БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/51/16
Справа № 356/1158/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 року Березанський міський суд Київської області в складі:

Головуючого судді Лялик Р.М.

З участю секретаря Баша І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Березань справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та за зустрічним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області, житлово-побутове підприємство м. Березань Київської області про вселення в житлове приміщення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з первісним позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням обгрунтовуючи тим, що згідно рішення виконавчого комітету Березанської міської ради від 24.07.1991 року № 70 його сім'я з трьох осіб отримала двокімнатну квартиру АДРЕСА_1. Згодом батьки залишили квартиру. Разом з ним в квартирі залишились проживати його колишня дружина, ОСОБА_2 та син, ОСОБА_3, які у 2014 році забрали всі свої речі і з того часу проживають за адресою: АДРЕСА_2. Не проживання їх за адресою АДРЕСА_1 понад шість місяців, свідчать акти обстеження житлово-побутових умов від 12.11.2014 р., 02.06.2015 р. та 02.06.2015 р.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1, треті особи: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області, житлово-побутове підприємство м. Березань Київської області про вселення в житлове приміщення, обґрунтовуючи тим, що дійсно разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 до 05.01.2014 року проживали у квартирі АДРЕСА_1, як члени сім'ї відповідача (позивача за первісним позовом). Відповідно до довідки за формою №3 від 01.03.2016 року № 138, виданою Комунальним підприємством «Житлово-побутове підприємство» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані вона зі своїм неповнолітнім сином та її колишній чоловік - ОСОБА_1

05.01.2014 року внаслідок неприязних стосунків, що склалися в їхній сім'ї, відповідач наказав їй з сином переїжджати від нього, виставив їхні речі з квартири та одразу замінив замки на дверях в квартирі АДРЕСА_1. Враховуючи вищезазначені обставини позивачка разом із своїм неповнолітнім сином була вимушена переїхати проживати до своїх родичів за іншою адресою: АДРЕСА_3.

Протягом всього останнього часу, починаючи з 05.01.2014 року позивачка зі своїм сином неодноразово намагалася потрапити до свого житла, у якому вони зареєстровані, проте їм це жодного разу не вдавалося через замінені замки на дверях. Вищезазначені обставини підтверджуються актами обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2014 року та 15.09.2015 року.

Крім того, факти неправомірного позбавлення відповідачем її з сином житла, створення їм перешкод у користуванні житлом підтверджується висновком Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 04.04.2014 року, з якого слідує, що ОСОБА_1 зі своїм батьком замінили замки на дверях квартири.

Стосовно посилання батька ОСОБА_1 на несплату нею комунальних послуг за квартиру, то ці обставини не відповідають дійсності та спростовуються квитанціями про оплату нею комунальних послуг. Вважає, що сплата нею комунальних послуг за спірну квартиру також свідчить про її заінтересованість в збереженні для неї з сином житла по АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник позивача по первісному позову та представник відповідача по зустрічному позову, заявлений ними позов підтримав та зустрічний позов не визнав.

Відповідачка по первісному позову та позивачка по зустрічному позову ОСОБА_2 первісний позов не визнала та підтримала заявлений нею зустрічний позов.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заявлений первісний позов є необгунтованим та таким, що не підлягає задоволенню; зустрічний позов суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом зі своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 до 05.01.2014 року проживали у квартирі АДРЕСА_1, як члени сім'ї відповідача (позивача за первісним позовом). Відповідно до довідки за формою №3 від 01.03.2016 року № 138, виданою Комунальним підприємством «Житлово-побутове підприємство» у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані вона зі своїм неповнолітнім сином та її колишній чоловік - ОСОБА_1

У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно зі ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства», держава забезпечує право дитини на проживання в таких санітарно-гігієнічних та побутових умовах, що не завдають шкоди її фізичному та розумовому розвитку. Діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. Органи опіки та піклування зобов'язані здійснювати контроль за додержанням батьками або особами, які їх замінюють, майнових та житлових прав дітей при відчуженні жилих приміщень та купівлі нового житла.

05.01.2014 року внаслідок неприязних стосунків, що склалися в їхній сім'ї, відповідач наказав їй з сином переїжджати від нього, виставив їхні речі з квартири та одразу замінив замки на дверях в квартирі АДРЕСА_1.

Враховуючи вищезазначені обставини позивачка разом із своїм неповнолітнім сином була вимушена переїхати проживати до своїх родичів за іншою адресою: АДРЕСА_3.

Протягом всього останнього часу, починаючи з 05.01.2014 року позивачка зі своїм сином неодноразово намагалася потрапити до свого житла, у якому вони зареєстровані, проте їм це жодного разу не вдавалося через замінені замки на дверях. Вищезазначені обставини підтверджуються актами обстеження житлово-побутових умов від 11.11.2014 року та 15.09.2015 року.

Крім того, факти неправомірного позбавлення відповідачем її з сином житла, створення їм перешкод у користуванні житлом підтверджується висновком Баришівського РВ ГУ МВС України в Київській області від 04.04.2014 року.

Суд вважає, що позивачка за зустрічним позовом ОСОБА_2 була відсутня разом з своїм неповнолітнім сином ОСОБА_3 у спірній квартирі з поважних причин і інтересу до даного житла не втратила.

Враховуючи викладене, керуючись

ст.ст.10, 60, 212, 215 ЦПК України,

ст.ст. 9, 64,71 ЖК України,

ст.18 ЗУ «Про охорону дитинства»,

Постановою Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли у практиці застосування судами України Житлового кодексу України»,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: виконавчий комітет Березанської міської ради Київської області про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Зустрічний позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_4 разом з неповнолітнім сином ОСОБА_3 у квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Київської області через Березанський міський суд протягом 10 днів з моменту його проголошення.

Суддя Р. М. Лялик