Номер провадження: 22-ц/785/5177/16
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Комлева О. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.07.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.

суддів Ісаєвої Н.В., Сегеди С.М.

при секретарі Ліснік Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, який згодом був уточнений та остаточно поданий до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_5, заповіту його батько не лишив, після смерті батька лишилася спадщина у вигляді 1/2 частини квартири АДРЕСА_1, оскільки дана квартира була придбана його батьком ОСОБА_5 та його матір'ю ОСОБА_6 у період шлюбу.

Також позивач зазначив, що в установлений законом шестимісячний строк він не звернувся з заявою про прийняття спадщини, оскільки ще була жива його матір ОСОБА_7, яка дуже хворіла і потребувала постійного догляду, він після смерті батька неодноразово розмовляв з матір'ю з приводу оформлення спадщини, на що вона відповідала йому, щоб не хвилювався, так як вона займається цим питанням, подала відповідні заяви і оформляє документи на спадщину. Враховуючи його правову необізнаність він повністю довіряв їй та зайвий раз не хотів хвилювати через стан здоров'я. Крім того, причиною введення його в оману було і те, що він через щільний графік роботи, який був пов'язаний з виїздами за межі міста Одеси, необхідність приділяти увагу хворій матері та власній сім'ї, не мав часу розбиратися з питанням прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визначити йому додатковий строк для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті його батька.

В судовому засіданні позивач позов підтримав.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 позов не визнали.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини залишені без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якої просить рішення суду скасувати, постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що судом неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних підстав.

Згідно п. 3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст.11 ЦПК України, розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив матеріали справи, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача та дідусь відповідачів - ОСОБА_5 (а.с.7-8,22,25).

Згідно з матеріалами спадкової справи №942/2014 відкритої щодо майна померлого ОСОБА_5, 24 жовтня 2014 року ОСОБА_6, його дружина, звернулася з заявою про відмову від спадкового майна на користь сина ОСОБА_8, а також з заявою про видачу їй свідоцтва про право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1, придбаної в зареєстрованому шлюбі (а.с.71).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла матір позивача ОСОБА_6 (а.с.9).

Згідно зі свідоцтвом про право на власності на квартиру, виданим 21 травня 1997 року УЖКГ виконкому Одеської міської ради народних депутатів, власником квартири АДРЕСА_1 вказано ОСОБА_5

Батьки позивача знаходилися в зареєстрованому шлюбі з 23 жовтня 1957 року (а.с.75 зв. стор.).

Відповідно до довідки житлово-будівельного кооперативу «Ленінський-23» в квартирі АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_5, його дружина ОСОБА_6 та син ОСОБА_8 (а.с. 19,22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_8 (а.с.75).

Згідно з довідками №90/02-14 та №91/02-14, складеними 09 грудня 2015 року приватним нотаріусом Гордою І.В., ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися з заявами про прийняття спадщини після смерті їх батька ОСОБА_8 (а.с.26-27).

Залишаючи без задоволення позовні вимоги ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, суд першої інстанції виходив з того, що на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_5 таким, що прийняв спадщину є його син ОСОБА_8, оскільки дружина померлого ОСОБА_6 відмовилася від спадщини, а позивач ОСОБА_2 не вчинив дій по прийняттю спадщини, оскільки не проживав зі спадкодавцем та не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини.

З такими висновками суду погоджується колегія суддів.

Згідно ст.1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Як визначено частинами 1 та 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з ч.1 та 2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, яким є день смерті особи (ч.1 ст.1270 та ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд обґрунтовано залишив без задоволення позов ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, оскільки позивачем не були надані поважні причини його пропуску.

Судова колегія погоджується з вказаними висновками суду, та не находить підстав для задоволення апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про те, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, тому, що ним був пропущений шестимісячний строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений законом з поважних причин, не приймаються до уваги, оскільки посилання позивача на зайнятість на роботі, хвороба матері, а також введення його в оману, не є поважним причинами пропущення строку.

Також не приймаються до уваги доводи ОСОБА_2 стосовно того, що суд першої інстанції визнав суперечливими його доводи відносно того, що він не претендував на спадщину після смерті батька, оскільки під час розгляду справи в суді позивач та свідки підтвердили, що позивач відвідував свою матір, возив її до лікарні та до нотаріуса, тобто мав час та можливість подати заяву до нотаріуса про прийняття спадщини, однак цього не зробив.

Інші доводи апеляційної скарги також не приймаються до уваги, оскільки вони також спростовуються матеріалами справи, а письмових доказів на підтвердження доводів апеляційної скарги до суду надано не було.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, рішення суду відповідає фактичним обставинам справи, а наведені в апеляційної скарги доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги на увагу не заслуговують, та задоволенню не підлягають, підстав для ухвалення нового рішення - не має.

Судова колегія, розглянувши справу прийшла до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, в зв'язку з чим апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Н.В. Ісаєва

______________________________________ С.М. Сегеда