Справа № 559/1057/16-ц
У Х В А Л А

12 грудня 2016 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ралець Р.В.

при секретарі Протас Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дубно подання державного виконавця Дубенського міськрайонного відділу Держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 погодженим із начальником Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2,

В С Т А Н О В И В :

01 грудня 2016 року державний виконавець Дубенського міськрайонного відділу ДВС ОСОБА_1, звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні у Дубенському відділі державної виконавчої служби ГТУЮ знаходиться виконавчий лист №559/1057/16-ц виданий 12 вересня 2016 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 25 травня 2016 року до досягнення повноліття.

По вищевказаному виконавчому документу державним виконавцем, 04 жовтня 2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

Рішення на стан подачі подання до суду боржником не виконано

Під час виконання рішення суду виконавцем доходів боржника ОСОБА_2 не виявлено. За боржником ОСОБА_2 зареєстровано на праві приватної власності житловий будинок №28 по вул.Центральінй в с.Зелене Дубенського району Рівненської області. 04 жовтня 2016 року винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

На виклик до державного виконавця 04 жовтня 2016 року боржник не з'явився, про причини неявки не повідомив. За даними стягувача ОСОБА_3 боржник знаходиться за межами України в Польщі та отримує там дохід. На запит державного виконавця від 18.11.2016 року до Головного центра обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України про перетин кордону України ОСОБА_2 станом на 31.11.2016 року відповідь не надходила.

Оскільки рішення суду не виконано, що призвело до вжиття заходів примусового виконання, вказані дані свідчать про ухилення боржника від виконання боргових зобовязань, а тому є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України.

В судове засіданні державний виконавець Балакірєв І.О. не з'явився, подавши заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить висновку, що вказане подання не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 04 жовтня 2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №559/1057/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 25.05.2016 року до досягнення повноліття.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень вирішується судом за місцем знаходженням органу державної виконавчої служби за подання державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Крім цього, відповідно до ст.2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11.09.1993 р.) та ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Норми п.5 ч.1, ч.2 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду та в'їзду в Україну громадян України" передбачають, що громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, про що вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою від 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Дубенського МРВ ДВС було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 559/1057/16-ц виданого 12.09.2016 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області (а.с.4).

04 жовтня 2016 року боржнику ОСОБА_2 надіслано виклик державного виконавця (а.с.5), який згідно копію листа та поштового відправлення повернувся без вручення (а.с.6).

Також державним виконавцем долучено копії запитів та відповідей на них щодо наявності у боржника будь-якого рухомого та нерухомого майна (а.с.8-11)

В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують отримання боржником вимоги про добровільне виконання зобов'язання та докази одержання ним усіх документів, що виносились у процесі виконання виконавчого провадження,

Відповідно до положення ч.2 ст.10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Будь-яких доказів, які б вказували на ухилення ОСОБА_2 від виконання зобов'язань державним виконавцем не надано.

Державним виконавцем не вказано, в чому полягає навмисне чи інше свідоме невиконання боржником зазначених обов'язків, не зазначено та не долучено жодних доказів, які б свідчили, що боржник навмисно, свідомо ухиляється від виконання зобов'язання, покладеного на нього відповідним рішенням при цьому маючи змогу виконати таке зобов'язання, але не робить цього з неповажних причин.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», означає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Під ухиленням боржника від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини.

Поряд з цим, про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.5 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема, утримання від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; допуск в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; за рішеннями майнового характеру подання виконавцю протягом пяти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; повідомлення виконавця про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; своєчасна явка на вимогу виконавця; надання пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Саме невиконання боржником самостійно зобов'язань протягом строку, вказаного в постанові про відкриття виконавчого провадження, не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов'язків.

Наведені обставини свідчать про безпідставність зазначеного подання державного виконавця, а сама по собі лише наявність у боржника невиконаних зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, не може бути достатньою підставою для обмеження йому у праві виїзду за межі України, а також не доведено те, що боржник має намір виїхати за кордон з метою ухилення від виконання зобов'язань, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні поданнядержавного виконавця Дубенського міськрайонного відділу Держаної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області ОСОБА_1 погодженим із начальником Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали

Суддя: