У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

суддів:Завгородньої І.М., Мартинюка В.І., Ситнік О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС-СВ» на бездіяльність державного виконавця за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС-СВ» на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС-СВ» (далі - ТОВ «РЕСУРС-СВ» або Товариство) звернулося до суду із скаргою на бездіяльність державного виконавця, зазначивши в її обгрунтування, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 травня 2013 року, яке набрало законної сили, стягнуто в солідарному порядку з Товариства та ОСОБА_4 на користь ПП «Безпека-Центр» 3 % річних в сумі 3 634 гривні 42 копійки, пеню - 13 068 гривень 25 копійок та штраф - 33 560 гривень.

Постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Луцького районного управління юстиції Волинської області (далі - ВДВС Луцького РУЮ Волинської області) від 13 серпня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого на підставі вказаного рішення суду та накладено арешт на майно боржникаТОВ «РЕСУРС-СВ».

20 серпня 2013 року державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Волинської області винесено постанову про арешт коштів боржника, а 22 серпня 2013 року - про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Посилаючись на те, що 07 квітня 2014 року боржником на користь стягувача перераховано кошти в сумі 47 196 гривень 44 копійки, залишок боргу становить 3 569 гривень 23 копійки, однак 31 січня 2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Луцького РУЮ Волинської області винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, у зв'язку з відсутністю майна на яке може бути звернуто стягнення, при цьому не вирішено питання про зняття арешту з майна та коштів боржника, а тому просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця із зобов'язанням зняти арешт з майна боржника.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року, у задоволенні скарги відмовлено.

У касаційній скарзі ТОВ «РЕСУРС-СВ» просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанції і постановити нову ухвалу про задоволення скарги, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норма матеріального права.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що державним виконавцем вчинялися конкретні виконавчі дії, за результатами яких виконавчий лист було виконано частково. У зв'язку з відсутністю у боржника майна, на яке може бути звернуто стягнення, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

Оскільки нормами Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено обов'язку державного виконавця знімати арешт, накладений на майно боржника, внаслідок повернення частково виконаного виконавчого документа, у зв'язку з чим стягувач має право на його повторне пред'явлення до виконання, а передчасне зняття арешту з майна унеможливить виконання судового рішення, тому суди дійшли обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права, які передбачені ст.ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕСУРС-СВ» відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 27 серпня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І.М. Завгородня В.І. Мартинюк О.М. Ситнік