10 в м.Тернополі належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6.

Згідно довідки №971 від 04.03.2016р., виданої ПП «Наш дім» в квартирі №80, яка знаходиться в будинку №10 по вул.Л.Українки в м. Тернополі, житловою площею 50,5кв.м. зареєстровані ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та малолітня ОСОБА_7, 2009р.н.

Позивач здійснює забезпечення вказаного житла тепловою енергією та гарячою водою, у звязку з чим ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок для проведення нарахування та оплати послуг за спожиту теплову енергію та гарячу воду №90317.

Протягом тривалого часу відповідачі не вносили плату за спожиті послуги, через що станом на 01.03.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 4510,44 грн., про що свідчить виписка з особового рахунку про заборгованість за опалення та постачаня гарячої води від 04.12.2015р.

Заборгованість розраховано з урахуванням того, що ОСОБА_2 є інвалідом ІІ-групи, і відповідно до п. 5 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» має 100% знижку на послуги.

Дана обставина підтверджується письмовими поясненнями (таблицею, розрахунком), складеним позивачем, за період липень 2012р.-лютий 2015р.

На неодноразові попередження про сплату заборгованості, добровільно вказану суму відповідачами не сплачено.

Статтею 322 Цивільного кодексу України, передбачено, що власник майна зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором і законом.

Якщо жиле приміщення належить особі на праві власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа (ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги").

Участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких витратах визначається його власником і обов'язки з оплати вказаних послуг виникають у них лише перед останнім (ст. 156 ЖК УРСР).

Таким чином, з урахуванням вищевказаних встановлених обставин, обовязок щодо оплати вартості покладається на власника квартири.

Оскільки, відповідачі володіють квартирою на праві спільної сумісної власності, а тому і обов»язок зі сплати послуг покладається на них солідарно.

Відповідно до вимог ст.162 Житлового кодексу Української РСР, плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Відповідно до положень, викладених у п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов'язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, відповідачі, згідно з вимогами ст.ст. 160, 162 Житлового кодексу України, зобовязані своєчасно вносити плату за надані послуги по затверджених у встановленому порядку тарифах.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення, шляхом солідарного стягнення із відповідачів на користь позивача заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачаня гарячої води в розмірі 4510,44 грн.

Крім того, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути по 304,50грн. судового збору з кожного.

У зв»язку з тим, що відповідач ОСОБА_2 є інвалідом ІІ-групи, він є звільненим від сплати судових витрат, а тому судовий збір в розмірі 304,50грн. слід компенсувати позивачу за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 11, 322, 526 Цивільного кодексу України, ст. 162 Житлового Кодексу Української РСР, п.7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992р. № 572, , Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 4, 10, 11, 60-62, 79, 86, 88, 209, 212-215, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов комунального підприємства теплових мереж «Тернопільміськтеплокомуненерго» Тернопільської міської ради до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради 4510,44 грн. заборгованості по оплаті за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.

Стягнути в рівних частках із ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь комунального підприємства теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради по 304,50грн. судового збору з кожного.

Судові витрати, в частині стягнення з ОСОБА_2 судового збору в розмірі 304,50грн., слід компенсувати комунальному підприємству теплових мереж Тернопільміськтеплокомуненерго Тернопільської міської ради за рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий П.Я.Стельмащук