Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/561/16-ц
Провадження № 2/209/613/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Лобарчук О.О.,
при секретарі Бойко Н.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпродзержинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановлення порядку зустрічі з дитиною, треті особи: Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району, Орган опіки та піклування Адміністрації Південного району, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить зобов'язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та встановити ОСОБА_1 наступний графік участі у вихованні дитини, дозволивши ОСОБА_1 забирати неповнолітнього ОСОБА_3 з місця його реєстрації та проживання без участі ОСОБА_2 кожного вівторка та четверга з 17 години до 20 години, та першу суботу і третю неділю місяця з 9 години до 12 години з обов'язковим поверненням дитини до місця її проживання.
На обґрунтування позовну зазначено, що 08 червня 2012 року було укладено шлюб між ним та відповідачкою ОСОБА_2 Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Починаючи з травня 2013 року шлюбні відносини припинено та відповідачка разом з сином переїхала мешкати окремо. Рішенням Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 грудня 2013 року шлюб між ними розірвано. А також рішенням суду з нього стягнуті аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2013 року, які він регулярно сплачує.
ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у вихованні сина, у звязку з чим він звернувся до Органу опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району м.Дніпродзержинська з заявою про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітнім сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Однак відповідачка не бажає, щоб орган опіки та піклування вирішував це питання та продовжує чинити перешкоди побачення його з сином, саме тому він вимушений звернутися до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав свої вимоги , послався на обставини викладені в позовній заяві. Надалі , надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.3).
Представник позивача - ОСОБА_5, яка діє на підставі довіреності від 09.02.2016 року, також підтримала вимоги позивача та просить їх задовольнити. Надала суду заяву про слухання справи у її відсутність.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про поважність причини неявки суд не повідомила.
Представники третьої особи в судове засідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх устасті. (а.с.24, 31).
Відповідно до ч.2 ст. 158, п. 2 ч.1 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення.
12 липня 2016 року судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що 26 листопада 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровського області від 25 грудня 2013 року було розірвано. ( а.с.8).
Відповідно до свідоцтва про народження , виданого 02 листопада 2012 року , сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.7).
Згідно рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровського області від 22 листопада 2013 року з позивача ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 09.10.2013 року і до повноліття дитини. (а.с.10).
Умови проживання позивача ОСОБА_1 створені для проживання малолітнього сина, про що вказано у акті обстеження від 27.05.2016 року .(а.с.37)
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно із ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, згідно ст. 15 Закону, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, а батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.
Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.
Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом.
Згідно із ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.
У відповідності до ч. 1 ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.
Згідно ч. 2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.
Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування.
Перешкоди, які чинить відповідач позивачеві у спілкуванні з дитиною не забезпечують інтересів дитини та порушують права позивача, які підлягають судовому захисту.
Керуючись ст.141, 150, 153, 157 Сімейного Кодексу України, ст.,ст.6-14, 60, 212-218, 224-226 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною та встановлення порядку зустрічі з дитиною, треті особи: Орган опіки та піклування Адміністрації Дніпровського району, Орган опіки та піклування Адміністрації Південного району задовольнити повністю.
Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не чинити перешкоди ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, у спілкуванні з дитиною - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Встановити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, наступний графік участі у вихованні дитини, дозволивши ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, забирати неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з місця його реєстрації та проживання, без участі ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, кожного вівторка та четверга з 17 години до 20 години, та першу суботу і третю неділю місяця з 9 години до 12 години з обов'язковим поверненням дитини до місця її проживання.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку шляхом подачі протягом десяти днів після його ухвалення (отримання) апеляційної скарги через суд першої інстанції, що його ухвалив.
Суддя Дніпровського районного суду
м. Дніпродзержинська О.О. Лобарчук