Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі :

головуючого судді Шимківа С.С.,

суддів: ОСОБА_1, ОСОБА_2,

секретар судового засідання Пиляй І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року задоволено позов ОСОБА_3 до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль.

Зобов'язано департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації передати безоплатно у власність ОСОБА_3, як члену сім'ї померлого 25 квітня 2010 року інваліда війни першої групи ОСОБА_4 автомобіль марки ЗАЗ 110270, 2006 року випуску.

У поданій апеляційній скарзі департамент соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації покликається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що згідно ст. 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" після смерті інваліда, автомобіль, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови КМУ від 19.07.2006 року № 999 "Про затвердження Порядку забезпечення інвалідів автомобілями", яким відповідно до абзацу 5 пункту 16 в редакції, що була чинною станом на день смерті ОСОБА_4 було визначено, що після смерті інваліда, автомобіль залишається іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, у разі сплати ним до ________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 569/5601/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_5

Провадження № 22-ц/787/2220/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_6

спеціалізованого фонду державного бюджету на спеціальні реєстраційні рахунки відділень Фонду соціального захисту інвалідів, відкриті в органах Державного казначейства в областях, з урахуванням ступеня його зношення та суми сплаченої за нього інвалідом.

Протягом 2010 року члени сім'ї померлого інваліда листами від 30.08.2010 року № 45-1408 та від 16.10.2010 року № 45-2022, були попереджені про необхідність сплати залишкової вартості автомобіля, однак вони не внесли таку плату та не повернули автомобіль.

Просить суд скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове про відмову у позові.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із того, що з 03 червня 2010 року позивача як члена сім'ї померлого інваліда було наділено безумовним правом на отримання автомобіля у власність безкоштовно, а положення абз. 6 п. 16 Порядку забезпечення інвалідів автомобілями, який є підзаконним нормативним актом не може застосовуватися в разі його невідповідності Закону в частині щодо необхідності оплати залишкової вартості автомобіля взагалі, в тмоу числі протягом шести місяців з дня смерті інваліда.

Вказаний висновок місцевого суду не відповідає обставинам справи та положенням чинного законодавства.

Судом встановлено, що 22 січня 2007 року батьком позивачки ОСОБА_4, інвалідом війни І групи через головне управління праці та соціального захисту населення Рівненської обласної адміністрації було безоплатно отримано автомобіль ЗАЗ 110270, 2006 року випуску за рахунок коштів державного бюджету.

25 квітня 2010 року ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ГЮ № 094602 від 26.04.2010 року (а.с. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону УРСР "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні" від 21.03.1991 № 875-XII, в редакції, що була чинною на час смерті ОСОБА_4, після смерті інваліда, виданий безоплатно чи на пільгових умовах, у тому числі визнаний гуманітарною допомогою, за бажанням членів його сім'ї може бути переданий у їх власність у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 затверджено "Порядок забезпечення інвалідів автомобілями".

Пунктом 16 вищенаведеного Порядку, у редакції чинній на дату смерті ОСОБА_4, визначаються підстави та умови, за яких отриманий інвалідом автомобіль залишається у члена сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Після смерті інваліда автомобіль, яким він був забезпечений головним управлінням соціального захисту або управлінням виконавчої дирекції, строк експлуатації якого більше ніж 10 років, залишається члену сім'ї, який на час смерті інваліда проживав та був зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда.

Автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, після смерті інваліда залишається у користуванні його сім'ї, якщо в ній є інвалід, який:

має підстави для забезпечення автомобілем згідно з пунктом 3 цього Порядку;

проживав і був зареєстрований на час смерті інваліда за місцем його проживання і реєстрації;

не має іншого автомобіля, у тому числі отриманого через головне управління соціального захисту або управління виконавчої дирекції.

Іншому члену сім'ї померлого інваліда, який проживає та зареєстрований за місцем проживання і реєстрації інваліда, автомобіль, строк експлуатації якого менше ніж 10 років, залишається у разі сплати ним до спеціального фонду державного бюджету на рахунки, відкриті в органах Державного казначейства, а членом сім'ї померлого інваліда внаслідок трудового каліцтва - на рахунки відповідних управлінь виконавчої дирекції вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що ОСОБА_3, яка є членом сім'ї померлого ОСОБА_4, яка проживає та зареєстрована за місцем проживання і реєстрації останнього, має право отримання автомобіля лише у випадку сплати до спеціального фонду державного бюджету вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом.

ОСОБА_3 не наділена правом на безоплатне отримання автомобіля, що був отриманий її батьком.

Таким чином заявлений ОСОБА_3 позов про зобовязання департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації безоплатно передати у її власність автомобіль є безпідставним.

Разом з тим, покликання департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації у листі № 01-18-06/2523 від 18.12.2015 року на пропуск ОСОБА_3 шестимісячного строку для сплати вартості одержаного автомобіля з урахуванням ступеня його зношення та суми, сплаченої за нього інвалідом є неправомірним.

Відповідно до Постанови Верховного Суду України від 16 травня 2012 року (справа № 6-10цс12) питання щодо вилучення після смерті інваліда в членів його сім'ї автомобіля, отриманого інвалідом, повинно вирішуватися на підставі нормативно-правових актів, чинних на час смерті інваліда.

Порядком забезпечення інвалідів автомобілями, в редакції чинній на час смерті ОСОБА_4 не передбачалося обмеження шестимісячним строком членів сім'ї померлого інваліда, які мають право на залишення у їх власність отриманого інвалідом автомобіля, для сплати вартості одержаного автомобіля.

Зазначене положення про необхідність сплати відповідних коштів за авто саме протягом шести місяців з дня смерті інваліда було встановлено вищезазначеним Порядком в редакції від 17.09.2010 року, яка не підлягає до застосуванню у правовідносинах, що виникли між сторонами, оскільки на дату смерті ОСОБА_4 ця редакція не діяла.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

З іншими позовними вимоги, окрім безоплатної передачі у її власність автомобіля, ОСОБА_3 до суду не зверталася.

Ураховуючи те, що судом неповно зясовано фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, постановлене ним рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_3.

На підставі ч. 2 ст. 38 Закону УРСР "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", п. 16 постанови Кабінету Міністрів України від 19 липня 2006 року № 999 "Про затвердження Порядку забезпечення

інвалідів автомобілями", керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 309, 313-314, 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 жовтня 2016 року скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації про зобовязання передати безоплатно у власність автомобіль відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь департаменту соціального захисту населення Рівненської обласної державної адміністрації судовий збір за розгляд справи судом апеляційної інстанції в розмірі 606 (шістсот шість) гривень 32 коп., сплату якого було відстрочено.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів із дня набрання ним чинності.

ОСОБА_7 ОСОБА_6

Судді: Н.В. Бондаренко

ОСОБА_2