АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/1295/15-ц
Провадження № 22-ц/792/1367/16
УХВАЛА

24 червня 2016 року м. Хмельницький

Суддя апеляційного суду Хмельницької області Янчук Т.О., під час проведення підготовки до апеляційного розгляду цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року по справі за позовом комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про визнання договору з надання послуг укладеним, -

в с т а н о в и в :

До апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року, яка не відповідає вимогам ч. 2 ст. 297 ЦПК України, оскільки апелянтом не сплачено судовий збір.

В апеляційній скарзі апелянт зазначив, що звільнений від сплати судового збору, посилаючись на ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів».

Апеляційний суд Хмельницької області не погодився з такою позицією апелянта та ухвалою апеляційного суду Хмельницької області 10 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, запропоновано сплатити судовий збір.

22 червня 2016 року ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій вважає позицію апеляційного суду щодо необхідності сплати ним судового збору помилковою, посилаючись на п.7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», де вказано, що оскільки стаття 5 Закону № 3674-VI не містить вичерпного переліку пільг щодо сплати судового збору, то при визначенні таких пільг слід керуватися іншим законодавством України, наприклад, статтею 14 Закону України від 01 грудня 1994 року № 226/94-ВР "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду", статтею 22 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", статтею 22 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII "Про захист прав споживачів".

Проте з такою позицією апелянта апеляційний суд також не може погодитись, виходячи із наступного.

Аналізуючи п.22 ч.1 ст.1 та ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів», суд приходить до висновку, що судовий захист прав споживачів здійснюється загальними судами за правилами цивільного судочинства в порядку позовного провадження за позовами фізичних осіб - споживачів товарів, робіт і послуг. У спірних правовідносинах апелянт є відповідачем по справі, а не позивачем, як того вимагає ст.22 вказаного Закону, а тому не може бути звільнений від сплати судового збору на таких підставах.

Таким чином, станом на 22 червня 2016 року недоліки скарги не усунуті.

За таких обставин та відповідно до положення ст.ст. 121, 297 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення скарги без руху у встановлений строк, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Повернення апеляційної скарги апелянту не перешкоджає останньому повторно звернутись із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись ст.ст. 121, 297 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 травня 2016 року по справі за позовом комунального підприємства «Міськтепловоденергія» до ОСОБА_1 про визнання договору з надання послуг укладеним вважати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.О. Янчук