Справа №487/7306/14-ц 09.06.2016 09.06.2016 09.06.2016
Справа 487/7306/14-ц
Провадження № 22 -ц/784/1411/16 Головуючий у 1-й інстанції Сухаревич З.М.
Категорія 5 Доповідач апеляційного суду Мурлигіна О.Я.
У Х В А Л А

Іменем України

9 червня 2016 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Козаченка В.І.,Царюк Л.М.,

із секретарем судового засідання Андрієнко Л.Д.,

за участю:

представника відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3- ОСОБА_4,

представника відповідача юридичної особи - ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2015 року

за позовом

ОСОБА_7 до кооперативу гаражів «Сокол», ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та визнання права користування,

В С Т А Н О В И Л А :

В липні 2014 року ОСОБА_7 звернулася з позовом до кооперативу гаражів «Сокол» (далі - АГК «Сокол»), ОСОБА_2, ОСОБА_3 про зобов'язання вчинити певні дії та визнання права користування майном.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, вона зазначала, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2007 року, вона визнана спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_8 разом із відповідачами - фізичними особами. Їй належить право користування гаражами , які належали спадкодавцю.

Однак її право на користування спадковим майном порушено. Так, АГК «Сокол», на території якого знаходяться гаражі, відмовляє їй у прийнятті в члени кооперативу, а ОСОБА_2 та ОСОБА_3 створюють перешкоди в користуванні гаражами.

Уточнивши вимоги, позивачка просила зобов'язати АГК «Сокол» прийняти її до членів кооперативу, визнати за нею право користування гаражем № 133, розташованим у АГК «Сокол».

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 відмовлено.

ОСОБА_7 оскаржила рішення суду в апеляційному порядку.

Рішенням Апеляційного суду Миколаївської області від 21 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про визнання права користування гаражем № 133 у АГК «Сокол» скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено частково. Визнано за ОСОБА_7 право користування 1/3 частиною гаражу НОМЕР_1 в АГК «Сокол» (Заводський район м. Миколаєва). Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про прийняття її в члени АГК «Сокол» залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 квітня 2016 року рішення Апеляційного суду Миколаївської області в частині задоволення позовних вимог про визнання права користування гаражем НОМЕР_1 у кооперативі гаражів «Сокол» скасовано, а справу у цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Представники відповідачів, заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, просять залишити рішення суду у згаданій частині без змін.

З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, ухвалюючи рішення в частині позовних вимог ОСОБА_7 про визнання права користування гаражем НОМЕР_1 у АГК «Сокол», суд першої інстанції виходив з недоведеності позивачкою можливості у несудовому порядку вирішити питання про вступ до кооперативу, отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, а отже і право на користування спірним гаражем. Дійшовши висновку про відсутність правових підстав для визнання за позивачкою права користування гаражем, суд відмовив в задоволенні позову.

З матеріалів справи вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_8 За життя він був членом АГК «Сокол» (а.с. 75). Після його смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцями першої черги є його діти ОСОБА_3 і ОСОБА_2

Однак заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 4 травня 2007 року встановлено факт проживання однією сім'єю з 1991 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року без реєстрації шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 За позивачкою визнано право на спадкоємство після смерті ОСОБА_8 разом із вказаними спадкоємцями першої черги, на квартиру та гаражі в АГК «Сокол».

Право власності на спадкову квартиру оформлено всіма спадкоємцями. Так, 3 грудня 2008 року позивачці видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частку квартири по вул. Генерала Карпенка (а.с.150).

Спірним є питання щодо права користування та розпорядження гаражем № 133.

Відповідно до копії протоколу правління АГК «Сокол» від 26 вересня 1996 року №126 ОСОБА_8 був прийнятий до членів АГК «Сокол» через придбання ним гаражного боксу НОМЕР_1 (а.с. 77). Також ОСОБА_8 користувався гаражами № НОМЕР_2.

З листа АГК «Сокол» вбачається, що на підставі свідоцтва про смерть ОСОБА_8 гаражі №№ НОМЕР_2 рішенням правління цього кооперативу № 203 від 04 січня 2007 року передані в порядку спадкування у постійне користування ОСОБА_2 (а.с. 70).

Відповідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавцям), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1219 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1219 ЦК України передбачено, що не входять до складу спадщини права та обов'язки, що нерозривно пов'язані з особою спадкодавця, зокрема, право на участь у товариствах та право членства в об'єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами.

За приписами ст. 11 Закону України «Про кооперацію», вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Рішення правління чи голови кооперативу про прийняття до кооперативу підлягає затвердженню загальними зборами його членів. Порядок прийняття такого рішення та його затвердження визначається статутом кооперативу.

За змістом п. 1.10 Статуту АГК «Сокол», зареєстрованого рішенням виконкому Заводської Ради народних депутатів від 15 червня 1979 року № 374 та перереєстрованого 20 березня 1998 року за реєстраційним №74 (далі - Статут) (а.с. 54-60), усі споруди, побудовані кооперативом, належать кооперативу на правах кооперативної власності. Приватизований гаражний бокс є власністю члена кооперативу та може бути проданий, переданий, подарований тощо, за згодою правління кооперативу, після повного розрахунку з кооперативом.

Відповідно до п. 3.1 Статуту, член кооперативу має право, зокрема, добровільно виходити з кооперативу з обов'язковою передачею права користування боксом іншій особі за згодою з правлінням кооперативу в установленому порядку.

Пунктом 3.6 Статуту передбачено, що право володіння гаражним боксом передається в порядку спадкування відповідно до законів України. (а.с.54-60).

Особа, яка отримала право володіння боксом замість члена кооперативу, що вибув, бере на себе зобов'язання останнього перед кооперативом. Вихід із кооперативу та прийняття до членів кооперативу оформлюється рішенням правління кооперативу. Членство у кооперативі контролюється місцевими Радами (а.с. 3.7, 3.8 Статуту).

Таким чином, виходячи з положень статутних документів вказаного кооперативу, право користування гаражним боксом не може бути реалізованим позивачкою без набуття її членства у гаражному кооперативі.

Щодо права власності на частку в гаражі, або гараж в порядку спадкування, то таке право у позивачки могло виникнути у разі оформлення спадкодавцем право власності на гараж як окремий об'єкт права власності. Право власності або володіння гаражем, а отже і його користування може бути реалізовано позивачкою після вступу в кооператив.

За викладеного, рішення суду по суті спору у згаданій частині є обґрунтованим та таким, що не підлягає скасуванню.

Доводи в апеляційній скарзі суперечать викладеним вище доказам у справі та вимогам матеріального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити, а рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 27 серпня 2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_7 про визнання права користування гаражем залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий О.Я.Мурлигіна

Судді: В.І. Козаченко

Л.М. Царюк