Провадження №2/523/1381/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" липня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

за участю позивачки ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22 лютого 1997р. між сторонами був зареєстрований шлюб, актовий запис № 14, зареєстрований відділом ЗАГС м. Фалешти, р. Молдова. Від спільного шлюбу у сторін народилась пятеро неповнолітній дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. Позивачка стверджує, що відповідач починаючи з 2014р. став проживати окремо, а також не надає допомоги на утримання дітей. В звязку з чим, позивачка просить стягнути аліменти на своє утримання у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 76 СК України, а також стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі.

В процесі розгляду справи від сторін надійшла заява про визнання мирової угоди, згідно якої ОСОБА_2 повністю визнає позовні вимоги та в термін до 31 грудня 2015р., зобовязується укласти договір, відповідно до ст. 190 СК України, про набуття права власності на нерухоме майно на кожного члена сімї в розмірі 1/7 частини нерухомого майна, яким він володіє відповідно до договору дарування, а також зобовязується приймати участь у додаткових витратах, повязаних з вихованням неповнолітній дітей. У свою чергу, позивачка ОСОБА_1, після оформлення права власності на нерухоме майно, відповідно до ст. 191 СК України, на кожного члена сімї в розмірі 1/7 частки нерухомого майна, визнає припинення права власності на аліменти на дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов'язків сторін та предмета позову.

Згідно ч. 5 ст. 175 ЦПК України закриваючи провадження у справі, суд за клопотанням сторін може постановити ухвалу про визнання мирової угоди. Якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у визнанні мирової угоди і продовжує судовий розгляд.

Суд вважає, що умови мирової угоди суперечать закону, а також може порушити законні права позивачки.

Так, відповідно ч. 1 ст. 190 СК України той із батьків, з ким проживає дитина, і той із батьків, хто проживає окремо від неї, з дозволу органу опіки та піклування можуть укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

Такий договір нотаріально посвідчується. Право власності на нерухоме майно за таким договором виникає з моменту державної реєстрації цього права відповідно до закону.

Таким чином, сторони незважаючи на наявність, або відсутність мирової угоди мають право, з дозволу органу опіки та піклування укласти договір про припинення права на аліменти для дитини у зв'язку з передачею права власності на нерухоме майно (житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо).

В той же час, в тексті мирової угоди передбачений лише обовязок відповідача укласти вищевказаний договір, однак його укладення залежить від надання дозволу органу опіки та піклування, а також нотаріального посвідчення даного договору, які потребують надання необхідних документів, а також дозволів, і, таким чином, не гарантують його укладання. На підставі викладеного, суд вважає, що закриття провадження по даній справі, у звязку з укладенням даної мирової угоди, не дозволить у майбутньому звернення позивачки до суду з аналогічними позовними вимогами, у разі невиконання умов мирової угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1.Відмовити у визнанні мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

2.Продовжити розгляд справи по суті.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя