Справа №: 343/806/16-ц
Провадження №: 2/0343/408/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2016 року

м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді Пулика В.В.,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_1,

представника позивачки ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 Котерба про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 Котерба, громадянина ОСОБА_5, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 31 березня 2012 року в THE OLD WEMBLEY TOWN HALL, що підтверджується копією свідоцтва про одруження TF 810396.

Свої вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, в них різні погляди на сімейне життя та сімейні обовязки, через що виникали непорозуміння і конфлікти в сімї. Чоловік зраджував їй у подружній вірності, вів легковажний спосіб життя. У 2014 році чоловік покинув її і з того часу проживає окремо. Місце проживання відповідача їй на разі невідоме. Від шлюбу дітей не має.

Вона та відповідач шлюбних відносин не підтримують, шлюб носить формальний характер, що призвело до розпаду сімї та стало причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Представник позивачки за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на вищевикладені обставини, просить розглянути справу за відсутності позивачки, яка знаходиться за межами України, та відповідача, якому направлені повідомлення про розгляд справи судом та копії матеріалів справи у встановленому законом порядку, позов задовольнити, шлюб між позивачкою та відповідачем розірвати.

Відповідач проживає у Великобританії і є громадянином республіки ОСОБА_5, у зв"язку з чим судом вжиті відповідні заходи щодо вручення відповідачу копій судових документів по даній справі в перекладі на англійську мову та допиту його по суті позовних вимог і 07 червня 2016 року Вищим Судом Англії та Уельсу документи досталено поштою на адресу поштової скриньки відповідача згідно з законом 6.3 (1) (с) Цивільного-процесуального кодексу Англії та Уельсу, про що свідчать матеріали справи.

Зважаючи на те, що документи передано відповідачу одним із способів, передбачених Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (від 15.11.1965, м.Гаага): документи доставлені методом, який є діючим видом вручення документів згідно з законом 6.3 (1) (с) Цивільно-процесуального кодексу Англії та Уельсу, за нормами ч.2 ст.15 вищевказаної Конвенції, відповідач у своїй заяві про згоду з позовом на розірвання шлюбу повідомив, що шлюбний контракт з позивачкою не укладався, спільних дітей не мають, спільно проживати з позивачкою не бажає, просить розглянути справу за законом України та без його участі, шлюб розірвати негайно, що не порушить його права і відповідає його дійсній волі, суд приходить до висновку про можливість постановлення рішення по даній справі.

Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу та Закону України «Про міжнародне приватне право».

Позивачка є громадянкою України, відповідач є громадянином іншої держави - республіки ОСОБА_5, тому суд вирішує позовні вимоги керуючись положеннями Закону України "Про міжнароджне приватне право", Сімейного кодексу України, а також застосовує ч.2 ст.410 ЦПК України, яка визначає, що іноземні особи мають процесуальні права та обов"язки нарівні з фізичними і юридичними особами України.

Згідно ст.2 Закону України "Про міжнароджне приватне право", цей Закон застосовується до питань, що виникають у сфері приватноправових відносин з іноземним елементом, в тому числі питань визначення застосовуваного права.

Відповідно до ст.4 цього Закону, право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України.

В силу вимог ст.55 Закону України «Про міжнародне приватне право», право на шлюб визначається особистим законом кожної з осіб, які подали заяву про укладення шлюбу

.Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Відповідно до ст.63 цього Закону, припинення шлюбу та правові наслідки припинення шлюбу визначаються правом, що діє на цей час щодо правових наслідків шлюбу.

Статтею 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» визначено, що правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином.

Подружжя, яке не має спільного особистого закону, може обрати право, що буде застосовуватися до правових наслідків шлюбу, якщо подружжя не має спільного місця проживання або якщо особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання.

Відповідно до вимог ст.62 Закону України «Про міжнародне приватне право», вибір права, передбачений частиною другою статті 60 та статтею 61 цього Закону, має бути здійснений у письмовій формі або явно випливати з умов шлюбного договору.

Згідно вимог ст 5 Закону України «Про міжнародне приватне право», у випадках, передбачених законом, учасники правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин.

Позивачка є громадянкою України, а відповідач громадянином республіки ОСОБА_5, сторони, як подружжя, проживають у Великобританії і особистий закон жодного з них не збігається з правом держави їхнього спільного місця проживання, сторони здійснили вибір права і цей вибір є явно вираженим, про що свідчить заява відповідача та матеріали даної справи, тому суд приходить до висновку про застосування до даних правовідносин норм Сімейного та Цивільного процесуального кодексів України.

Позивачка просить розірвати шлюб з тих підстав, що шлюбного контракту з відповідачем не укладала, спільних дітей та спільно нажитого майна не мають, відповідач і вона мають протилежні погляди на сім"ю, шлюб, сімейні та людські цінності, відповідач весь період перебування у шлюбі на цікавився проблемами сім"ї, часто не ночував вдома, зраджував їй у подружній вірності, вів розгульний спосіб життя і на її прохання повернутися до нормального сімейного життя не реагував, що призводило до сімейних конфліктів, стало причиною припинення шлюбних стосунків, розпаду сім"ї, а з 2014 року вони стали проживати окремо і місцезнаходження відповідача на даний час їй невідоме.

Згідно ст.10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Відповідно до принципу змагальності та обов"язку доказування, закріпленими цивільно- процесуальним кодексом України та міжнародним процесуальним правом, сторони по справі повинні довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог.

У відповідності до вимог ст.112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_3, яка є громадянкою України, 31 березня 2012 року в THE OLD WEMBLEY TOWN HALL зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_4 Котерба, громадянином ОСОБА_5; сторони проживають у Великобританії, дітей від шлюбу у сторін не має, позивачка після реєстації одруження не змінила свого дошлюбного прізвища на прізвище відповідача.

В судовому засіданні здобуто доказів того, що між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що призвело до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їхньої сімї.

Сторони тривалий час спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують, наполягають на розлученні, що свідчить про те, що шлюб між ними носить формальний характер і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає за необхідним позов задовольнити, шлюб розірвати, судові витрати та витрати, повязані з реєстрацією розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану покласти на позивачку.

В судовому засіданні представник позивачки просив суд не покладати на відповідача обов"язок відшкодувати понесені позивачкою судові витрати, у зв"язку з чим суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, визначеним ст.11 ЦПК України, не стягує з відповідача судові витрати по справі.

На підставі викладеного, ст.ст.2, 4, 5, 16, 55, 60, 62, 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», ст.ст.104, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Шлюб між ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 Котерба, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 31 березня 2012 року, про що зроблено запис в THE OLD WEMBLEY TOWN HALL, за адресою: FORTY LANE, WEMBLEY в присутності ОСОБА_6Фуллер (заступник начальника реєстратора загсу) і ОСОБА_7 (заступник реєстратора) розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя: