У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» про припинення поруки за договором поруки,

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ Банк «Фінанси та Кредит») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи вимоги тим, що 11 квітня 2008 року між відкритим акціонерним товариством Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ВАТ Банк «Фінанси та Кредит»), правонаступником якого є ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_3 було укладено договір № 584рv15-08 про надання кредиту у розмірі 16 328 доларів США строком до 10 квітня 2015 року. Відповідно до умов кредитного договору у період з 11 квітня 2008 року до 10 квітня 2009 року позичальник зобов'язувався щомісячно сплачувати по 272,13 доларів США, з 17 квітня 2009 року по 10 квітня 2015 року - по 181,42 доларів США, а також проценти за користування кредитом: протягом першого року до 10 квітня 2009 року - 13,5 %, з 11 квітня 2009 року по 10 квітня 2010 року - 13,1 %, з 11 квітня 2010 року по 10 квітня 2011 року - 13,0 %, з 11 квітня 2011 року по 10 квітня 2012 року - 12,8 %, з 11 квітня 2012 року по 10 квітня 2013 року - 12,4 %, з 11 квітня 2013 року по 10 квітня 2014 року - 11,5 %, з 11 квітня 2014 року по кінцеву дату повернення кредитних коштів - 10,0 %. У випадку непогашення, несвоєчасного погашення або погашення не в повному обсязі трьох платежів поспіль застосовується процентна ставка у 15,5 % річних. На забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором 11 квітня 2008 року між банком та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 584pv15-08.

У зв'язку із неналежним виконанням ОСОБА_3 своїх кредитних зобов'язань, станом на 08 січня 2015 року виникла заборгованість у розмірі 1 237 378 грн 35 коп. з яких: строкова заборгованість за кредитом - 725,88 доларів США (11 436 грн 67 коп.), прострочена заборгованість за кредитом - 10 969,81 доларів США (172 835 грн 94 коп.), строкова заборгованість за процентами - 196,39 доларів США (3 094 грн 24 коп.), прострочена заборгованість за процентами - 10 702,78 доларів США (168 628 грн 72 коп.) та пеня за період з 08 січня 2014 року по 08 січня 2015 року - 881 382 грн 78 коп. Посилаючись на вказане, уточнивши свої вимоги, позивач просив, на його користь з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором, яка станом на 03 липня 2015 року становить 1 894 828 грн 77 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 11695,69 доларів США (245 745 грн 16 коп.), заборгованість за процентами - 11 785,43 доларів США (247 630 грн 74 коп.) та пеня за період з 03 липня 2014 року по 03 липня 2015 року - 1 401 452 грн 87 коп.

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом, у якому просила визнати таким, що припинив свою дію договір поруки, посилаючись на те, що банком пропущено строк позовної давності, оскільки він не звернувся з вимогою до поручителя протягом шестимісячного строку від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року, у задоволенні первісного позову відмовлено. Зустрічний позов задоволено. Визнано таким, що припинив свою дію договір поруки від 11 квітня 2008 року № 584 pv15-08, укладений між ВАТ Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й ухвалити нове рішення про задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржувані рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційної інстанції постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанцій не спростовують.

Так, вирішуючи спір, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано виходив із того, що ПАТ Банк «Фінанси та Кредит» пропущено шестимісячний строк, установлений ч. 4 ст. 559 ЦК України для пред'явлення позову до поручителя про сплату заборгованості за кредитом, оскільки у зв'язку за зверненням із вимогою про дострокове погашення заборгованості та стягненням заборгованості у судовому порядку, банком було змінено строк виконання основного зобов'язання.

Така ж, правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 21 січня 2015 року по справі 6-190цс14.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного судового рішення першої інстанції та ухвали суду апеляційної інстанціїне дають підстав для висновку про те, що судами допущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» про припинення поруки за договором поруки, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 28 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Чернівецької області від 27 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова