Справа № 203/2785/16-ц
Провадження № 2/0203/1042/2016
УХВАЛА

13 червня 2016 рокуСуддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1, розглянувши заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 13 червня 2016 року предявив позов до ОСОБА_3В,, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського МНО ОСОБА_4, в якій позивач просить суд визнати недійсним договір купівлі-продажу ? частини квартири 133, розташованої в будинку 1 на пл. Петровського в м. Дніпрі, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського МНО ОСОБА_4 14 березня 2016 року за реєстровим №150.

В позовній заяві позивач також просив суд забезпечити цей позов шляхом накладення арешту на квартиру 133, що розташована у будинку №1 на пл.. Петровського у м. Дніпрі, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі.

Подана заява про забезпечення позову не відповідає вимогам ч. 4 ст. 151 ЦПК України, оскільки єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, про що також наголошував у п.1 своєї постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», між тим відповідного клопотання у формі мотивованої заяви позивачем подано не було, а вимоги щодо забезпечення позову включені в прохальну частину позовної заяви.

Крім того, позивачем не доданий оригінал документу про сплату судового збору в розмірі, визначеному ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції від 26 вересня 2015 року - за подання до суду заяви про забезпечення доказів або позову - 0,2 розміру мінімальної заробітної плати (275,60 грн.).

Також, ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 червня 2016 року зазначена позовна заява залишена без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених в п.п.3, 4, ч.2 ,ч. 5 ст. 119 ЦПК України.

Таким чином, оскільки заява не відповідає вимогам ч. 4 ст. 151 ЦПК України, судовий збір позивачем не сплачений, провадження у вказаній цивільній справі за позовом ОСОБА_2 не відкрито у відповідності із вимогами ст.121 ЦПК України, вирішення питання про забезпечення позову є передчасним, на чому наголошував у п.1 своєї постанови №9 від 22 грудня 2006 року Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову».

Відповідно до ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ч. 8 ст. 153 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Повернути ОСОБА_2 заяву про забезпечення позову до ОСОБА_3, третя особа - приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_4, про визнання договору недійсним, визнання права власності.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд міста Дніпропетровська. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.В. Колесніченко