Справа № 236/727/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Бікезіної О.В.,

за участю: секретаря Плаксіної Є.В.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

свідків: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И В:

31.03.2016 року позивач ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_1, звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення, в якому просла усунути перешкоди в користуванні будинком № 4 по вул. Козацькій (раніше Колгоспній) в м. Лиман (раніше ОСОБА_6) шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вказаного будинку.

В обґрунтування позову зазначила, що будинок № 4 по вул. Козацькій (раніше Колгоспній) в м. Лиман (раніше ОСОБА_6) є її власністю згідно свідоцтва про право власності № 1322 від 10.05.2012 року. Даний будинок був придбаний позивачем на прилюдних торгах по реалізації нерухомого майна 20.04.2012 року ВДВС Краснолиманського МУЮ Донецької області. Крім того, позивач є власником земельної ділянки по вул. Козацька (Колгоспна), 4 м. Лиман (раніше ОСОБА_6) на основі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 19.06.2014 року. До теперішнього часу відповідач продовжує мешкати та зареєстрований у вищезазначеному житловому будинку, створює перешкоду ОСОБА_5 користуватися та розпоряджуватися своїм майном у повному обсязі. Позивач разом із своїм представником неодноразово вимагали звільнити приміщення, відповідач просив їх залишити його в будинку на зимовий період, але до сих пір не звільнив будинок та не передав ключі. У письмовій формі до відповідача була заявлена вимога про звільнення приміщення та передачу ключів в строк 14 днів, але відповіді на неї не надійшло. Крім того, 16.10.2016 року позивач та його представник зверталися до Краснолиманського ВП ГУНП України в Донецькій області з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_7 за порушення прав власника, незаконне перебування в чужому домоволодінні. На підставі вказаного просила задовольнити позовні вимоги виселити ОСОБА_2 з вказаного будинку.

Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач ОСОБА_5 в судове засідання не прибула, представляти свої інтереси доручила ОСОБА_1 (а.с. 10).

Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала наяснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти заявлених позовних вимог не заперечував, проте зазначив, що йому нікуди подітися, бо іншого жилого приміщення він не має, не одружений. Має дорослу доньку, але вона винаймає житло. Грошових коштів щоб викупити будинок у позивачки він не має.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 підтвердили, що ОСОБА_2 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_2 (раніше Колгоспній) в м. Лиман (раніше ОСОБА_6). Їм відомо, що вказаний будинок був проданий за його борги ще в 2012 році. Новий власник не може ним користуватися, бо він з будинку не виїджає.

Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1 ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що відповідачу ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок по вул. Козацька (Колгоспна), 4 м. Лиман (раніше ОСОБА_6). На підставі протоколу № 05-0145/11 про проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, що належить ОСОБА_8, вищезазначений житловий будинок 05 квітня 2012 року був виставлений на прилюдні торги. Переможцем прилюдних торгів визнано ОСОБА_5 (а.с. 28).

Результати торгів ОСОБА_2 не оскаржував.

Згідно свідоцтва державного нотаріуса Краснолиманської державної нотаріальної контори ОСОБА_9 від 10.05.2012 року, реєстровий номер 1322, на підставі акта про проведені прилюдні торги, які затверджені начальником відділу ДВС Краснолиманського МУЮ ОСОБА_10 20 квітня 2012 року, посвідчено, що ОСОБА_5 належить на праві власності майно, що складається з житлового будинку з господарсько побутовими будівлями та спорудами, що розташований за адресою вул. Колгоспна, б. 4 в м. Красний Лиман Донецької області (а.с. 16).

Право власності в установленому порядку зареєстровано ОСОБА_5 в Бюро технічної інвентаризації м. Слов"янська (а.с17) та в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с. 18).

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно № 23185280 від 19.06.2014 року земельна ділянка розташована за адресою вул. Колгоспна, 4 в м. Красний Лиман належить ОСОБА_5 (а.с. 14-15).

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року. відповідно до закону №475/97-ВР від 17.07.1997р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своїм будинком на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

За положеннями ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба, квартира (ст.ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до вимог ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Як встановлено судом позивач ОСОБА_5 на законних підставах (шляхом придбання з прилюдних торгів) набула право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: вул. Колгоспна, б. 4 в м. Красний Лиман Донецької області.

В той же час право власності відповідача ОСОБА_2 на підставі п. 8 ч.1 ст. 346 ЦК України на вказаний будинок припинено у зв"язку зі зверненням стягнення на належне йому майно за його зобов"язаннями.

Згідно з відомостями, які містяться в актах, що їх складено головою вуличного комітетету за участю сусідів від 17.08.2015 року, 16.10.2015 року, 07.03.2016 року, 23.03.2016 року, ОСОБА_2 продовжує проживати за адресою вул. Козацька (Колгоспна), б. 4 в м. Лиман Донецької області (а.с.22-25).

Ці відомості не спростовував і сам відповідач в судовому засіданні, підтвердили свідки.

Таким чином, не зважаючи на припинення права власності на вказаний будинок, в добровільному порядку виселитися з нього відповідач не бажає.

Проживання у житловому будинку відповідача ОСОБА_2 є перешкодою в повній мірі реалізувати своє право власності позивачу ОСОБА_5

На підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, доказів, досліджених в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а ОСОБА_2 - виселенню з будинку.

Позивач та його представник ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні не заявляли вимоги щодо стягнення з відповідача понесених судових витрат.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212, 214 ЦПК України, ст. ст. 109 ЖК України, ст. ст. 317, 321, 386, 391 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_5, в інтересах якої діє ОСОБА_1, до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні майном шляхом виселення - задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні права власності ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_1) на будинок № 4 по вул. Козацькій (раніше Колгоспній) в м. Лиман (раніше ОСОБА_6) шляхом виселення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, з вказаного будинку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 04.07.2016 року.

Суддя -