Справа №295/2511/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Кузнєцова Д.В.,

при секретарі Білінській Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

19 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 14 січня 2013 року між нею та відповідачем був укладений договір банківського рахунку № 4734 (вкладу) № 004-05507-140113. На час розгляду справи всі депозитні договори з ПАТ "Дельта Банк" розірвані і на поточному рахунку № 4734 знаходились кошти на суму 69 893,84 грн. Позивач зазначає, що 12.02.2015 року звернулася до відповідача із заявою про повернення коштів по рахунку № 4734, проте нею було отримано лише 67 393,84 грн., в той час як залишок вкладу в сумі 2 500 тис.грн. з невідомих позивачу причин повернутий не був. За словами ОСОБА_1, відмова відповідача від повернення банківського вкладу спричинила їй фізичних та душевних страждань, тяжких переживань щодо долі сімейних багаторічних заощаджень, довірених на зберігання банку. На підставі викладеного в позовній заяві та з урахуванням уточнених вимог просить суд стягнути з відповідача 2 446,21 грн. банківського вкладу та моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві та з урахуванням їх уточненого розміру, просив задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Направив на адресу суду письмові заперечення проти позову, у яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14.01.2013 року між позивачем та відповідачем укладено договір №004-05507-140113 банківського рахунку фізичної особи з випуском платіжної карти, за умовами якого банк відкрив позивачу поточний рахунок у гривнях №4734, надав платіжну картку та зобовязався здійснювати розрахункові та інші операції за рахунком відповідно до чинного законодавства України та умов договору (а.с. 6).

Згідно договору №1021 банківського вкладу (депозиту) «Найкращий від Миколая on-line» у гривнях, укладеного 27.12.2014 між ОСОБА_1 та ПАТ «Дельта Банк», відповідач залучив на строк по 27.03.2015 на вкладний (депозитний) рахунок №1173 кошти позивача в сумі 10 000 грн. (а.с. 10)

При цьому за змістом п. 1.11 Договору №1021 від 27.12.2014, у випадку, якщо вкладник письмово заявляє про бажання достроково припинити дію цього Договору або про бажання зняти частину Вкладу до закінчення строку, зазначеного в п.1.3. цього Договору, дія цього Договору вважається припиненою достроково, а Банк виплачує Вкладнику весь Вклад та проценти, нараховані за фактичний період перебування коштів на Рахунку, за ставкою 0,01 процентів річних.

Пунктом 1.10 Договору №1021 від 27.12.2014 передбачалась виплата вкладу шляхом зарахування на поточний рахунок №4734, у разі закінчення строку залучення вкладу, зазначеного в п. 1.3 даного Договору, або в разі дострокового припинення дії цього Договору.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 зверталася до відповідача із письмовими заявами від 12.02.2015 року (вхідні №№ 2849510, 2865514) про повернення їй коштів з поточного рахунку №4734.

Так як кошти повернуті за вимогою не були, ОСОБА_1 19.02.2015 звернулась до суду із позовом про повернення банківського вкладу та відшкодування моральної шкоди.

На підставі постанови Правління НБУ від 2 березня 2015 № 150 «Про віднесення ПАТ «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 2 березня 2015 року прийнято рішення № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким із 03 березня 2015 року в ПАТ «Дельта Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк».

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 р. № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 № 181 «Про початок процедури ліквідації АТ «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку». Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Дельта Банк» та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб й делеговано всі повноваження ліквідатора АТ «Дельта Банк», визначені законом.

Як вбачається із заяви на видачу готівки №4209 від 11.06.2015 та не заперечується відповідачем, 11 червня 2015 р. Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ «Укрексімбанк» позивачу були виплачені кошти, що знаходились в AT «Дельта Банк» на поточному рахунку № 4734 за договором банківського рахунку №004-05507-140113 від 14.01.2013 р. «Ощадна картка №1 (2620) UАН» в розмірі 67 447,63 грн. (а.с. 36, 60, 98, 104).

За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 1058 ЦК України визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України встановлено, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Відповідно до ч. 2 ст. 1060 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, тобто на лютий 2015 року) за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Умова договору про відмову від права на одержання вкладу на першу вимогу є нікчемною.

За змістом ч. 3 ст. 1058 ЦК України до відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка (глава 72 цього Кодексу), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Як слідує з наявної в матеріалах справи виписки по особовим рахункам із 09.05.2015 по 14.04.2016, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб через ПАТ «Укрексімбанк» позивачу були виплачені кошти в сумі 67 393,84 грн., в той час як залишок коштів в сумі 2 500 грн. був перенесений відповідно до рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 14 січня 2016 року № 4.

У постанові від 20 січня 2016 року по справі № 6-2001цс15 Верховний Суд України зазначив, що суд не врахував положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (по тексту також Закон), не звернув уваги на те, що із 3 березня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб запровадив тимчасову адміністрацію та розпочав процедуру виведення ПАТ «Дельта Банк» з ринку та на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду України від 13.06.2016 по справі №6-1123цс16, згідно з якою якщо на момент ухвалення рішення судом першої інстанції у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом.

Аналізуючи правові висновки Верховного Суду України суд першої інстанції приходить до висновку, що оскільки на момент ухвалення рішення Богунським районним судом м. Житомира (5 вересня 2016 року) у ПАТ «Дельта Банк» здійснювалась процедура ліквідації, то зазначена обставина унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, аніж це передбачено Законом, який є спеціальним і підлягає застосуванню при вирішенні вказаного спору.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 6 ст. 2 цього Закону ліквідація банку це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства.

Отже, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону є спеціальними, і цей Закон як зазначалось вище є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у таких правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1 ч. 5 ст. 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди.

Судом встановлено, що умовами договору банківського вкладу, а також нормами законів, які регулюють спірні правовідносини, не передбачено відшкодування моральної шкоди у разі порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення банківського вкладу в повному обсязі.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 10, 11, 58-61, 88, 209, 212-215, 360-7 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.В. Кузнєцов