Справа № 148/708/16-ц
Провадження №2/148/349/16
01 червня 2016 року Тульчинський районний суд Вінницької області
в складі: судді Штифурко Л.А.,
секретаря Лавренюк А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчин цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,
В березні 2016 року ПАТ КБ "Правекс-Банк" звернулося в суд з вказаним вище позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 15 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5676-001/07Р. Відповідно до договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у розмірі 50 000 доларів США 00 центів строком до 15 серпня 2022 року з виплатою 12% річних за користування кредитом. За умовами договору відповідач взяла на себе зобов'язання своєчасно здійснювати погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення рівними частинами в сумі 278 доларів США, 00 центів щомісяця до 10 числа наступного місяця, а також щомісяця сплачувати проценти за користування кредитом та повернути кредит у повному розмірі у строк, визначений договором.
В якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобовязань за кредитним договором, між банком та ОСОБА_2 15 серпня 2007 року був укладений договір поруки № 5676-001/07 Р, за умовами якого поручитель зобов'язується нести солідарну майнову відповідальність перед банком за виконання позичальником в повному обсязі зобов'язань за кредитним договором щодо сплати процентів, неустойки, вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом. Строк дії договору поруки до 15 серпня 2025 року.
Відповідачем ОСОБА_1 за період користування кредитними коштами здійсно часткові платежі на погашення основної суми кредиту, про те в повномі обсязі заборгованість перед позивачем не погашена. Крім того, нею порушено зобов'язання щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом.
У зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за кредитним договором станом на 18 червня 2015 року розмір заборгованості ОСОБА_1 перед позивачем становить 56 795 доларів США 66 центів та складається з: 40 493,00 дол. США - кредит; 16 302, 66 дол. США - проценти.
Вказану заборгованість позивач просить стягнути в солідарному порядку з відповідачів ОСОБА_1В та ОСОБА_2, а також - 19 977 грн. 87 коп. судового збору.
В судове засідання представник позивача не з'явився, в своєму письмовому клопотанні, адресованому суду, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу у його відсутність та не заперечує проти ухвалення заочного рішення в разі неявки в судове засідання відповідачів.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не з'явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
За таких обставин у відповідності до вимог ст.224 ЦПК України суд розглянув справу у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, ухваливши заочне рішення, оскільки представник позивача не заперечив проти такого порядку вирішення спору в у своєму письмовому клопотанні.
У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось у звязку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі.
Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Cудом встановлено, що 15 серпня 2007 року між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №5676-001/07Р. Відповідно до договору позивач надав ОСОБА_1 кредит в іноземній валюті у розмірі 50 000 доларів США 00 центів строком до 15 серпня 2022 року з виплатою 12% річних за користування кредитом (а.с. 9-14).
Відповідно до п. 4.1 договору ОСОБА_1 взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість за кредитом рівними частинами в сумі 278 дол. США щомісяця до 10 числа наступного місяця. Відповідно до п. 4.2 договору відсотки за користування кредитом підлягають сплаті щомісяця (за час фактичного користування грошовими коштами протягом календарного місяця) у строк до 10 числа місяця, наступного за місяцем нарахування відсотків, а також у момент повернення кредиту, зазначений у п. 1.2 договору.
Відповідно до п. 6.1.1- 6.1.3 кредитного договору позичальник взяла на себе зобов'язання використовувати кредит на передбачені в договорі цілі і забезпечити повернення кредиту і сплату нарахованих відсотків; погашати заборгованість за кредитом, відсотками і пеню у валюті кредиту; забезпечити своєчасне повернення грошових коштів і сплату нарахованих відсотків.
Також судом встановлено, що в якості забезпечення належного виконання ОСОБА_1 зобовязань за кредитним договором, між АКБ "Правекс-Банк", правонаступником всіх прав та обовязків якого є ПАТ КБ «Правекс-Банк», та ОСОБА_2 15 серпня 2007 року був укладений договір поруки № 5676-001/07 Р. За умовами вказаного договору ОСОБА_2 поручився та взяв на себе зобов'язання нести солідарну відповідальність перед кредитором за виконання в повному обсязі позичальником ОСОБА_1 зобов'язань за кредитним договором № 5676-001/07Р від 15.08.2007 року та можливих змін та доповнень до нього щодо сплати процентів, неустойки (штрафу, пені), вчасного та у повному обсязі погашення основної суми боргу за кредитом до 15 серпня 2022 року у розмірі 50 000 дол. США та будь-якого збільшення цієї суми, яке прямо передбачено умовами кредитного договору, відшкодування збитків та іншої заборгованості. Даний договір відповідно до п. 4.1 набирає чинносмті з моменту його нотаріального посвідчення і діє до 15 серпня 2025 року (а.с. 26-27).
За змістом ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязаний повернути кредит та сплатити проценти.
Частина перша ст. 526 ЦК України визначає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
За змістом ст.ст.626, 629 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків, договір є обовязковим для виконання сторонами.
Згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.
За змістом ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Статтею 546 ЦК України визначено, що виконання зобовязання може забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку.
За змістом ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.
Відповідно до статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.
Право на здійснення операцій в іноземній валюті, в тому числі і надання кредитів в іноземній валюті, передбачено ст. 533 ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Декретом Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", постановою НБУ № 200 від 30.05.2007 року Про затвердження Правил використання готівкової іноземної валюти на території України та внесення змін до деяких нормативно-правових актів НБУ , іншими нормативно-правовими актами, що регулюють діяльність банків.
Порядок здійснення операцій в іноземній валюті встановлено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, статтею 5 якого визначено, що операції з валютними цінностями здійснюються на підставі генеральних та індивідуальних ліцензій НБУ. Операції з валютними цінностями банки мають право здійснювати на підставі письмового дозволу (генеральна ліцензія) на здійснення операцій з валютними цінностями відповідно до пункту 2 статті 5 цього Декрету.
Як встановлено з матеріалів справи, на час укладення кредитного договору ПАТ КБ "Правекс-Банк" мав необхідний обсяг повноважень (банківську ліцензію № 7 на право здійснювати банківські операції (а.с. 35) та Дозвіл № 7-1, з додатком до нього від грудня 2001 року на право здійснювати операції з валютними цінностями - а.с.35-зворотній бік, 36) для здійснення кредитування в іноземній валюті, використання якої при здійсненні кредитних операцій (в кредитних зобов'язаннях) було передбачено чинним на час укладення даних договорів законодавством.
Сторони кредитного договору досягли згоди щодо валюти виконання грошового зобов'язання та виразили її в доларах США, та дана домовленість сторін, відповідно до ст.533 та ст.1054 ЦК України, є істотною умовою кредитного договору.
Законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 192 ЦК України).
Як роз'яснено у п.12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року №5 у разі, якщо кредит правомірно виданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини 3 ст. 533 ЦК.
У зв'язку з наведеним вище слід дійти висновку про те, що не суперечить чинному законодавству України стягнення заборгованості за кредитним договором в іноземній валюті, якщо саме вона надавалась за договором і позивач просить стягнути суму у валюті. Разом зі стягненням заборгованості в іноземній валюті суд має право стягнути й проценти за кредитним договором в іноземній валюті, оскільки такий процент є не фінансовою санкцією, а платою за користування грошима.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог як таких, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, а тому вважає можливим позов задовольнити у повному обсязі.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України на користь позивач, з відповідачів підлягають стягненню понесені судові витрати з оплати судового збору в розмірі 19 977,87 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 533, 546, 549, 626, 1048, 1049, 1054 ЦК України, ст ст.10, 57-60, 88, 212-21, 224-226 ЦПК України, суд -
Позов Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Правекс-Банк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задовольнити.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Правекс-Банк» 19 977, 87 грн. (дев'ятнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят сім гривень вісімдесят сім копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Вінницької області через Тульчинський районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Л.А. Штифурко