Провадження № 2/522/2039/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31 травня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,
при секретарі - Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з урахуванням інфляції, -
30.11.2015 року до суду звернулася ОСОБА_1 ОСОБА_2 з позовом про стягнення боргу з урахуванням інфляції, просить суд стягнути з ОСОБА_2 АДРЕСА_1 гроші в сумі 186 248, 55 гривень (сто вісімдесят шість тисяч двісті сорок вісім) за рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 01.10.2013 року, а також суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 141 826, 30 гривень ( сто сорок одна тисяча вісімсот двадцять шість) та неустойку в розмірі 3% річних, що складає 8 870, 90 гривень (вісім тисяч вісімсот сімдесят), за минулі 25 місяців; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір та оплату послуг адвоката.
В обґрунтування своїм вимог позивачка зазначила, що 25.05.2012 року між нею та відповідачем був укладений договір будівельного підряду відповідно до якого ОСОБА_2 зобов'язався побудувати булинок на ділянці зелмі за адресою: АДРЕСА_2. Термін закінчення робіт 15.08.2012 року. Відповідно до зазначеного договору ОСОБА_1 зобов'язалася оплатити повністю вартість будівельних робіт по прикладеному графіку розрахунків. Свої зобов'язання позивачка виконала. Однак в жовтні 2012 року будівництво припинилося. У лютому 2013 року ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовом про розірвання договору будівельного підряду та стягнення боргу. 01.10.2013 року судом винесено рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, та стягнуто з ОСОБА_2 184404 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста чотири) грн. 50 коп. і судові витрати в сумі 1 844 (тисяча вісімсот сорок чотири) грн.. У листопаді 2013 року відкрито виконавче провадження ВДВС Приморського району м. Одеси, за яким боржник ОСОБА_2 невиплатив зазначену суму боргу та не виконав рішення суду. З моменту рішення суду минуло більше двох років, а боржник не виконує рішення суду. У зв'язку з цим позивачка звертається в суд з вимогою стягнути з ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням інфляції, а саме індекс інфляції розраховувати в період з 01.10.2013 року по 16.11.2015 року. Тому позивачка вирішила звернутися до суду з відповідним позовом (а.с. 2-7).
17.02.2016 року Приморський районний суд м. Одеси своєю ухвалою відкрив провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
05.04.2016 року ОСОБА_1 надала до суду уточнення до позовної заяви, за якою період розрахунку індексу інфляції до суми боргу зазначила з 01.10.2013 року по 20.03.2016 року, а звідси просить суд стягнути з ОСОБА_2 суму боргу з урахуванням інфляції у розмірі 152 403, 01 гривень, неустойку у розмірі 3% річних - 10 897, 85, за минулі 29 місяців, а також судовий збір та оплату послуг адвоката, відповідно до квитанцій.
В судове засідання представник позивача не з'явилася, проте надала до суду заяву, в якій просила суд розглянути справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений належним чином про час та місце судового розгляду. Причини неявки невідомі.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Судом встановлено, що 01.10.2013 року Приморський районним судом м. Одеси було прийнято рішення яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, та стягнуто з ОСОБА_2 184404 (сто вісімдесят чотири тисячі чотириста чотири) грн. 50 коп і судові витрати в сумі 1 844 (тисяча вісімсот сорок чотири) грн. (а.с.25-26).
16.02.2016 року за запитом ОСОБА_1 Приморський відділ державної виконавчої служби повідомив, що на примусовому виконання в Приморському ВДВС ОМУЮ перебуває виконавчий документ, а саме: виконавчий лист № 522/4500/13-ц від 22.11.2013 року, що видав Приморський районним суд м. Одеси, про стягнення з ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 185248,55 грн. Але Відділом жодних примусових стягнень з боржника не проводилося, оскільки відсутні необхідні дані, щодо наявності у ОСОБА_2, рухомого та нерухомого майна на праві привітної власності, відкритих рахунків в банківських установах, тощо (а.с.27).
Таким чином, боржник не здійснив виплату суми боргу протягом тривалого часу.
Згідно із ч. ч. 1,6 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків може бути настання або ненастання певної події.
Частиною 1 ст. 14 ЦК України передбачено, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом статей 524 та 533 ЦК грошовим є зобов'язання, яке виражається в грошовій одиниці України (або грошовому еквіваленті в іноземній валюті). Така правова позиція підтверджується й практикою Верховного Суду України (постанова від 6 червня 2012 р. у справі № 6-49цс12).
Таким чином, грошовим зобов'язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана сплатити гроші на користь другої сторони (кредитора), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.
За змістом ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Як зазначається в ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи боржник не виконав належним чином своє зобов'язання.
Відповідно до ст. 652 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини 1 статті 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін відповідно до вимог ст. 10 ЦПК України. Сторони чи інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, враховуючи, що відповідачем зобов'язання з відшкодування шкоди за рішенням суду не виконанні, вимоги позивача про стягнення з ОСОБА_2 суми інфляції та 3% річних від простроченої суми за період з 01.10.2013 по 20.03.2016 року задовольнити частково. А саме, стягнути на користь позивача суму боргу з урахуванням інфляції з періоду 14.10.2013року (набуття законної сили рішенням суду 14.10.2013) до 20.03.2016 року
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції
Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період?Інфляційне збільшення суми боргу?Сума боргу з врахуванням індексу інфляції?
Також підлягає стягненн. 3 % річних.
Розрахунок процентів
Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи, керуючись вищевикладеним, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.. 1, 3, 10, 57, 60, 79, 88, ч.4 ст. 169, 179, 208-209, 212-215, 218, 224-225 ЦПК України; ст.ст. 11, 14, 16, 509, 530, 625 ЦК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу з урахуванням інфляції - задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 індекс інфляції за весь час прострочення за період з 14.10.2013 року по 20.03.2016 року у розмірі 154 246.64 (сто п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок чотири гривні шістдесят чотири копійки) та 3% річних в розмірі 13 474.12 (тринадцять тисяч чотириста сімдесят чотири гривні дванадцять копійок), що сукупно становить 167 720,64 (сто шістдесят сім тисяч сімсот двадцять) гривень 64 копійки
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1 677,20 грн. (одна тисяча шістсот сімдесят сім гривень) 20 копійок.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Домусчі Л.В.

31.05.2016