Справа № 749/894/16-ц
Номер провадження 2/749/254/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області

в складі: головуючого-судді Шаповал З.О.

за участю секретаря Зорко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сновськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Баришівська районна державна адміністрація Київської області про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню своєї дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з січня 2012 року і по даний час відповідач проживає окремо та не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, не піклується про фізичний та духовний розвиток, навчання сина та не спілкується з сином взагалі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні відсутня, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Представник третьої особи служби у справах дітей Баришівської районної державної адміністрації Київської області відсутній, в матеріалах справи міститься заява відповідно до якої служба в справах дітей просить розглянути справу без участі представника служби, позовні вимоги підтримують.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином - судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, яке повернулося без вручення адресату. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. В матеріалах справи міститься довідка Петрівської сільської ради № 219 від 16.09.2016 року, яка підтверджує факт реєстрації відповідача за вказаною адресою в позовній заяві. Тому, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про день та час розгляду справи.

Суд перевіривши матеріали справи, дослідивши їх в сукупності прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 по справі є батьком ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у шлюбі з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрація Київської області про доцільність позбавлення громадянина ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, в якому зазначає за доцільність позбавлення батьківських прав, посилаючись тільки на пояснення позивача та надіслані листи повідомлення ОСОБА_2 про можливе позбавлення його батьківських прав до служби у справах дітей Щорської РДА Чернігівської області (від 21.07.2015 № 02.32/1208; від 15.12.2015 №0232/2241; від 16.03.2016 № 02.32/376) до громадянки ОСОБА_4, матері ОСОБА_2 від 15.12.2015 № 02.32/2240, на що у відповідь отримали те, що ОСОБА_2 за місцем реєстрації тривалий час не проживає, з рідними не спілкується, місце його перебування невідоме.

Згідно з ч. 6 ст. 19 СК суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

У висновку орган опіки посилається лише на пояснення позивача та листи, які суду не надані, внаслідок чого суд позбавлений можливості перевірити доводи викладені в зазначеному висновку. Посилання на довідку дошкільного навчального закладу ясла-садок «промінь» також є необґрунтованим, оскільки сам факт того, що відповідач по справі не приходить до садочку за дитиною не дає підстави суду вважати, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Отже висновок органу опіки та піклування зроблений формально без об'єктивного з'ясування обставин.

Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Крім того суд не може взяти до уваги заяву відповідача в які останній просить справу розглянути у його відсутності та позовні вимоги визнає в повному обсязі, оскільки зазначена заява не завірена належним чином, крім того відповідно до висновку органу опіки встановлено, що місце проживання відповідача останнім та позивачу не відомо. Також відповідно до конверту в якому надійшла заява встановлено, що заява надійшла з м. Києва, однак суд повісток в м. Київ не направляв, крім зазначеного на конверті в місці зазначення відправника спочатку написано прізвище ім`я по-батькові позивача, а потім замальовано коректором та зазначено відправника ОСОБА_2. Зазначене піддає сумніву заяву відповідача, тому суд не бере її до уваги.

Інших докази на підтвердження свідомого ухилення від виконання батьківських обов'язків відповідачем до матеріалів справи не долучено.

Пленум Верховного Суду України у пунктах 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав роз"яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов"язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов"язками.

У даній справі судом не встановлено обставин, які беззаперечно підтверджують навмисне свідоме ухилення відповідачем виконання обов"язків по вихованню дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, тому суд вважає, що позов є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись: Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.150, 164-167 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 3-6, 10-11, 15, 31, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Орган опіки та піклування Баришівська районна державна адміністрація Київської області про позбавлення батьківських прав - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя З.О. Шаповал