Справа № 152/1292/15-ц
Провадження2/152/376/16
У Х В А Л А

іменем України

12 грудня 2016 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання Бабиної І.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шаргороді Вінницької області в залі суду цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 служби Шаргородського районного управління юстиції, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Шаргородського районного суду Вінницької області з казаним позовом.

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначив, що рішенням Шаргородського районного суду Вінницької області від 29.05.2014 року у справі №152/222/14-ц задоволено його позов до Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області та ОСОБА_2 про визнання недійсними державних актів та їх скасування і стягнення судових витрат і визнано недійсними та скасовано: державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯП №254165, виданий Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 22.12.2010 року, про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,2500 га, кадастровим номером :04:007:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану у с. Рахни-Лісові, на вул. Зарічна, 29; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯП №254166, виданий Рахнівсько-Лісовою сільською радою Шаргородського району Вінницької області 22.12.2010 року, про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0337 га, з кадастровим номером :04:007:0012, для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Рахни-Лісові, на вул. Зарічна, 29.

Вказане рішення Шаргородського районного суду набрало законної сили.

З матеріалів цивільної справи Шаргородського районного суду за №152/350/15-ц стало відомо, що 13 квітня 2011 року відповідачем ОСОБА_2 по спадковій справі №478 за 2010 рік оформлено спадщину ОСОБА_4 та отримано свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно, на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд і на земельну ділянку площею 0,0337 га для ведення особистого селянського господарства, які розташовані у с. Рахни-Лісові, на вул. Зарічна, 29, а фактично знаходяться за адресою: вул. Зарічна, 27, с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області.

Відповідно до вказаних свідоцтв у державних актах нотаріусом зроблено записи про те, що право власності на ці земельні ділянки переходить до ОСОБА_2

На підставі зазначених свідоцтв та записів в державних актах проведено реєстрацію права власності на вказані земельні ділянки вже на відповідача ОСОБА_2

В звязку з визнання недійсними державних актів на право власності на вказані земельні ділянки, мають бути визнані недійсними і похідні документи, які видавались на підставі недійсних даних державних актів.

Такими документами є видані нотаріусом свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Також, мають бути визнані недійсними відповідні записи в державних актах та скасована реєстрація в Поземельній книзі та в державного реєстратора.

Крім того, за даними заповіту ОСОБА_4 від 23 березня 2005 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №96, останнім призначено спадкоємця ОСОБА_5, а спадщину по вказаному заповіту оформила ОСОБА_2

Вважає, що спадщина ОСОБА_4 за заповітом від 23 березня 2005 року оформлена не тією особою, яка зазначена в заповіті.

Крім того, на час смерті ОСОБА_4 за ним, в установленому порядку, не рахувалося право власності на земельні ділянки, оскільки правовстановлюючий документ видано тільки 22 грудня 2010 року, тобто, через 6 місяців після смерті останнього, а тому, відповідно до ст.1218 ЦК України, ці земельні ділянки не входили до обєктів спадкування (складу спадщини).

З невідомих причин площа земельної ділянки вже при реєстрації в державного реєстратора змінилася.

Вважає, що ОСОБА_2 не мала і не має права на спадщину ОСОБА_4, як відповідно до рішень судів, що вже набрали чинності, так і відповідно до закону.

Відповідно до ст.1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно із ч.2 ст. 26 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації права.

Просить визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Жмеринською районною державною нотаріальною конторою Вінницької області 13.04.2011 року, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №1-110 по спадковій справі №478, відповідно до якого ОСОБА_2 стала власником земельної ділянки під №29 площею 0,2500 га, розташованої в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254165, виданого відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Жмеринською районною державною нотаріальною конторою Вінницької області, 13.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-112 по спадковій справі №478, відповідно до якого ОСОБА_2 стала власником земельної ділянки під №29 площею 0,0337 га, розташованої в селі Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254165, виданого відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010 року; зроблений державним нотаріусом Жмеринської районної державної нотаріальної контори Вінницької області, виконуючою обовязки державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області запис у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254165, виданому відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010, про те, що право власності на цю земельну ділянку переходить до ОСОБА_2; зроблений запис у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254166, виданий відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010 року, про те, що право власності на цю земельну ділянку переходить до ОСОБА_2; скасувати: реєстрацію від 22 грудня 2010 року №01:10:869:00353 в Поземельній книзі про земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯП №254165 про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,2500 га з кадастровим номером :04:007:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану у с. Рахни-Лісові, на вул. Зарічна, 29; реєстрацію від 22 грудня 2010 року №01:10:869:00354 в Поземельній книзі про земельну ділянку на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку Серії ЯП №254166 про право власності ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 0,0337 га з кадастровим номером :04:007:0012, для ведення особистого селянського господарства, розташовану у с. Рахни-Лісові, на вул. Зарічна, 29; рішення ОСОБА_3 служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області від 05 серпня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та саму реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2499 га, з кадастровим номером :04:007:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку площею 0,0337 га, з кадастровим номером :04:007:0012, для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Рахни-Лісові, вул. Зарічна, 29; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та за надання правової допомоги відповідно до документів, що подані до позову та будуть подані в судове засідання.

19.07.2016 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат ОСОБА_6 подав заяву про зменшення позовних вимог (а.с.63-65 т.ІІ), в якій просить виключити з числа відповідачів ОСОБА_3 службу Шаргородського РУЮ; визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Жмеринською районною державною нотаріальною конторою Вінницької області 13.04.2011 року, зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій за №1-110 по спадковій справі №478, відповідно до якого ОСОБА_2 стала власником земельної ділянки під №29 площею 0,2500 га, розташованої в с. Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254165, виданого відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010 року; свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Жмеринською районною державною нотаріальною конторою Вінницької області, 13.04.2011 року, зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за №1-112 по спадковій справі №478, відповідно до якого ОСОБА_2 стала власником земельної ділянки під №29 площею 0,0337 га, розташованої в селі Рахни-Лісові Шаргородського району Вінницької області, переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що належить спадкодавцю на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №254165, виданого відділом Держкомзему у Шаргородському районі Вінницької області 22 грудня 2010 року на підставі рішення Рахнівсько-Лісової сільської ради 22 сесії 5 скликання від 19.03.2010 року; скасувати рішення ОСОБА_3 служби Шаргородського районного управління юстиції Вінницької області від 05 серпня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) та саму реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 0,2499 га, з кадастровим номером :04:007:0011, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та на земельну ділянку площею 0,0337 га, з кадастровим номером :04:007:0012, для ведення особистого селянського господарства, розташовані в с. Рахни-Лісові, вул. Зарічна, 29; стягнути з ОСОБА_2 на його користь судові витрати, в тому числі витрати на сплату судового збору та за надання правової допомоги відповідно до документів, що подані до позову та будуть подані в судове засідання.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.146 т.ІІ).

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у судове засідання не зявилися. При цьому, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 подали заяви про розгляд справи в судовому засіданні 12.12.2016 року у їх відсутності (а.с.148, 149 т.ІІ).

Завідувач сектору з питань державної реєстрації Шаргородської РДА ОСОБА_9 подала заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с.147 т.ІІ).

Завідуюча Шаргородської державної нотаріальної контори ОСОБА_10 подала заяву про розгляд справи у відсутності представника Шаргородської ДНК (а.с.135 т.ІІ).

Представник Рахнівсько-Лісової сільської ради сільський голова ОСОБА_11 подав заяву про розгляд справи 12.12.2016 року у відсутності представника сільської ради (а.с.152 т.ІІ).

Представник відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі заступник начальника відділу ОСОБА_12 подав заяву про розгляд справи 12.12.2016 року у відсутності представника відділу (а.с.151 т.ІІ).

Також, 09.12.2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду повідомлення про відмову від представника, в якому повідомив суд, що відмовляється від представника ОСОБА_6, який представляв його інтереси на підставі договору про надання правової допомоги від 08.12.2013 року, у звязку із чим останній не має повноважень на ведення даної справи в усіх судах та не може вчиняти від його імені будь-які процесуальні дії (а.с.144 т.ІІ).

Крім того, 09.12.2016 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про відмову від позову (а.с.145 т.ІІ), в якій зазначив, що відповідно до права, передбаченого ч.2 ст.31 ЦПК України, відмовляється від позову. Наслідки відмови від позову і закриття провадження у справі йому зрозумілі та відомі. Просить прийняти відмову від позову і закрити провадження у справі за його позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 служби Шаргородського районного управління юстиції, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат.

Враховуючи наявність заяви позивача ОСОБА_1 про відмову від позову і закриття провадження у справі, суд вважає, що перешкод для розгляду справи і підстав для відкладення судового засідання на підставі заяви представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 немає, оскільки зустрічний позов ОСОБА_2 у цій справі не заявлявся, а у випадку наявності цивільно-правового спору із позивачем, ОСОБА_2 має право на звернення до суду із позовом у загальному порядку.

Розглянувши повідомлення позивача ОСОБА_1 про відмову від представника, суд вважає, що воно підлягає приєднанню до матеріалів цивільної справи, оскільки це є правом позивача, відповідно до вимог ч.1 ст.27 ЦПК України, що відповідає нормам ст.44 ЦПК України.

Розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відмову від позову і закриття провадження у справі, суд прийшов до наступного висновку.

Позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи (ч.1 ст.174 ЦПК України).

У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі (ч.3 ст.174 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Частиною 2 статті 11 ЦПК України встановлено, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Тому, суд вважає, що відмова позивача ОСОБА_1 від позову не суперечить законові, не порушує його прав та інтересів, тому може бути прийнята судом.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Оскільки відмова позивача ОСОБА_1 від позову не суперечить законові, не порушує його прав та інтересів, тому є підстави для прийняття судом відмови позивача від позову і закриття провадження у справі.

При цьому, суд виходить також із принципу процесуальної рівності сторін (п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Також, суд вважає, що жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2», в яких наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом, оскільки, відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК України, справа розглядається за позовом ОСОБА_1, який має право розпоряджатися своїми правами у цій справі на власний розсуд, в тому числі, відмовитися від позову.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків (...) має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, суд вважає за необхідне розяснити відповідачеві ОСОБА_2, що вона не позбавлена права на звернення до суду за вирішенням цього спору, що передбачено ч.3 ст.206 ЦПК України.

Керуючись ст.174, п.3 ч.1 ст.205, ч.1 ст.206, ст.210 ЦПК України,

ухвалив:

Прийняти відмову позивача ОСОБА_1 від позову.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 служби Шаргородського районного управління юстиції, з участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, відділу Держгеокадастру у Шаргородському районі Вінницької області, Рахнівсько-Лісової сільської ради Шаргородського району Вінницької області, Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області про визнання недійсними свідоцтв про право на спадщину за заповітом та скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки і стягнення судових витрат закрити.

Розяснити сторонам наслідки закриття провадження у справі, передбачені ч.3 ст.206 ЦПК України, відповідно до якої у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у справі у звязку із прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі на звернення до суду за вирішенням цього спору.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: