Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є.,
суддів: Коротуна В.М., Нагорняка В.А.,Мазур Л.М., Писаної Т.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом комунального закладу «Хортицький національний навчально-реабілітаційний багатопрофільний центр» Запорізької обласної ради до ОСОБА_6, третя особа - Запорізька обласна рада, про усунення перешкод у здійсненні права постійного користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою комунального вищого навчального закладу «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради, який діє через представника Кравченка АнатоліяФедоровича, на рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року комунальний заклад «Хортицький національний навчально-реабілітаційний багатопрофільний центр» Запорізької обласної ради (далі - КЗ «ХННРБЦ») звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не може користуватися переданою йому у постійне користування земельною ділянкою, оскільки відповідач самовільно без будь-яких дозвільних документів та узгоджень з уповноваженими органами, зайняла частину цієї ділянки, яку огородила парканом та використовує для своїх потреб.

З урахуванням вказаного позивач просив усунути йому перешкоди у здійсненні права постійного користування земельною ділянкою площею 1,5191 га по АДРЕСА_1, шляхом знесення відповідачем побудованого на цій ділянці літнього будинку, забетонованих та замощених будівельними матеріалами площадок та доріжок, підпірних стінок терас, які знаходяться на безпідставно зайнятій відповідачем земельній ділянці, зображеній на абрисі ділянки кадастровий НОМЕР_1 із зазначенням розміру ділянки та вказівкою прізвища відповідача; знести самовільно зведений відповідачем паркан та його складові частини навколо безпідставно зайнятої нею земельної ділянки під огороди та багатолітні насадження; знести на безпідставно зайнятій ОСОБА_6 земельній ділянці всі насадження; звільнити вказану земельну ділянку від будівельних матеріалів ОСОБА_6 та іншого її майна, яке належить їй на праві власності чи користування, але перебуває на цій земельній ділянці без законних підстав, а також стягнути з відповідача судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23 січня 2015 року позов задоволено.

Усунуто КЗ «ХННРБЦ» перешкоди у здійсненні права постійного користування земельною ділянкою площею 1,5191 га, кадастровий номер НОМЕР_1 по АДРЕСА_1 шляхом:

знесення з території вказаної земельної ділянки самочинно збудованого літнього будинку, забетонованих та замощених будівельними матеріалами площадок та доріжок, підпірних стінок терас, які знаходяться на безпідставно зайнятій ОСОБА_6 земельній ділянці, зображеній на абрисі ділянки кадастровий номер НОМЕР_1 із зазначенням розміру ділянки та вказівкою прізвища «ОСОБА_6»;

знесення самовільно зведеного паркану та його складових частин навколо безпідставно зайнятої ОСОБА_6 земельної ділянки під огороди та багатолітні насадження;

знесення на безпідставно зайнятій ОСОБА_6 земельній ділянці всіх насаджень;

звільнення вказаної земельної ділянки від будівельних матеріалів ОСОБА_6 та іншого її майна, яке належить їй на праві власності чи користуванні але перебуває на зазначеній вище земельній ділянці без законних підстав. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову.

У касаційній скарзі представник КЗ «ХННРБЦ», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказане рішення апеляційного суду скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 2 ст. 338 ЦПК України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судами встановлено, що рішенням Запорізької міської ради від 16 квітня 2009 року № 61/16 КЗ «ХННРБЦ» на острові Хортиця надано в оренду строком на 10 років земельну ділянку площею 1,591 га кадастровий номер НОМЕР_1. 04 серпня 2009 року між Запорізькою міською радою та КЗ «ХННРБЦ» було укладено відповідний договір оренди вказаної земельної ділянки.

У подальшому рішенням Запорізької обласної ради від 26 грудня 2013 року № 15 вищевказана земельна ділянка була передана позивачу у постійне користування, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено відповідний запис.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 року, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 11 листопада 2014 року, відмовлено у задоволенні позову Будинкового комітету по АДРЕСА_1 до Запорізької обласної ради про скасування рішення від 26 грудня 2013 року № 15 щодо надання КЗ «ХННРБЦ» земельної ділянки у постійне користування.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, що встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судами встановлено, що позивач правомірно користується земельною ділянкою.

Звертаючись до суду з зазначеним позовом, позивач вказав, що відповідач зайняла частину земельної ділянки площею 486 кв. м (36 м х 13,5 м), збудувавши там літній будинок, паркан і використовує її як присадибну ділянку.

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд керуючись положеннями статті 10 ЦПК України виходив із того, що позивач не довів та не подав до суду належних доказів на підтвердження своїх позовних вимог. Також суд зазначив, що надані позивачем докази не є переконливими, а жодних інших доказів, як протоколів про адміністративне правопорушення, приписів та постанов про накладення адміністративного стягнення, які б свідчили про використання відповідачем спірної земельної ділянки, суду не надано.

З таким висновком апеляційного суду погодитися не можна з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що на підтвердження своїх вимог, позивач надав суду акт замірів розмірів земельних ділянок, які безпідставно використовуються громадянами на орендованій Хортицьким центром земельній ділянці площею 1,5191 га від 07 лютого 2013 року, складений комісією КЗ «ХННРБЦ»та абрис земельної ділянки НОМЕР_2 площею 1,5191 га, з яких вбачається, що ОСОБА_6 самовільно зайнято частину земельної ділянки, яка передана позивачу у постійне землекористування.

Після подання КЗ «ХННРБЦ» позову до суду, відповідач подала клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення спору в адміністративній справі за позовом Будинкового комітету по АДРЕСА_1 до Запорізької обласної ради, 3-ті особи: Національний заповідник «Хортиця», Департамент житлово-комунального господарства Запорізької міської ради, Запорізьке міське управління земельних ресурсів про скасування рішення від 26 грудня 2013 року № 15, яке було задоволено, провадження у справі зупинено.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 21 травня 2014 рокув задоволенні вказаного позову було відмовлено і встановлено правомірність користування позивачем спірною земельною ділянкою.

Внаслідок чого провадження у цій справі було відновлено.

Також в матеріалах справи наявна копія позовної заяви поданої ОСОБА_6 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, в якій вона просить визнати за нею право власності за набувальною давністю на сарай-гараж в АДРЕСА_1.

Вказаними доказами позивач обґрунтовував свої позовні вимоги. Крім того, КЗ «ХННРБЦ» на виконання вимог ч. 2 ст. 60 ЦПК України надані й інші письмові докази (а. с. 66-80).

Відмовляючи у задоволенні позову, апеляційний суд не звернув уваги на положення статей 10, 60 ЦПК України, згідно з якими передбачено обов'язок не тільки позивача довести свої вимоги, а обов'язок відповідача довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень. Таких доказів відповідачем взагалі не подано.

Так, апеляційним судом не зазначено доказів, якими підтверджено правомірність використання відповідачем спірної земельної ділянки.

Загальними вимогами процесуального права, закріпленими у статтях 57-60, 131-132, 137, 177, 179, 185, 194, 212-215 ЦПК України, визначено обов'язковість установлення судом під час вирішення спору обставин, що мають значення для справи, надання їм юридичної оцінки, а також оцінки всіх доказів.

Проте у справі, яка переглядається, апеляційний суд не з'ясував усіх фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та не встановив, що права позивача порушені не відповідачем або не порушені взагалі.

З урахуванням вказаного оскаржуване рішення апеляційного суду не може бути визнано законним і обґрунтованим, а тому воно на підставі ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню з передачею справи на новий апеляційний розгляд.

Керуючись статтями 336, 338, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального вищого навчального закладу «Хортицька національна навчально-реабілітаційна академія» Запорізької обласної ради задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Запорізької області від 20 січня 2016 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ.Є. Червинська
Судді: В.М. Коротун
Л.М. Мазур
В.А. Нагорняк
Т.О. Писана