Справа №461/2948/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

24 червня 2016 року м. Львів

Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючої судді Лялюк Є.Д.,

секретар Станкевич Р.В.,

представника позивача ОСОБА_1

свідків ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання втрати права на житло,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання втрати права на житло, покликаючись на те, що квартира АДРЕСА_1 належить в цілому позивачу на праві власності, що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно. В квартирі зареєстровані дружина ОСОБА_3, старша донька - відповідачка по справі ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та молодша донька ОСОБА_6, 20.08.1997р.н. 09.06.2013р. відповідачка ОСОБА_5 повідомила, що хоче жити самостійно, з того часу в квартирі не проживає, її постійне місце знаходження не відоме.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, давши пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просять позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належно була повідомлена про час та місце слухання справи, а тому згідно ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін, та ухвалити по справі заочне рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, зясувавши обставини справи, перевіривши надані докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідачка повнолітня особа та відповідно до закону їй гарантується вільний вибір місця проживання і вона своїм правом скористалась.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачка добровільно залишила квартиру і без поважних причин, які б унеможливлювали її проживання в квартирі, вже більше як два роки і десять місяців не проживає в ній.

Факт непроживання ОСОБА_5 в квартирі АДРЕСА_1 підтверджується Актами, складеними працівниками ЛКП «Снопківське» в присутності сусідів ОСОБА_7 та ОСОБА_2, а саме актами від 15.10.2014р., 20.05.2015р. та від 27.10.2015р.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_2, ОСОБА_3 підтвердили обставини, щодо тривалості непроживання і неповажності причин такого непроживання відповідачки в належній ОСОБА_4 на праві власності квартирі, та добровільності залишення нею даної квартири.

Відсутність члена сімї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сімї права користування житлом.

Таким чином, відповідачка, як член моєї сімї, втратила право користування квартиро АДРЕСА_1.

Згідно ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Права власника житлового будинку визначені ст.383 ЦК України та ст. 150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Згідно п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016р. №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи.

Враховуючи наведене приходжу до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, а тому слід визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування квартирою №2 в будинку №8 по вул.Тютюнників в м.Львові.

Керуючись ст.ст.15, 16, 405 ЦК України, ч.9. ст. 110 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_8 такою, що втратила право користування квартирою №2 в будинку №8 по вул.Тютюнників в м.Львові.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом десяти днів з часу отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Лялюк Є.Д.