Яготинський районний суд Київської області
справа № 382/875/16-ц 2/382/455 /16
РІШЕННЯ

іменем України

05 липня 2016 року Яготинський районний суд Київської області, в складі:

Головуючого судді Карпович В.Д.

при секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому судовому засіданні в м. Яготині, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про встановлення факту володіння та визнання права власності на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачка вказала, що 10 листопада 2015 року, у віці 76 років, помер її батько ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть І-ОК №357187, виданого 16 листопада 2015 року виконавчим комітетом Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області.

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді:

●житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область, що належав згідно запису погосподарської книги за №4 виконкому Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області, особовий рахунок № 0375-5. Свідоцтво про право власності на житловий будинок сільською радою не видавалось, відповідно до довідки сільської ради за № 414 від 19.05.2016 р. Вказаний житловий будинок 1967 року побудови. Інвентаризаційна вартість даного майна становить 75 972 гривень. Державна реєстрація права власності на вищевказане майно не проведена відповідним органом державної реєстрації прав;

●земельної ділянки площею 0,2500 га, кадастровий номер: :04:014:0001, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область. На дане майно 07.06.2016 р. у приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_4, вона отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом.

Оскільки спадкодавець склав за життя заповіт на її імя та імя відповідача на вказані житловий будинок та земельну ділянку, то відповідно до ст. 1223 ЦК України вони- Бахмач (ОСОБА_3) ОСОБА_5 та ОСОБА_2, є спадкоємцями за заповітом після його смерті. Інших, окрім них, спадкоємців у заповіті не призначено. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Лемешівської сільської ради Яготинського району Київської області 24 лютого 2014 р. за реєстровим № 7.

Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України, згідно якої малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка), немає.

Спадщину вона прийняла, звернувшись в передбачений ст. 1270 ЦК України термін, із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Яготинського районного нотаріального округу Київської області, ОСОБА_4, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 43750079 від 29.04.2016, з якого вбачається, що у Спадковому реєстрі за № 58920846 зареєстрована спадкова справа за № 61/2016 після смерті ОСОБА_3. Нотаріусом перевірені мої права як спадкоємця за заповітом.

Інший спадкоємець - ОСОБА_2, в установлений законом строк подала заяву про відмову від прийняття спадщини до вказаного вище нотаріуса. На спадкове майно не претендує. Підтверджується отриманим 07 червня 2016 р., тільки на її імя, Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом на цілу частку спадкової земельної ділянки під житловий будинком (копія додається).

Але нотаріус розяснив, що видати їй Свідоцтво про право на спадщину на даний житловий будинок не можливо, в звязку з тим, що згідно глави 10 п. 4.15, п.4.18 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. №282/20595, видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання оригіналу правовстановлюючого документа щодо належності цього майна спадкодавцеві право власності на яке зареєстровано в установленому для того порядку.

Вона не має можливості подати нотаріусу для оформлення Свідоцтва про право на спадщину правовстановлюючий документ на жилий будинок, з причини того, що Спадкодавець за життя не отримав його.

Правовстановлюючий документ на нерухоме майно може бути виданий лише власнику майна. А в даному випадку це неможливо у звязку зі смертю власника.

З цих причин вона змушена звертатись до суду із позовною заявою про встановлення факту володіння та визнання права власності на спадкове майно.

Згідно ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу» .

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на нерухоме майно виникає з моменту його державної реєстрації, виходячи зі ст. ст. 25, 30 ЦК України мати та набути цивільне право (право власності на нерухоме майно) може лише жива та дієздатна особа. Виходячи із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК України у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватись у судовому порядку.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно зі змістом статей 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки , що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В силу ч.ч. 1, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» Державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.

У разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинна вирішуватись у судовому порядку, згідно листа Київського обласного управління юстиції № 151-01-01 від 03 березня 2005 року.

Лист Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України № 12/5-126 від 23 березня 1999 року містить розяснення, щодо оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію провадиться тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями-державними приймальними або державними технічними, отже по обєктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття урядом України документу (Постанова Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про затвердження Положення про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів державного замовлення») встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, то при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку, що складається бюро технічної інвентаризації.

Відповідно до п. 1 глави 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо: не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Просила:

Встановити, що ОСОБА_3, який помер 10 листопада 2015 року, володів за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вулиця Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область, на праві власності;

Визнати за нею, ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вулиця Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область, що належав ОСОБА_3, який помер 10 листопада 2015 року,на праві власності.

В судове засідання сторони не з»явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином. В заявах до суду позивачка підтримала свої позовні вимоги, відповідач позов визнав, та просили розглянути справу у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, та не порушує права, інтереси та свободи інших осіб, а тому даний позов підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст.. ст.. 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд-

ВИРІШИВ:

Встановити, що ОСОБА_3, який помер 10 листопада 2015 року, володів за життя житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вулиця Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область, на праві власності;

Визнати за ОСОБА_1, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вулиця Центральна, 114, с. Лемешівка, Яготинський район, Київська область, що належав ОСОБА_3, який помер 10 листопада 2015 року,на праві власності.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області, протягом 10 днів, з дня його проголошення.

Суддя Карпович В.Д.