АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/557/2016 р. Головуючий у 1 інстанції - Каліушко Ф.А.
Доповідач - Мараєва Н.Є
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.04.2016 р. колегія суддів судової палати в цивільних справах

Апеляційного суду м.Києва в складі :

Головуючого - Мараєвої Н.Є.,

Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.

При секретарі - Гарматюк О.Д.

Розглянули у відкритому судовому засіданні в м.Києві

Цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_1

на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 р.

в справі за позовом ОСОБА_2 до ПрАТ«Страхова компанія

«Україна», ОСОБА_1

про стягнення суми страхового відшкодування та матеріального збитку, завданого

внаслідок ДТП

Заслухавши доповідь судді Мараєвої Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися, перевіривши

матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,-

В с т а н о в и л а :

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 р. задоволено позов ОСОБА_2 до ПрАТ «Страхова компанія «Україна», ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування та матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП.

Так, стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ОСОБА_2 суму страхового відшкодування у розмірі 49 500 грн., витрати на проведення експертизи у сумі 1 500 грн. та судовий збір у розмірі 510 грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальний збиток, завданий внаслідок ДТП у розмірі 73 270,31 грн. та судовий збір у розмірі 732,70 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати це рішення і постановити нове, яким зменшити розмір матеріального збитку стягнутого з нього на користь ОСОБА_2 до реально заподіяного, посилаючись на незаконність даного рішення, зокрема, що суд неповно з»ясував обставини справи, не дав належної оцінки доказам, порушив норми матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, 16 лютого 2015 р. в м. Києві сталася ДТП між автомобілем "Субару", д.н.з.НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_1, та автомобілем "Форд", д.н.з. НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_2, в результаті якої було пошкоджено автомобіль "Форд", а його власнику - позивачу було нанесено матеріальний збиток.

Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 р. водія ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Згідно Звіту №794 про оцінку матеріального збитку завданого власнику колісного транспортного засобу «Форд», проведеного оцінювачем ФОП ОСОБА_4, вартість завданого позивачу збитку становить 122 770,31 грн.

Розмір вказаного матеріального збитку визначений на підставі протоколу огляду транспортного засобу, який підписаний сторонами, та калькуляції відновлювального ремонту.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Україна».

Згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/4450436, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну, становить 50 000 грн., розмір франшизи складає 500 (п'ятсот) грн.

Вирішуючи питання про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок ДТП, судом взято за основу вказаний Звіт на тій підставі, що він відповідає вимогам законодавства, зокрема ст.29 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та розмір завданих збитків розрахований у відповідності до вимог Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних ТЗ, та має всі необхідні розрахунки визначення вартості матеріального збитку.

Згідно ч. 3 ст.22 ЦК України передбачено, що збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.3 ст.988 ЦК України страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п.2 ст.9 ЗУ «Про страхування» страхова виплата це грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку.

Згідно ст.29 ЗУ«Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно ст.22 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ч.2 ст.36 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обгрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Так, позивачем було подано заяву до відповідача - страхової компанії про виплату страхового відшкодування, однак, до теперішнього часу оплата не була проведена.

Таким чином, оскільки, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в ПрАТ «СК «Україна», а відповідно до норм цивільного законодавства саме страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату, суд дійшов висновку, що з відповідача - ПрАТ «СК «Україна» на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 49 500 грн. (50 000 - 500 (франшиза).

Також суд правильно вважав, що задоволенню підлягають вимоги стосовно стягнення з ПрАТ «СК «Україна» понесених позивачем додаткових витрат на проведення експертного дослідження у розмірі 1 500 грн., оскільки, відповідно до норм ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначені витрати підлягають відшкодуванню саме страховою організацією.

Висновки суду першої інстанції в цій частині відповідають вимогам закону, обставинам та матеріалам справи, суд повно з"ясував обставини справи в цій частині. Доводи апеляційної скарги висновків суду в цій частині не спростовують.

Що стосується решти позовних вимог, то з рішенням суду в цій частині повністю погодитися не можна з таких підстав.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому, виходячи із зазначених вимог закону, що вина ОСОБА_1 за заподіяну шкоду завдану джерелом підвищеної небезпеки підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 06 березня 2015 р., суд правильно дійшов висновку, що вимоги позивача в частині стягнення з відповідача - ОСОБА_1 різниці між фактичним розміром завданої матеріальної шкоди та страховою виплатою підлягають задоволенню.

Проте, що стосується розміру суми стягнутої судом різниці - 73270,31 грн., то судова колегія вважає, що з ним погодитися не можна з огляду на наступне.

Так в судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що автомобіль позивача вже відремонтовано, і що ремонт ним зроблено за суму значно нижчу ніж було визначено у вказаному вище Звіті №794 про оцінку матеріального збитку, завданого власнику ТЗ «Форд» та було стягнуто судом, що підтверджується наданими суду письмовими доказами, зокрема, письмовими поясненнями, актом виконаних робіт та звітом про визначення втрати товарної вартості (а.с.91 - 92, 94-98).

Так, згідно наданих суду доказів : акта виконаних робіт та звіту про визначення втрати товарної вартості вбачається, що загальна сума ремонту становить 89 241,12 грн.

Тому в своїх поясненнях суду апеляційної інстанції представник позивача пояснила, що суму 50 тис грн. слід стягнути із страхової компанії, а решту - (різниці між фактичним розміром матеріальної шкоди та страховим відшкодуванням), яка складається з вартості відновлювального ремонту - 31 070,00 грн. та втрати товарної вартості - 8 171,12 грн., а також франшизу -500 грн. - відповідача ОСОБА_1

Таким чином, судова колегія вважає, що оскільки суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо стягнення із страхової компанії суми страхового відшкодування 49500 грн., що відповідає вимогам закону, то рішення в цій частині належить залишити без змін.

Що стосується іншої частині позовних вимог, то решта суми підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, а саме : підлягає стягненню сума вартості відновлювального ремонту - 31 070,00 грн. та втрати товарної вартості - 8 171,12 грн., а також франшиза -500 грн., а всього - 39 741,12 грн.

За таких обставин судова колегія вважає, що з рішенням суду першої інстанції в цій частині погодитися не можна, тому, його слід змінити і зменшити стягнуту з відповідача на користь позивача судом суму матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 73 270,31 грн. до 39 741,12 грн. (з урахуванням франшизи - 500 грн.); в решті рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 309, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2015 р. в частині розміру матеріальної шкоди, стягнутої з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - змінити, зменшити стягнуту судом суму матеріальної шкоди з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 з 73 270,31 грн. до 39 741,12 грн. (з урахуванням франшизи - 500 грн.); в решті рішення залишити без змін.

Рішення може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :