Справа № 192/1944/16-ц
Провадження № 2/192/305/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" червня 2016 р. СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - судді Щербини Н.О.,

за участю секретаря судового засідання Сербіної Л.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в смт Солоне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

На обґрунтування позову посилається на те, що 08 січня 2003 року зареєстрував шлюб з відповідачкою, в період якого у них народилися спільні діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Позивач посилається на те, що їхній з відповідачкою син ОСОБА_5, проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, а домовленості щодо сплати аліментів на дитину між сторонами не досягнуто.

В даний час відповідачка не приймає участі в утриманні дитини та ухиляється від виконання свого обов'язку щодо його утримання, а оскільки має нерегулярний мінливий дохід, то позивач просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 727 гривень 50 копійок, що буде дорівнювати ? частині прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що передбачено Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Позивач ОСОБА_4 в судовому засіданні 06 червня 2016 року свої позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник позивача - адвокат ОСОБА_6, в судовому засіданні 06 червня 2016 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі, пояснивши, що сторони мають трьох дітей, а на утриманні позивача знаходиться найстарший син. Відповідачка подала позов про стягнення аліментів на утримання двох дітей, які проживають разом з нею, а рішення суду набрало законної сили 11 травня 2016 року і позивач не заперечує проти взаємозаліку грошових коштів, які повинні сплачуватися в якості аліментів в розмірі 727 гривень 50 копійок, що можливо здійснити на стадії виконання рішення суду. В той же час вважає, що відповідач не довела існування у неї підстав для зменшення розміру аліментів, визначених законом.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні 06 червня 2016 року позовні вимоги визнала частково, зазначивши, що вона не заперечує проти сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_7, який проживає з батьком. Проте просила врахувати, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, вона не працює, оскільки найменша дитина часто хворію, а тому відповідачка не має можливості працевлаштуватися. Посилалася на те, що аліменти на утримання двох дітей на час розгляду справи ще не отримувала, а останній раз ОСОБА_4 надавав допомогу у вигляді одежі та цукерок лише доньці ОСОБА_4, а стосовно сина ОСОБА_8 - взагалі не надає допомоги, не цікавиться його життям. Відповідачка зазначила, що у зв'язку з тим, що єдиним її доходом є отримання соціальної допомоги по народженню дитини, то вона в змозі сплачувати аліменти лише в розмірі 400 гривень на місяць.

Суд, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно ст.ст. 180-182 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьками неповнолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 є мати: ОСОБА_2, батько: ОСОБА_4 (а.с.5).

Згідно довідки виконавчого комітету Новопокровської селищної ради Солонянського району від 21 квітня 2016 року, дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні (а.с.6,7).

В судовому засіданні було встановлено, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина ОСОБА_7 позивачу надає не регулярно, домовленості щодо сплати аліментів між ними не досягнуто, а згідно рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 29 квітня 2016 року на користь відповідачки з позивача стягнуто аліменти на утримання малолітніх дітей, які перебувають на її утриманні в розмірі 727 гривень 50 копійок на утримання сина ОСОБА_8 та 583 гривні 50 копійок - на утримання доньки ОСОБА_4 (а.с.27-28).

Також судом було встановлено, що відповідачка в добровільному порядку аліменти на утримання сина ОСОБА_7 не надає, а дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на його утриманні, у зв'язку з чим аліменти необхідно стягнути з відповідачки в примусовому порядку від дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом.

При визначенні розміру аліментів, суд відповідно до ст. 182 СК України враховує матеріальне становище платника аліментів, яка не працює, має на утриманні двох малолітніх дітей (а.с.29-33), стан здоров'я як відповідачки, так і дитини, її вік та потреби і вважає необхідним відповідно до ст.184 СК України стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 500 гривень 00 копійок щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки права та обов'язки кожного з батьків є рівними за законом, в тому числі і по утриманню дітей.

Будь-яких інших доказів на підтвердження матеріального стану, стану здоров'я як відносно дитини, так і відносно відповідачки, сторонами не надано, а інших утриманців, крім двох малолітніх дітей, зазначених в п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України відповідач не має.

Визначаючи розмір аліментів, суд виходив з того, що відповідачка має на утриманні двох малолітніх дітей, щомісячного доходу, крім соціальних виплат у зв'язку з народженням дитини не отримує, а тому у відповідності до вимог ст. 182 СК України суд вважає, що є всі підстави для частково задоволення позову та для стягнення з неї аліментів в розмірі 500 гривень 00 копійок, що не є меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який передбачений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік».

Крім цього, у зв'язку з частковим задоволенням позову, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір, оскільки позивач при зверненні з позовом до суду звільнений від цих витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180-182,184 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212-215, 367 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженки с. Підлісці Кременецького району Тернопільської області на користь ОСОБА_1аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 у твердій грошовій сумі в розмірі 500 (п'ятсот) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 29 квітня 2016 року до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, відмовивши в задоволенні решти позову.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 копійок судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий: суддя Н. О. Щербина