АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/636/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 19,27 ОСОБА_1
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоОСОБА_2
суддівОСОБА_3, ОСОБА_4
при секретаріОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 4 січня 2016 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ТОВ «ОТП Факторинг» звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 26 грудня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №, згідно умов якого остання отримала кредит в сумі 23 784 грн. на строк до 26 грудня 2015 року.

Відповідно до умов даного договору ОСОБА_6 зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені вище вказаним договором.

ПАТ «ОТП Банк» свої зобовязання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши їй грошові кошти в сумі 23 784 грн.

ОСОБА_6 умови договору не виконувала, що призвело до утворення заборгованості, що станом на 25 серпня 2015 року становить 27 329 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 22 790 грн. 43 коп., заборгованості по відсоткам за його користуванням в сумі 2 грн. 06 коп. та заборгованості за комісією 4 536 грн. 69 коп.

Також зазначили, що згідно з умовами договору факторингу №б/н від 22 грудня 2014 року, ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Банк» прийняло право вимоги за кредитним договором № від 26 грудня 2013 року, укладеним між ПАТ «ОТП Банк» та відповідачем.

Таким чином, ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо вимоги до ОСОБА_6 за кредитним договором № від 26 грудня 2013 року.

Просили стягнути з ОСОБА_6 заборгованість за даним кредитним договором в сумі 27 329 грн. 18 коп. та судові витрати в розмірі 1218 грн.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 4 січня 2016 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, посилаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до відхилення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

За матеріалами справи встановлено, що 26.12.2013 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір №, відповідно до якого ОСОБА_6 отримала кредит в сумі 23784,00грн. на строк до 26.12.2015 року.(а.с. 5-6)

Відповідно до умов даного договору відповідачка зобовязалася в порядку та на умовах, що визначені договором, повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та інші платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором.

Відповідно до кредитного договору ПАТ «ОТП Банк» свої зобовязання перед відповідачем виконало в повному обсязі, надавши їй грошові кошти в сумі 23784,00грн.

Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з нормою ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до вимог ст. 625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Крім того, на підставі договору факторингу №22/12/14/1-2 від 22 грудня 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» набуло права вимоги до відповідача за кредитним договором №. (а.с. 14-18)

Згідно зі ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

А у відповідності до ч.1 та ч.2 ст.1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.

Судом першої інстанції достеменно встановлено та не спростовано відповідачем, що станом на 25.08.2015 року заборгованість останньої за кредитним договором становить 27329, 18 грн. з яких :

- 22790, 43 грн. заборгованість за кредитом

- 2,06 грн. сума відсотків за користування кредитом

- 4536, 69 грн. комісія.

Вимога про погашення боргу відповідачем залишена без задоволення. (а.с. 20)

Враховуючи вказані обставини, суд вважав позовні вимоги Банку доведеними належними та допустимими доказами.

Оскаржуючи рішення суду, ОСОБА_6 заперечувала факт укладення кредитного договору № року від 26.12.2013 року, при цьому вказувала, що на час укладення договору нею був утрачений паспорт , а через певний час підкинутий їй.

Розмір боргу відповідачем не оспорюється.

Разом з тим, ст. 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину . Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обовязки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за цим договором, повинні здійснюватись, а створені обовязки підлягають виконанню.

За ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах , телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Предметом даного спору є стягнення суми боргу, яка утворилась за кредитним договором, а питання встановлення недійсності правочину ані позивачем, ані відповідачем не заявлялось.

Згідно із ч.ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Саме по собі заперечення укладання кредитного договору стороною цього договору не припиняє зобовязальних правовідносин й не звільняє позичальника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання за законним договором.

ОСОБА_6, заперечуючи проти укладення спірного кредитного договору з наведених нею підстав , а саме втрати паспорта, за яким за її твердженням , іншою особою був узятий кредит , до суду із зустрічним позовом про визнання недійсним кредитного договору від 26.12.2013 року № НОМЕР_1, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та нею не зверталась.

Саме твердження про втрату паспорту на момент укладення кредитного договору , не свідчить про відсутність договірних правовідносин сторін.

У звязку з вищевикладеним, колегія суддів вважає безпідставними доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, про те, що судом було допущено порушення норм матеріального та процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи.

Підстав для скасування рішення суду за наведеними обставинами скаржника, колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують, тому колегія суддів апеляційну скаргу відхиляє, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати ,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити, а рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 4 січня 2016 року у даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :