АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1117/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 30 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2016 року м. Черкаси

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
секретарОСОБА_5, ОСОБА_6

за участю:

представника позивача ОСОБА_7

відповідача ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_9 на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та безпідставно здобутих коштів і моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_9 звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вона разом зі своїм братом проживала в найманій у ОСОБА_8 частині будинку по вул. Новоселівській, 2 в м. Золотоноша.

06 січня 2011 року в житловій кімнаті будинку, де знаходилось пічне опалення, трапилась пожежа.

Позивачка вказує, що відповідачка неправомірно заволоділа належними їй золотими виробами і прикрасами, які знаходились в будинку, в рахунок гарантування відшкодування позивачкою збитків, завданих пожежею. Крім того, відповідачка отримала від ОСОБА_9 6500 грн. також в рахунок відшкодування завданих збитків.

Такими діями ОСОБА_8 позивачці було завдано і моральної шкоди, яку вона оцінює в 4000 грн.

ОСОБА_9 з урахуванням уточнених позовних вимог просила суд стягнути зі ОСОБА_8 на її користь 24 030 грн. в якості відшкодування вартості безпідставно набутого майна; безпідставно набуті грошові кошти в сумі 6500 грн., 3 % річних в сумі 847,32 грн., моральну шкоду в сумі 4000 грн. та судові витрати.

Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_9 оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на його невідповідність нормам матеріального та процесуального права та просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено, що рішення повинно бути законним і обгрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене судове рішення відповідає.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Встановлено, що позивачка разом зі своїм братом ОСОБА_10 та неповнолітньою дитиною проживала у належному відповідачці ОСОБА_8 будинку по вул. Новоселівській, 27 в м. Золотоноша, Черкаської області.

06 січня 2011 року о 4 год. у вказаному будинковолодінні сталась пожежа в одній із житлових кімнат, причиною якої згідно ОСОБА_10 про пожежу від 06.012011 року, було порушення ППБ під час експлуатації пічного опалення.

Постановою слідчого СВ Звенигородського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_11 від 21.08.2015 року закрито кримінальне провадження по факту за ч. 1 ст. 185 КК України у звязку з відсутністю події кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України (а.с. 147).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_9, суд першої інстанції виходив із того, що позивачкою не доведено факт незаконного заволодіння відповідачкою золотими прикрасами та виробами належними позивачці, а тому відсутні підстави для стягнення їх вартості.

З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних ) зобовязань.

Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

Юридичною підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв'язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди.

Шкода це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом.

Протиправною є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків.

Причинний зв'язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв'язок протиправної поведінки і шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода наслідком.

При цьому, в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обовязок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Позивачкою не надано доказів наявності у неї золотих виробів та прикрас, зазначених нею у позовній заяві, вартості вказаних виробів, а також факту неправомірного заволодіння ними саме відповідачкою ОСОБА_8

Судом першої інстанції також вірно визначено, що кошти в сумі 6500 грн. були добровільно передані ОСОБА_9 ОСОБА_8, тому вони також не підлягають стягненню. Будь-яких доказів вимагання відповідачкою вказаної суми коштів позивачкою не надано.

Позовна вимога про стягнення з відповідачки на користь позивачки 3 % річних на підставі ст. 625 ЦК України є безпідставною, оскільки вказаною нормою закону встановлено відповідальність за порушення грошового зобовязання, що не стосується спірних правовідносин.

Відсутні правові підстави також для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди.

Враховуючи викладене, судом винесено законне та обґрунтоване рішення, з дотримання норм матеріального та процесуального права, при повному дослідженні наданих сторонами доказів.

Доводи апеляційної скарги не впливають на вирішення справи та були предметом розгляду у суді першої інстанції.

З огляду на викладене, колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_9 - відхилити.

Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 29 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про стягнення вартості безпідставно набутого майна та безпідставно здобутих коштів і моральної шкоди залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :