РІШЕННЯ

Іменем України

14 липня 2016 року Бердянський міськрайонний суд

У складі: головуючого судді Троценко Т. А.

При секретарі: Корнієнко М. Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ житлового будинку, будівель та споруд,

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, де вказав, що 06. 11. 1998 року він уклав шлюб з відповідачкою.

03. 03. 2004 року вони за спільні кошти придбали житловий будинок № 83 по вул. Горького у с. Червоне Поле Бердянського району Запорізької області.

30. 11. 2012 року шлюб між ними розірвано, але він позбавлений можливості мешкати у будинку, який є спільною сумісною власністю у звязку з відмовою у цьому з боку ОСОБА_2

Просить поділити житловий будинок в натурі і виділити йому 1/2 частку житлового будинку для проживання в ньому.

В судовому засіданні підтримав свої вимоги і пояснив, що судовий експерт надав висновок про те, що будинок поділити неможливо, але він вважає, що можна прибудувати кімнату, і він там зміг би проживати, оскільки інший будинок, що належить йому, непридатний для проживання.

Відповідачка відмовляється від пропозицій щоб він сплатив їй за її частку в будинку, тому він вимушений просити суд про поділ будинку.

Представник відповідача за договором і свідоцтвом адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні проти позову заперечує, пояснив, що ОСОБА_2 не перешкоджає позивачу приходити в будинок, вона знає, що будинок є їх спільною сумісною власністю, але вона заперечує проти поділу будинку в натурі, оскільки це є технічно не можливим, не відмовляється розглядати інші варіанти щодо поділу спільного майна подружжя.

Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 06. 11. 1998 року по 30. 11. 2012 року, що підтверджується копією рішення Бердянського міськрайонного суду про розірвання шлюбу від 30. 11. 2012 року.

Як вбачається з копії договору купівлі - продажу від 03. 03. 2004 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори ОСОБА_4, реєстр № 359, на ім.»я ОСОБА_1 придбано житловий будинок № 83 по вул. Горького у с. Червоне Поле Бердянського району Запорізької області.

Частина 1 ст. 60 СК України передбачає, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно до ч. 1 ст. 70 СК України У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Сторонами не заперечується той факт, що це майно є спільним майном подружжя, у якому кожний має по 1/2 частці, тому у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК України ця обставина у судовому засіданні не доказується.

ОСОБА_1 просить поділити житловий будинок в натурі, виділивши кожному із співвласників по 1/2 частці.

Згідно до ч. 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

За клопотанням позивача судом була призначена судова будівельно технічна експертиза щодо можливості поділу житлового будинку по 1/2 частці.

Висновком судової будівельно технічної та оціночно будівельної експертизи від 03. 03. 2016 року встановлена технічна неможливість поділу житлового будинку № 83 по вул. Горького у с. Червоне Поле Бердянського району по 1/2 частині.

Таким чином, даний житловий будинок є неподільним в силу ч. 2 ст. 183 ЦК України - неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.

Інших варіантів поділу спільного майна подружжя позивачем не запропоновано, а тому його вимоги про поділ житлового будинку в натурі задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 60,70 СК України, ст. ст. 183,364 ЦК України, ст. ст. 10,60,212-215 ЦПК України, суд

Вирішив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення через Бердянський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає чинності після розгляду справи апеляційним судом.

СуддяОСОБА_5