_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 520/4085/14-ц
Провадження № 4-с/520/148/16
УХВАЛА

про задоволення скарги

07.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі Месропянцевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, суд, -

в с т а н о в и в :

25.10.2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії Київського ВДВС ОМУЮ та просить визнати неправомірними дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при винесенні постанови від 19.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 50074058; визнати неправомірною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.05.2016 року в частині виведення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВП № 50074058 в окреме виконавче провадження; зобовязати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції зняти арешт з майна, належного на праві власності ОСОБА_1; зобовязати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції скасувати постанову від 19.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВН № 50074058; зобовязати державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції виключити з постанови від 24.05.2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві пункт 2 про виведення постанови ВП № 50074058 від 19.02.2016 року в окреме виконавче провадження.

При цьому скаржник посилається на те, що державним виконавцем на адресу скаржника як боржника за виконавчим провадженням ВП № 50074058 не направлялося жодних документів. 31.03.2016 року скаржник погасив заборгованість за виконавчим листом № 520/4085/14-ц, та оскільки, скаржник не був повідомлений про існування виконавчого провадження, вважає виконання рішення добровільним, у звязку із чим у державного виконавця відсутні підстави для стягнення виконавчого збору.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 скаргу підтримали та просять її задовольнити.

Представник Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ОСОБА_3 у судовому засіданні 10.11.2016 року підтримав заперечував проти задоволення скарги. В подальшому до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано письмові заперечення та просить справу розглядати за його відсутності.

Заінтересована особа - Шевченко /ОСОБА_1 / В.В. до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Інші учасники справи до судового засідання не з'явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі.

Вислухавши з'явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 03.02.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 50074058 щодо виконання виконавчого листа № 520/4085/14-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Креді ОСОБА_4» грошової суми у розмірі 292911,04 грн. Надано боржнику строк до 10.02.2016 року для добровільного виконання виконавчого листа /а.с. 7-9/.

Того ж дня, а саме 03.02.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийнято постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50074058 /а.с. 11/.

Частиною 5 ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Із досліджених судом матеріалів справи слідує, що на виконання положень ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції не надано докази на підтвердження отримання боржником копій постанов про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.02.2016 року, та окрім того відсутній реєстр відправки вказаних постанов, а тому суд погоджується із доводами сторони скаржника щодо відсутності обізнаності ОСОБА_1 про наявність виконавчого провадження ВП № 50074058 та відсутність можливості виконати рішення суду у добровільному порядку.

Таким чином, судом встановлено порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державний виконавець не пересвідчився чи отримана боржником копія постанови про відкриття виконавчого провадження та чи здійснені боржником дії, спрямовані на добровільне виконання рішення.

31.03.2016 року ОСОБА_1 та ПАТ «Креді ОСОБА_4» уклали договір про внесення змін та доповнень № 1 (про часткове прощення боргу) до кредитного договору № 5/175-А від 27.08.2008 року /а.с. 20/ та 31.03.2016 року ОСОБА_1 відповідно до квитанції перерахував ПАТ «Креді ОСОБА_4» кошти у розмірі 4552,62 дол. США, що еквівалентно 119360,85 грн. /а.с. 19/.

Судом також досліджено лист ПАТ «Креді ОСОБА_4» від 31.03.2016 року про прощення боргу /а.с. 18/ та довідку від 01.04.2016 року, згідно якої між ОСОБА_1 та ПАТ «Креді ОСОБА_4» за кредитним договором № 5/175-А від 27.08.2008 року заборгованість відсутня.

Таким чином, судом встановлено, що станом на 31.03.2016 року боржником виконано виконавчий лист № 520/4085/14-ц, оскільки відповідно до довідки від 01.04.2016 року за кредитним договором № 5/175-А від 27.08.2008 року заборгованість відсутня.

Разом із тим, 19.02.2016 року державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, а саме у розмірі 29 291,10 грн. /а.с. 13/.

Суд погоджується із доводами сторони скаржника з посиланням на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у справі № 6-785цс15, згідно якої, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець повязує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання.

Окрім того, положеннями частини третьої статті 27 зазначеного закону передбачено, що у разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Враховуючи встановлене судом порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо неповідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження стосовно нього, суд приходить до висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо прийняття 19.02.2016 року постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Судом встановлено, що 07.04.2016 року стягувач ПАТ «Креді ОСОБА_4» звернулося до Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції із заявою вх. № 2982 про повернення виконавчого листа № 520/4085/14-ц. На виконання вказаної заяви державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції 24.05.2016 року прийнято постанову про повернення виконавчого листа на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», а постанову ВП № 50074058 від 19.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору виведено в окреме провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Оскільки, постановою державного виконавця від 24.05.2016 року про повернення виконавчого листа не знято арешт з майна боржника, суд приходить до висновку, що постанова державного виконавця від 03.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 50074058 підлягає скасуванню.

Суд враховує, що фактично виконання виконавчого листа № 520/4085/14-ц було здійснено боржником 31.03.2016 року, тобто після відкриття 03.02.2016 року виконавчого провадження ВП № 50074058, та після прийняття 19.02.2016 року постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Проте, враховуючи встановлене судом порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» щодо неповідомлення боржника про наявність відкритого виконавчого провадження стосовно нього, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

При цьому, суд зазначає, що вимоги скаржника щодо зобов'язання державного виконавця вчинити скасування постанови сформульовані некоректно, проте враховуючи встановлене судом порушення державним виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження», суд вважає за необхідне скасувати відповідні постанови у рамках ВП № 50074058.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 209, 210, 212, 383-387 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції при винесенні постанови від 19.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВН № 50074058, - неправомірними.

Визнати неправомірною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 24.05.2016 року в частині виведення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору ВН № 50074058 в окреме виконавче провадження.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 50074058 від 03.02.2016 року про арешт майна боржника та заборони на його відчуження.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 50074058 від 19.02.2016 року про стягнення з боржника виконавчого збору ВН № 50074058.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції ВП № 50074058 від 24.05.2016 року про повернення виконавчого документа в частині виведення постанови ВН № 50074058 від 19.02.2016 року в окреме виконавче провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області шляхом подання через Київський районний суд м. Одеси апеляційної скарги протягом 5-ти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Васильків О. В.