печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

15 липня 2016 року м. Київ

Суддя Печерського районного суду м. Києва Батрин О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення компенсації 3% річних за безпідставне користування коштами та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення компенсації 3% річних за безпідставне користування коштами та стягнення моральної шкоди.

Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору.

Згідно з п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду. Зокрема за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. За подання фізичною особою позовної заяви з вимогою немайнового характеру, ставка судового збору складає 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

Виходячи з ціни вказаного позову ( 1 081 650 грн. 28 коп.), судовий збір за вимогу майнового характеру складає 6890 грн. та 551 грн. 20 коп. за вимогу про відшкодування моральної шкоди. Однак, до позовної заяви позивачем не додано квитанцію про сплату судового збору, що не відповідає нормам чинного законодавства.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах щодо спорів, пов'язаних з виплатою компенсації, поверненням майна, або у справах щодо спорів, пов'язаних з відшкодуванням його вартості громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Проте, посилання представника позивача на вказану норму закону є безпідставним, оскільки, як вбачається зі змісту позовної заяви, вказаний спір не пов'язаний з відшкодуванням вартості майна громадянам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні".

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі.

Проте, представником позивача не зазначено місце проживання (перебування) позивача, поштовий індекс та номери засобів зв'язку.

З урахуванням наведеного позовну заяву слід залишити без руху та надати представнику позивача строк для усунення зазначених недоліків, а саме для сплати 6890 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, 551 грн. 20 коп. судового збору за вимогу про відшкодування моральної шкоди та зазначення місця проживання (перебування) позивача, поштового індексу та номерів засобів зв'язку, якщо такі відомі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 119, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Дирекція будівництва шляхово-транспортних споруд м. Києва» про стягнення компенсації 3% річних за безпідставне користування коштами та стягнення моральної шкоди - залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків протягом 5 днів з моменту отримання даної ухвали, про що його повідомити.

У разі невиконання вказаних недоліків, дана заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Суддя О.В. Батрин