АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/5274/16 Справа № 201/5459/16-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Каратаєва Л.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - ОСОБА_2, ОСОБА_3

за участю секретаря - Григорєвій В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задоволені частково.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягнуто щомісячно з ОСОБА_4, на користь ОСОБА_5, аліменти на утримання останньої у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 30 червня 2017 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_4 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалите нове, яким стягнути щомісячно з нього аліменти у сумі 368,40 грн., але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволені іншої частини позовних вимог відмовити.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим. Законним є рішення, котрим суд виконав всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, прийняте на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що при прийнятті рішення суд вирішує, зокрема, питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та якими доказами це підтверджується, чи є інші фактичні дані, що мають значення для вирішення справи та докази, що їх підтверджують.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК підставами для скасування рішення суду першої інстанції ї ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що сторонами не було надано доказів на підтвердження офіційної зайнятості відповідача та розміру його доходів, а також дитина сторін знаходиться на утриманні своєї матері, яка на теперішній час не працює у звязку з доглядом за донькою, має скрутне матеріальне становище і потребує матеріальної допомоги від батька своєї дитини.

Колегія суддів не погоджується з вказаними висновками, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали шлюб 07 грудня 2013 року року, який був зареєстрований в Бабушкінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 738 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.

В обгрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що дитина проживає разом із нею та знаходиться на її забезпеченні, відповідач мешкає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Матеріали справи містять довідку (а.с.16), відповідно до якої ОСОБА_4 працює у ПАТ «Дніпрополімермаш» та має постійний заробіток, який в середньому становить 1900 грн.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у вигляді частці від доходу її матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч.1 ст.183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частиною 4 вказаної статті визначено, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи вказані норми матеріального права та те, що відповідач має постійне місце роботи, що безпідставно не було прийнято до уваги судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що останнім невірно було застосовано положення ст..184 СК та стягнув аліменти в твердій грошовій сумі.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що дитини, яка мешкає разом із позивачкою, потребує піклування і утримання, матеріальне положення позивачки, яка не працює, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, який є працездатним, працює, має постійний та стабільний заробіток (а.с. 16), враховуючи, що стягнення з доходів відповідача у примусовому порядку не здійснюються, колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання дитини, до її повноліття, у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), до досягнення дитиною трирічного віку.

Таким чином, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового, про часткове задоволення позовних вимог.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини та дружини в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню, на підставі ст. 367 ЦПК

В звязку із частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 12 травня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання їхньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частки заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі місячного платежу.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5, аліменти на утримання останньої у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), починаючи стягнення з 19 квітня 2016 року до досягнення ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, трьох років, тобто до 30 червня 2017 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, протягом двадцяти днів може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: