Справа № 645/4393/16-ц
Провадження № 2-о/645/206/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2016 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Шарка О.П., секретаря судових засідань - Христенко А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, про встановлення факту проживання однією сім'єю, знаходження на утриманні -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаною заявою яку обґрунтовує тим,що з 20.10.2007 року вона перебувала в шлюбі з ОСОБА_3 та мешкала разом з ним. Починаючи з грудня 2013 року вони проживали за адресою АДРЕСА_1 мали спільний побут,вели спільне господарство та сумісний бюджет у всьому допомагали друг другу та дбали один про одного.ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 помер. За його життя вони отримували пенсію, розмір його пенсії складав 5025 гривень а її 1338 гривень. Тобто ОСОБА_3 отримуючи в декілька разів більше пенсію був годувальником сім'ї та його дохід був для заявника постійним та основним джерелом засобів існування.

В зв'язку з даними обставинами виникла необхідність в переході заявника на інший вид пенсії а саме по втраті годувальника. Тому заявник вважає що є підстави для встановлення факту проживання з ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та знаходження на його утриманні. Встановлення даного факту дозволяє їй здійснити своє право щодо призначення пенсії у зв'язку з втратою годувальника та перехід на його пенсію.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримали заяву та просили суд встановити факт сумісного проживання однією сім'єю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 та встановити факт знаходження ОСОБА_2 на утриманні у померлого ОСОБА_3 по день його смерті так як їй відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника та переходом на його пенсію - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області надало заяву в якій просить суд розглянути дану справу без участі представника.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що вона знайомі з ОСОБА_2 та вона дійсно проживала спільно з ОСОБА_3 з 2004 року в АДРЕСА_2. Вели спільне господарство були пов'язані побутом мали спільні кошти. Також їй відомо що пенсія у ОСОБА_3 була набагато більша ніж у ОСОБА_2

Аналогічні покази в судовому засіданні надала свідок ОСОБА_5

Свідки ОСОБА_6 ,ОСОБА_7 та ОСОБА_8, допитані кожен окремо, у судовому засіданні надали аналогічні покази що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали однією сім'єю в АДРЕСА_1 починаючи з 2011 року, також їм відомо що у ОСОБА_3 була набагато більша пенсія ніж у ОСОБА_2

Главою 6 ЦПК України передбачено розгляд судом справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових праві фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи лише про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Отже, встановлення факту проживання однією сім'єю осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі, навіть при їх реєстрації місця проживання за різними адресами, діючим законодавством не передбачено та суперечить вимогам закону.

Суд, вислухавши пояснення заявника та її представника, пояснення свідків, дослідивши матеріали, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Досліджені в судовому засіданні письмові докази: письмова відповідь Головного Управління пенсійного фонду України в Харківській області за №10312-14/20 від 30.06.16 згідно якої було розглянуто звернення ОСОБА_2 про перехід її на пенсію в зв'язку з втратою годувальника,та роз'яснено про необхідність надання документів, в тому числі довідки уповноважених органів з місця проживання про перебування членів сім'ї на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні.

Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1, 20 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було зареєстровано шлюб, актовий запис №520 від 20.10.2007 року.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, актовий запис № 8764, свідоцтва про смерть серія НОМЕР_2 від 10.06.2016 року.

Положеннями ч.2 ст. 3 Сімейного Кодексу України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану(ч.1ст.21 СК України). Державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства(ч.1 ст. 27 СК України). Ст. 36 Сімейного Кодексу України закріплює правові наслідки шлюбу та зазначає, що шлюб є підставою для виникнення прав та обов'язків подружжя.

У сенсі вищевикладеного, чоловік та дружина є особами, що перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За таких обставин заява в частині встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 2004 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4, підлягає задоволенню, оскільки є обґрунтованою та доведеною.

У той час, відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років. 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 зі змінами, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди (п. 2 ст. 273 ЦПК), якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Згідно зі статті 31 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», члени сімї померлого вважаються такими, що перебували на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Спільне проживання заявник з її чоловіком, суд не може розцінювати як знаходження її на повному утриманні свого чоловіка, оскільки заявник мала самостійний дохід (отримувала пенсію), доказів, що пенсія ОСОБА_3 була більшою, тобто, що заявник була на його утриманні суду не надано .

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин справи, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх наданих доказів у сукупності, суд вважає, доведеним факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 2004 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4, однак, заявником не доведено факт знаходження її на утриманні у ОСОБА_3 не доведений,заявником не надано доказів що основним і постійним джерелом засобів до її існування була допомога з боку ОСОБА_3

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 15,30,57, 62, 80, 208, 209, 212 - 215, 218, 256 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_2, заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області, про встановлення факту проживання однією сім'єю, знаходження на утриманні - задовольнити частково.

Встановити факт сумісного проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, однією сім'єю з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, починаючи з 2004 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_4.

В задоволенні інших вимог заяви - відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами , які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення , протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення , якщо його не скасовано , набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Надруковано в нарадчій кімнаті.

СУДДЯ: