Єдиний унікальний номер 243/3700/16-ц Номер провадження 22-ц/775/1216/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 червня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого Канурної О.Д.,

суддів: Постолової В.Г., Санікової О.С.

секретар Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2016 року,

В С Т А Н О В И В:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з 01.09.2010 року по 27 серпня 2013 року працювала табельником відділу кадрів на державному підприємстві «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш». З 2010 року працівникам почали нерегулярно виплачувати заробітну плату.

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 19 квітня 2013 року стягнуто з Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» на її користь заборгованість по заробітній платі у сумі 4123,81 грн. та моральну шкоду у розмірі 500 грн. Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2013 року стягнуто з Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» на її користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 9069,98 грн., середній заробіток за весь час затримки з 27 серпня 2013 року по 18 листопада 2013 року у розмірі 3335 грн. 58 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн.

В березні 2016 року відповідач ліквідатор Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» - арбітражний керуючий ОСОБА_2 виплатив їй заборгованість по заробітній платі у сумі 13193 грн. 79 коп. Виплачувати компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні арбітражний керуючий ОСОБА_2 відмовляється.

Просила суд першої інстанції стягнути з Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати у сумі 10800 грн. 44 коп.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати залишені без задоволення.

З вказаним рішенням суду не погодилася позивач ОСОБА_1 і оскаржила його в апеляційному порядку. В обгрунтування апеляційної скарги посилається на необгрунованість рішення суду першої інстанції, порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить апеляційний суд скасувати заочне рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2016 року, ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 не зявилася, хоча своєчасно і належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, надала до суду письмову заяву про розгляд справи в її відсутність.

В судове засідання апеляційного суду представник Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» не зявився, хоча своєчасно і належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що позивачка ОСОБА_1 працювала табельником відділу кадрів на Державному підприємстві Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування у період з 01 вересня 2010 року по 27 серпня 2013 року. Оскільки відповідач став нерегулярно виплачувати працівникам заробітну плату, позивач звернулася до суду.

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду від 19 квітня 2013 року стягнуто з Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 4123,81 грн., та моральну шкоду у розмірі 500 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Заочним рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 29.11.2013 року стягнуто з Державного підприємства «Український Науково-дослідний інститут металургійного машинобудування «УкрНДІметалургмаш» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у розмірі 9069,98 грн., середній заробіток за весь час затримки з 27 серпня 2013 року по 18 листопада 2013 року у розмірі 3335 грн. 58 коп., витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн., а також на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп.

Статтею 34 Закону України «Про оплату праці» (із змінами і доповненнями) передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Згідно з пунктом 2 Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 р. (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 1999 року № 692) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати заробітної плати, нарахованої працівникові за період роботи починаючи з 1 січня 1998 року, якщо індекс цін на споживчі товари і тарифів на послуги за цей період зріс більш як на один відсоток.

Як вбачається із пункту 3 вказаного вище Положення, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків та платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін.

Коефіцієнт приросту споживчих цін визначається як різниця між часткою від ділення індексу споживчих цін в останній місяць перед виплатою суми заборгованості та індекс споживчих цін у тому місяці, за який виплачується заробітна плата, та коефіцієнтом 1.

Відповідно до пункту 4 Положення, у разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати» (із змінами і доповненнями), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу ( особи).

Як вбачається із статті 3 вказаного вище Закону, сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати.

Пунктом 2 вказаної вище Постанови передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, нарахованої працівникові за період роботи з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2000 р., проводиться відповідно до Положення про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 1997 р. № 1427.

Позивачка звільнена 27 серпня 2013 року, отже компенсація втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати повинна проводитись відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у звязку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що оскільки Положенням про порядок компенсації працівникам втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, затвердженого постановою Кабінету М іністрів України № 1427 від 20 грудня 1997 р., передбачено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованої, але не виплаченої працівникові заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) на коефіцієнт приросту споживчих цін та у разі затримки виплати заробітної плати за кілька місяців сума компенсації визначається згідно з пунктом 3 цього Положення за кожний місяць окремо і підсумовується, відсутність належних та допустимих доказів про розмір нарахованої, але не виплаченої позивачці заробітної плати за відповідний місяць (після утримання податків і платежів) унеможливлює проведення розрахунку компенсації та є підставою для відмови у позові через його недоведеність.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відповідач повинен виплатити на її користь компенсацію втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати, а саме з моменту виникнення заборгованості 1 вересня 2010 року по день фактичного розрахунку 01 березня 2016 року, є безпідставними, оскільки із таблиці розрахунку компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням термінів її виплати вбачається сума заборгованості, але суми нарахованої заробітної плати вказана таблиця не містить, а для розрахунку компенсації потрібні дані про нараховані суми за відповідний місяць (після утримання податків і платежів)

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були предметом дослідження в суді першої інстанції та давали б підстави для проведення апеляційним судом переоцінки, зробленої судом першої інстанції, в апеляційному суді не наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи та є безумовними для скасування чи зміни рішення, у справі не встановлено.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, правильно встановив обставини справи та відповідні їм правовідносини, наданим доказам дав правильну правову оцінку і обґрунтовано у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що підстав для скасування рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2016 року і задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 немає.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 17 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Судді: