Номер провадження: 22-ц/785/1037/16
Головуючий у першій інстанції Мазун І.А.
Доповідач Погорєлова С. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Цюри Т.В., Кравця Ю.І.

при секретарі Колмакові В.І., Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою,-

встановила:

ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4, та з урахуванням уточнень, просила про встановлення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками домоволодіння по АДРЕСА_1, згідно першого варіанту, запропонованого експертом у Висновку № 002/14 від 11.04.2014 року, з відступом від часток співвласників домоволодіння з урахуванням фактичного порядку користування земельною ділянкою, що склався, виділивши ОСОБА_2 в користування частину земельної ділянки площею 391,0 кв.м., визначену точками 1-2-3-3а-14а-14-4-5-6-1, ОСОБА_3 виділити у користування частину земельної ділянки площею 174,4 кв.м., визначеної точками 2-15-22-21-20-3-2 та 17-7-8-9-17, ОСОБА_4 виділити в користування частину земельної ділянки площею 345,4 кв.м., визначену точками 9-8-11-12-13-14а-3а-3-20-10; встановити постійний безоплатний сервітут щодо земельної ділянки по АДРЕСА_1, яким зобов'язати ОСОБА_4 у випадку необхідності забезпечити ОСОБА_2 вільний доступ до зовнішніх стін будівлі житлового будинку літ. «Б» з боку своєї частини земельної ділянки та стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 судові витрати (т. 1 а. с. 4-5, т. 2 а. с. 2-7, 53-59).

В обґрунтування свого позову посилалася на те, що їй на підставі рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.12.2010 року на праві приватної власності належать 9/20 частин домоволодіння по АДРЕСА_1, в м. Одесі, яке складається з житлового будинку під літ. «Б», літ. «Б1» та надвірних споруд: літ. «Н», літ. «М», 9/20 частин огорожі. Відповідачу ОСОБА_3 належить 3/20 частин домоволодіння, ОСОБА_4 належить 2/5 частин вказаного домоволодіння. Домоволодіння належне сторонам знаходиться на земельній ділянці в м. Одесі, АДРЕСА_1 фактичною площею 955 кв.м. та знаходиться у спільному користуванні сторін. Оскільки між сторонами не узгоджено порядок користування земельною ділянкою, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 16 січня 2014 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу із залученням геодезистів, провадження по справі зупинено (т. 1 а. с. 168-169).

ОСОБА_4 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки домоволодіння в натурі, припинення спільної часткової власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою (т. 2 а. с. 22-25).

В обґрунтування свого зустрічного позову посилалася на те, що 10.04.1941 року між її дідом ОСОБА_5, бабою ОСОБА_6 та Відділом комунального господарства Одеської міської ради було укладено Договір на право забудови, згідно якого забудовнику ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано під забудову земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 909,0 кв. м. У 1945 році складено Генеральний план земельної ділянки по АДРЕСА_2. Відповідно до договору купівлі-продажу від 11.01.1952 року, укладеного між продавцями ОСОБА_5, ОСОБА_6 та покупцями ОСОБА_7, ОСОБА_8 покупці в рівних частках купили половину домоволодіння по АДРЕСА_2.

11.01.1952 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7, ОСОБА_8 укладено нотаріальний договір про встановлення порядку користування домоволодінням та частиною земельної ділянки. Відповідно до умов вказаного договору в користування ОСОБА_5, ОСОБА_6 відходить квартира, яка виходить у двір, з однієї кімнати з кухнею, коридором, тамбуром, а також сарай і погріб, тринадцять фруктових дерев, які примикають до частини будинку, яка знаходиться у їх розпорядженні. Пунктом 2 вказаного договору в користування ОСОБА_7, ОСОБА_8 відходить частина з однієї кімнати з кухнею, тамбуром, а також чотирнадцять фруктових дерев, які примикають до тієї частини будинку, яка знаходиться у їх розпорядженні. Пунктом 3 цього договору визначено, що проїздом, проходом на вулицю Марата, а також водопроводом громадяни ОСОБА_6 та ОСОБА_7 користуються спільно.

21.04.1969 року виконавчим комітетом Іллічівської районної ради депутатів трудящих ОСОБА_5, ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності на 2/5 частин домоволодіння по АДРЕСА_2 замість Договору на право забудови від 10.04.1941 року.

07.11.1980 року помер ОСОБА_5, спадкоємцем якого є його дружина ОСОБА_6, яка 04.03.1991 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6, спадкоємцем якої є ОСОБА_4, яка 12.06.1992 року отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

З огляду на те, що з 1941 року земельною ділянкою на законних підставах користувалися спадкодавці, а з 1952 року між співвласниками житлового будинку був встановлений порядок користування земельною ділянкою, інвентарні відомості містять інформацію стосовно сталого встановленого між співвласниками порядку користування земельною ділянкою вважає, що необхідно встановити порядок користування земельною ділянкою відповідно до другого запропонованого експертом варіанту, відображеного у Висновку, визначеного координатами точок 9-8-11-12-13-14-4-3-20-18-10-9, площею 563,7 кв.м., земельну ділянку площею 59,8 кв.м. визначену точками 15-16-17-9-10-18-19-19а-19б-18-20-21-22-15 залишити у спільному користуванні між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для забезпечення доступу до частини житлового будинку літ. «А» та належної земельної ділянки площею 563,7 кв.м., доступу до центрального водопостачання, виділити в натурі належні ОСОБА_4 2/5 часток спільно часткової власності домоволодіння по вул. Марата, 11/13, який складається з літ. «А» - житловий будинок, 1-2 коридор, 1-4 кухня, літ. «а» - прибудова, 1-1 кухня та господарських споруд літ. «В» - погріб, літ. «Г» - сарай, літ. «Л» - вбиральня, що розташовані на земельній ділянці площею 563,7 кв.м.

Ухвалою суду від 09 грудня 2014 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено (т. 2 а. с. 75-77).

Ухвалою суду від 22 травня 2015 року виділено в самостійне провадження з присвоєнням нового номеру у порядку черговості відповідної обліково-статистичної картки позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про виділення частини домоволодіння в натурі, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про виділення частки домоволодіння в натурі, припинення спільної часткової власності та визнання права власності. Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про визначення порядку користування земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення порядку користування земельною ділянкою залишено в провадженні під № 521/15000/13-ц (т. 2 а. с. 123-124).

Ухвалою суду від 28 травня 2015 року по справі призначено додаткову судову будівельно-технічну експертизу, провадження по справі зупинено (т. 2 а. с. 138-139).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року позов ОСОБА_2 задоволено частково. Встановлено порядок користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, згідно якому виділено у користування: ОСОБА_2 земельну ділянку площею 172,7 кв.м., яка зображена на малюнку № 10 в додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експерти № 00214 від 11.04.2014 року, а саме: земельну ділянку визначену координатами точок «1-2-3-4-5-6-1». Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3 571,14 гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 3 571,14 гривень. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Зустрічний позов ОСОБА_4 задоволено. Встановлено порядок користування земельною ділянкою площею 563,7 кв.м., за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1, згідно якому виділено у користування: ОСОБА_4 земельну ділянку площею 563,7 кв.м., яка зображена на малюнку № 10 в додатку № 2 до висновку судової будівельно-технічної експерти № 00214 від 11.04.2014 року, а саме: земельну ділянку визначену координатами точок «9-8-11-12-13-14-4-3-20-18-10-9». Земельну ділянку площею 59,8 кв.м, визначену точками 15-16-17-9-10-18-19-19а-19б-18-20-21-22-15, залишено у спільному користуванні між ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 для забезпечення доступу до частини житлового будинку літ. «А» та належної земельної ділянки площею 563,7 кв.м. та доступ до центрального водопостачання. Зобов'язано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_4 у користуванні земельною ділянкою площею 563,7 кв.м. за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 156-163).

В апеляційній скарзі апелянт просить скасувати рішення, ухвалити нове, яким позов ОСОБА_2 задовольнити повністю, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права (т. 2 а. с. 166-171).

Додатковим рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 04 березня 2016 року доповнено рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08.10.2015 року, яким виділено ОСОБА_3 у користування частину земельної ділянки площею 174,4 кв.м. (т. 2 а. с. 228-231).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_2 підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_2 та задоволення зустрічного позову ОСОБА_4, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами по справі склався довготривалий порядок користування спірною земельною ділянкою і саме варіант № 2 є найбільш оптимальним для його встановлення, при такому варіанті враховуються інтереси сторін, унеможливлює виникнення в подальшому спорів про користування земельною ділянкою, багаторічними насадженнями, оскільки співвласники домоволодіння отримують в користування частини земельних ділянок, які знаходяться у них у фактичному користуванні на протязі десятиліть.

З таким висновком суду слід погодитись, оскільки він відповідає матеріалам справи та зібраним доказам.

Судом встановлено, що 10.04.1941 року між ОСОБА_5, ОСОБА_6 та Відділом комунального господарства Одеської міської ради було укладено Договір на право забудови, згідно якого забудовнику ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надано під забудову земельну ділянку по АДРЕСА_2 площею 909,0 кв. м. (т. 1 а. с. 68-69).

11 січня 1952 року між ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 був укладений договір купівлі-продажу половини домоволодіння АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 66-67).

Рішенням Виконавчого комітету Іллічівської райради депутатів трудящихся м. Одеси № 223 від 04 квітня 1969 року був затверджений перерахунок часток в домоволодінні АДРЕСА_2, визнано право власності на 2/5 частин домоволодіння за громадянами ОСОБА_5, ОСОБА_9 та на 3/5 за громадянами ОСОБА_7, ОСОБА_10 (т. 1 а. с. 78).

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2010 року (справа 2в-13/2010) було відновлено втрачене судове провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_10 про розподіл спадкового майна в частині:

наявності мирової угоди від 25 серпня 1972 року укладеної між ОСОБА_11 та ОСОБА_10 щодо розподілу спадкового майна - 3/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та виділу ОСОБА_11 на праві власності 9/20 частин вищевказаного домоволодіння, яка складається з окремого житлового будинку під літ. «Б» (кімната 13,2 кв.м., 13,4 кв.м., веранди 5,4 кв.м.), також дерев'яного сараю та вбиральні, ОСОБА_10 - частину цього ж домоволодіння, яка складається з приміщень 18,4 кв.м., 20 кв.м., тамбура 6,4 кв.м., кам'яного сараю і водопроводу;

постановлення ухвали від 25 серпня 1972 року про затвердження мирової угоди між ОСОБА_11 та ОСОБА_10, відповідно якої спадкове майно - 3/5 частини домоволодіння АДРЕСА_1 розподіляється між сторонами; ОСОБА_11 виділяється на праві власності 9/20 частин вищевказаного домоволодіння, яка складається з окремого житлового будинку під літ. «Б» (кімната 13,2 кв.м., 13,4 кв.м., веранди 5,4 кв.м.) також дерев'яного сараю та вбиральні, ОСОБА_10 - частина цього домоволодіння, яка складається з приміщень 18,4 кв.м., 20 кв.м., тамбура 6,4 кв.м., кам'яного сараю і водопроводу (т. 1 а. с. 163).

Право власності ОСОБА_2 на 9/20 частин домоволодіння № АДРЕСА_1, яке складається з окремого житлового будинку під літ. «Б», деревного сараю, вбиральні, було зареєстровано у встановленому законом порядку, що вбачається із Витягу про державну реєстрацію прав КП «ОМБТІ та РОН» за № 28875830 від 03.02.2011 року (т. 1 а. с. 9, 163).

За договором дарування від 12 червня 1974 року ОСОБА_12 прийняв в дар від ОСОБА_10 3/20 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та складається в цілому з двох одноповерхових кам'яних житлових будинків загальною площею 64,58 кв.м. з надвірними будівлями. Ця 3/20 частина домоволодіння належала дарувальнику ОСОБА_10 на підставі ухвали народного суду Іллічівського району м. Одеси від 25 серпня 1972 року, зареєстрованого в Одеському МБТІ в реєстровій книзі № 134, стор. 32 під № 421 (т. 1 а. с. 53).

ОСОБА_4 належить 2/5 частин в домоволодінні АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.06.1992 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2-6389, після смерті ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а. с. 36).

Відповідно до розрахунку ідеальних часток, виготовленого КП «ОМБТІ та РОН» від 23.12.2010 року, (який не було затверджено Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради) в домоволодінні АДРЕСА_1, ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.06.1992 року належить 2/5 частин домоволодіння, у фактичному користуванні 28/100 частин домоволодіння, ОСОБА_12 належить 3/20 частин домоволодіння, на підставі договору дарування від 12.06.1974 року, у фактичному користуванні 38/100 частин домоволодіння, ОСОБА_11 належить 9/20 частин домоволодіння на підставі рішення народного суду Іллічівського району м. Одеси від 25.08.1972 року, у фактичному користуванні 34/100 частин домоволодіння (т. 1 а. с. 22).

Отже, вказані обставини дають підстави для висновку про те, що сторони проживають по вказаній адресі вже декілька десятиліть. За вказаний тривалий період часу у них склався порядок користування земельною ділянкою.

Згідно генерального плану 1945 року земельної ділянки розташованої в жд. пос. Застава 1а по АДРЕСА_2, відведеної ОСОБА_5, ОСОБА_9, площа земельної ділянки складає 909 кв.м. (т. 1 а. с. 230).

В матеріалах справи наявна посвідчена копія інвентарної справи № 8616, реєстр. № 166-9-1268 на житловий будинок по АДРЕСА_1 (раніше зазначений за № 9а) в м. Одесі, в якій містяться схематичні плани присадибної ділянки та копії технічних паспортів за різні періоди часу, з яких вбачається, що розподіл земельної ділянки між ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 відбувся в 1958 році, який зберігався до 26.03.1971 року, про що свідчить відповідний запис про поточну інвентаризацію на схематичному плані земельної ділянки. В схематичному плані присадибної ділянки на період 1974 року відображений порядок користування земельною ділянкою з урахуванням нового власника ОСОБА_12 Отже, порядок користування та розміри земельних ділянок, якими користуються сторони по справі не змінювались з 1974 року (т. 1 а. с. 63-164,128,129).

Співвласниками будинку ОСОБА_5, ОСОБА_9 та ОСОБА_7, ОСОБА_10 було визначено порядок користування спільною земельною ділянкою залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Земельні правовідносини, які виниклі між ними регулював Земельний кодекс Української РСР від 08.07.1970 року.

Після придбання ОСОБА_12 в 1974 році 3/20 частин домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1, йому також, зі згоди співвласників домоволодіння, була виділена в користування частина земельної ділянки, яка відповідала його частки в спільній власності на будинок, якою він користується до теперішнього часу.

ОСОБА_4 отримала право власності на 2/5 частин в домоволодінні АДРЕСА_1 на підставі на підставі свідоцтва про право на спадщину від 12.06.1992 року, у зв'язку з чим на неї розповсюджує свою дію ЗК 18.12.1990 року

Ухвалою суду від 16 січня 2014 року у справі призначено судову будівельно-технічну експертизу із залученням геодезистів (т. 1 а. с. 168-169).

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 002/14 від 11.04.2014 року визначено два можливі варіанти порядку користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, АДРЕСА_1: - варіант № 1 з урахуванням розміру часток в спільній власності на будинок; варіант № 2 - з урахуванням визначеного сторонами порядку користування спільною земельною ділянкою (т. 1 а. с. 172- 197).

Експертами встановлено, що частина житлового будинку ОСОБА_2 розташована на земельній ділянці площею 172,73 кв.м. (площа за фактичним користуванням), частина житлового будинку ОСОБА_4 розташована на земельній ділянці площею 563,67 кв.м. (площа за фактичним користуванням), частина житлового будинку ОСОБА_3 розташована на земельній ділянці площею 234,21 кв.м. (площа за фактичним користуванням) між сторонами склався фактичний порядок користування спірною земельною ділянкою, який графічно відображений у висновку № 002/14 судової будівельно-технічної експертизи від 11.04.2014 року (т. 1 а. с. 178, 181, 183, 184,188).

Згідно цього висновку, у користуванні сторін знаходиться земельна ділянка загальною площею 970,6 кв.м., яка не співпадає з розміром першовідводу (т. 1 а. с. 185, зворот).

ОСОБА_2 просила визначити порядок користування земельною ділянкою відповідно першого варіанту (відповідно розміру часток у спільній власності на будинок), визначеному в експертизі від 11.04.2014 року, посилаючись на те, що цей варіант її більше влаштовує. ОСОБА_4 заперечує проти першого варіанту порядку користування земельної ділянки з тих підстав, що за цим варіантом частина її городу, якою вона тривалий час користується на якій ростуть багаторічні насадження частково переходить до ОСОБА_2

Згідно із роз'ясненнями в п. п. 19 абз 1, 21 абз. 1 Постанови Пленуму Верхового Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», суд, вирішуючи питання про порядок користування земельною ділянкою насамперед має виходити з фактичного користування співвласниками житлового будинку земельною ділянкою, розміру часток у будинку (закріплених розмірів земельних ділянок), а також виходити із можливості нормального користування будинками, господарськими будівлями та спорудами кожним із власників, розташування плодово-ягідних насаджень, можливості проходу з вулиці на подвір'я тощо.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що варіант № 2 порядку користування земельною ділянкою запропонований у висновку будівельної технічної експертизи від 11.04.2014 року є найбільше наближений до порядку фактичного користування земельною ділянкою, якою тривалий час користуються сторони і на якій знаходяться їх господарські будівлі та багаторічні насадження, а частину земельної ділянки площею 59,8 кв.м., визначену координатами точок 15-16-17-9-10-18-19-19а-19б-18-20-21-22-15 слід залишити у спільному користуванні між ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для забезпечення доступу ОСОБА_4 до належної їй частини житлового будинку літ. «А», доступу до частини земельної ділянки, що знаходиться у її фактичному користуванні та доступу для ремонту водопровідної лінії, яка проходить через вказану частину земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

ОСОБА_2 не доведено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 порушують право на приватизацію її земельної ділянки та порушили межу її земельної ділянки.

Фактів самовільного встановлення, переносу та зміни відповідачами паркану або паркану позивача судом не встановлено.

Довід апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 має право користуватися земельною ділянкою площею, яка найбільш наближена за площею до тієї, яка відповідає її частці у домоволодінні, є неспроможним.

Так, відповідно до положень ст. ст. 91, 167 Української РСР, в редакції 1970 року, особи, яким належить будинок на праві спільної власності, користуються земельною ділянкою спільно. Порядок користування нею визначається співвласниками будинку залежно від розміру часток в спільній власності на будинок. Наступні зміни в розмірі часток в спільній власності на будинок, які сталися у зв'язку з прибудовою, надбудовою або перебудовою, не тягнуть за собою змін встановленого порядку користування ділянкою. Угода про порядок користування земельною ділянкою є обов'язковою і для особи, яка згодом придбає відповідну частку в спільній власності на цей будинок. Якщо згоди на користування спільною земельною ділянкою не досягнуто, спір вирішується в порядку, встановленому статтею 167 цього Кодексу.

Попередні власники домоволодіння - сім'я ОСОБА_9 та сім'я ОСОБА_7 були землекористувачами присадибної земельної ділянки, вони визначили порядок її користування, в матеріалах справи знаходяться акти-вказівки меж земельних ділянок та їх визначення у 1945 році та в 1958 році (т. 1 а. с. 218, 230).

Отже, для наступних землекористувачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визначений порядок користування земельної ділянкою зберігається і є обов'язковим.

Частина 1 ст. 30 Земельного кодексу Української РСР (в редакції 1990 року), ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) визначає, що якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщена на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Пунктом 6 частини 3 цієї ж норми визначає, що захист прав громадян та юридичних осіб земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку для порушення прав.

Отже, порушення прав ОСОБА_2 на користування земельної ділянки не встановлено.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про найбільш сприятливий порядок для всіх співвласників, врахував принцип розумності та справедливості для сторін у справі, визначивши варіант № 2, оскільки він є найбільш оптимальним для його встановлення, адже при такому варіанті враховуються інтереси сторін, унеможливлює виникнення в подальшому спорів про користування земельною ділянкою, багаторічними насадженнями, а співвласники домоволодіння отримують в користування частини земельних ділянок, які знаходяться у них у фактичному користуванні на протязі десятиліть.

Інші доводи не спростовують правильні висновки суду першої інстанції.

При зазначених обставинах, судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для його скасування немає.

Керуючись ч. 1 ст. 303, ч. 1 п. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 08 жовтня 2015 року - залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили до суду касаційної інстанції.

Головуючий Погорєлова С.О.

Судді Цюра Т.В.

Кравець Ю.І.