Справа № 362/2881/16-ц
Провадження № 2/362/1902/16
У х в а л а

06 червня 2016 року

суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Марчук О.Л., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, перевіривши який, приходжу до висновку, що його необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити також:

-зміст позовних вимог;

-ціну позову щодо вимог майнового характеру;

-виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги;

-зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Пункт 9 частини першої статті 80 ЦПК України передбачає, що ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, дійсною вартістю нерухомого майна.

Так, позивачами визначено ціну позову в сумі 45 000 гривень 00 копійок.

Натомість, до позову додано висновок про вартість майна, згідно із яким оціночна вартість 3/5 частин спірного домоволодіння становить 90 600 гривень 00 копійок.

Отже, позивачу слід вказати у заяві ціну позову, що відповідає заявленим позивачем вимогам.

Одночасно, позивачу слід викласти позовні вимоги відповідно до способів захисту права, що передбачені статтею 16 ЦК України, оскільки позивач фактично заявляє також вимоги і від імені відповідача про визнання за ним права спільної сумісної власності, що є неприпустимим та суперечить положенням ЦПК України.

Також, викладаючи обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, у заяві вказано, що між не і відповідачем було укладено шлюб, за спільні кошти подружжя придбано 3/5 частин житлового будинку, відповідач за місцем реєстрації не проживає, проте, в порушення в порушення наведених вимог цивільного процесуального закону, у позові не зазначено доказів, що підтверджують кожну з таких обставин.

Тобто, згідно із вимогами пункту 6 частини другої статті 119 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування, а тому позивачу необхідно у новій редакції позовної заяви лише зазначити докази, що підтверджують зазначені ним у заяві обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог.

Крім того, позивачем порушено вимоги частини першої статті 120 ЦПК України, оскільки не додано до позовної заяви копії всіх документів, що додаються до неї для відповідача, а саме: додатку № 2 до заяви.

Дана обставина підтверджується переліком додатків до заяви.

Суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання позивачем ухвали (ч. 1 ст. 121 ЦПК України).

Таким чином, враховуючи, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 ЦПК України, приходжу до висновку, що її слід залишити без руху, про що повідомити позивача і надати йому строк для усунення недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 119, 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності залишити без руху.

Повідомити про вказане позивача і надати йому строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання ним копії ухвали.

Розяснити позивачу, що якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк він не виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя