АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/3714/15-ц Головуючий в І інстанції:
Номер провадження 22-ц/791/1613/16 Терещенко О.Є.
Доповідач: Бездрабко В.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

2016 року жовтня місяця 06 дня колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Бездрабко В.О.

Суддів Борка А.Л.

Кузнєцової О.А.

Секретар: Кутузова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" на рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2015 року ПАТ «КБ ПриватБанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог банк посилався на те, що 11 січня 2006 року між ЗАТ «КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості та кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач належним чином не виконує умови кредитного договору, у зв'язку із чим станом на 31 серпня 2015 року має заборгованість у розмірі 14712,94 грн., яка складається із: 2092,20 грн. (заборгованість за кредитом); 8763,93 грн. (заборгованість по процентам); 2680,00 грн. (пенею та комісією); 500,00 грн. (штраф фіксована частина); 676,81 грн. (штраф процентна складова), яку банк просив стягнути на свою користь та вирішити питання розподілу судових витрат.

Рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» відмовлено у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду, ПАТ «КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати, ухвалити у справі нове рішення про повне задоволення позовних вимог банку.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК України).

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 11 січня 2006 року між ЗАТ «КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ «КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 укладений кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 03,00 % за користування коштами в місяць із розрахунку 360 днів на рік та строком дії кредитного ліміту, що відповідає строку дії картки.

Своїм підписом в заяві про надання кредитних коштів ОСОБА_3 підтвердила те, що заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами і правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку складає укладений між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Сторонами визначено, що погашення заборгованості повинно здійснюється щомісячними платежами у розмірі 07,00% від суми заборгованості.

Пунктом 8.6 Умов передбачено, що у разі порушення клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним Договором, більше ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг, кредитний договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично продовжується на такий самий строк.

Згідно із пунктами 3.1.1, 3.1.3 Правил користування платіжною карткою строк дії картки вказаний на її лицевій стороні (місяць і рік). Картка дійсна до останнього календарного дня зазначеного місяця. По закінченню строку дії картки вона продовжується на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії).

Під час розгляду справи в суді першої інстанції представником відповідача подано заяву про застосування строку позовної давності до пред'явлених банком вимог.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив із того, що банком пропущений строк позовної давності звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, Умови та правила надання банківських послуг не містять інформації про строк позовної давності, а відтак застосуванню підлягає загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Згідно зі статтею 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу строку давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому поряду через суд.

Відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України, зокрема у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, яка в силу вимог ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України.

В ході розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанцій встановлено та не заперечується сторонами, що 11 січня 2006 року ОСОБА_3 була видана кредитна картка НОМЕР_1 із терміном дії по грудень 2008 року.

Також представником відповідача визнано, що у вересні 2008 року ОСОБА_3 отримала нову кредитну картку до договору, строк дії якої закінчився у вересні 2010року (за інформацією банку - картка № НОМЕР_2). Після закінчення строку дії цієї картки, нові кредитні картки відповідач згідно договору від 11 січня 2006 року не отримувала, кошти на погашення заборгованості не вносила.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Матеріали справи містять п'ять довідок ПАТ «КБ «ПриватБанк» щодо виданих ОСОБА_3 кредитних карток за договором, які за своїм змістом мають різну інформацію про кількість виданих карток, дату їх видачі та терміни дії.

З метою встановлення всебічного та повного з'ясування обставин справи, на виконання вимог ч.4 ст.10 ЦПК України, суд апеляційної інстанції роз'яснив сторонам їх права та обов'язки, попередив про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, зокрема, необхідність усунення розбіжностей у наданій суду інформації щодо отримання позичальником за договором перевипущених кредитних карток НОМЕР_3; НОМЕР_4; НОМЕР_5; НОМЕР_6; доведеності фактів періодичної сплати протягом 2011-2012р.(після закінчення строку дії картки № НОМЕР_2) особисто відповідачем або в її інтересах іншою особою платежів на погашення заборгованості, зокрема, платежу від 09.11.2012року у розмірі 236,21грн.; необхідності надання доказів, яким чином було внесено вищевказані суми (до каси банку, через банківський термінал чи іншим шляхом), роз'яснено представнику позивача про необхідність надання первинних документів про вказані сплати для дослідження зазначених в них підписів платника та з'ясування його особи, що підтверджується технічною фіксацією судового процесу.

Проте, протягом розгляду справи представником позивача не надано належних та допустимих доказів на підтвердження отримання боржником після закінчення строку дії платіжної картки № НОМЕР_2 нових платіжних карток та проведення ОСОБА_3 або уповноваженою нею особою спірної часткової оплати заборгованості за договором впродовж 2011-2012р., яка б підтвердила факт визнання боржником боргу, а отже переривання строку позовної давності, про що заявлено в апеляційній скарзі.

Крім того, представник банку не надала пояснень про те, яким чином заборгованість за кредитом складає 2092,20грн., враховуючи, що згідно з умовами кредитного договору відповідач отримала кредит у сумі 2000,00грн.

Враховуючи, що відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справ, є підставою для відмови у позові, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про відмову у задоволенні заявлених позовних вимог ПАТ «КБ «ПриватБанк» у зв'язку із пропуском банком строку позовної давності звернення до суду 05 жовтня 2015року.

Висновки суду підтверджені належними, дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав оцінку відповідно до норм цивільно-процесуального законодавства та відповідають нормам матеріального права, які регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення, а тому підлягають відхиленню.

Керуючись ст.209 ч.3, 303,307, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 28 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий В.О. Бездрабко

Судді: А.Л. Борко

О.А. Кузнєцова