Справа № 522/4944/16-ц
Провадження № 2/522/4552/16
30 червня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого судді: Бойчука А.Ю.,
при секретарі: Скибінській Є. С,
розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, за участю третьої особи Одеської Нової Біржі про визнання договору дійсним,
Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним. При цьому посилаються на те, що 21 липня 1998 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за Договором купівлі-продажу нерухомого майна № 1231/98 (далі - Договір) придбали у ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_1. Даний Договір був укладений на Одеській Новій Біржі і відповідно до вимог Закону України «Про товарну біржу» зареєстрований в «Журналі реєстрації договорів купівлі-продажу нерухомості» під номером 1231/98 від 21 липня 1998 року. Внаслідок невизнання Договору купівлі-продажу нотаріальною конторою покупці не можуть розпорядитися належною їм квартирою, що порушує надане їм як власникам статтею 317 Цивільного кодексу України право розпорядження своїм майном.
У судове засідання представник позивачів не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
Відповідач у судове засідання не зявився, про слухання справи був повідомлений належним чином. Згідно ч.4 ст. 74 ЦПК України відповідач, місце проживання (перебування чи роботи) якого позивачу невідоме, викликається в суд через оголошення у пресі. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Публікація про виклик відповідача у судове засідання у пресі була опублікована 01.06.2016 року, таким чином відповідач про слухання справи був сповіщений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Представник третьої особи Одеської товарної біржі у судове засідання не з'явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки у судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивачів, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.
Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази суд вважає, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 21 липня 1998 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2. Гроші відповідачам були передані. Дотепер договір у суді не оскаржений, договір зареєстрований в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації на імя позивачів.
Відповідно до ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обовязковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України (1963 року), який діяв на момент укладення договору.
Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.
Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавшої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.
На підставі викладеного, суд вважає, що вищевказаний договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2, укладений на Одеській новій біржі, слід визнати дійсним у відповідності ст. 220 ЦК України.
На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 7,8,10,11,15,209,212-215,223,294 ЦПК України, ст. 47, ч. 2 ст. 227 ЦК України у редакції 1963 року, ст. 220 ЦК України в редакції 2003 року, суд, -
Позов задовольнити.
Рішення суду може бути переглянуте за заявою відповідачів, які не приймали участі при розгляді справи, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, яки брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А. Ю. Бойчук