Єдиний унікальний номер 741/756/16
Провадження № 2/741/351/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 06 червня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.

та заявника,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документа та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба - ОСОБА_2, після смерті якої залишилося право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, по колишньому КСП імені Шевченка. Він (позивач) є спадкоємцем померлої за заповітом, спадщину прийняв, але отримати свідоцтво про право на спадщину на земельну частку (пай) в нотаріуса не може в зв'язку з тим, що сертифікат серії НОМЕР_2 виданий на ім'я ОСОБА_3, а в заповіті та свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «ОСОБА_2». Оригінал сертифіката про право на земельну частку (пай) втрачено.

ОСОБА_4 просив суд встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку пай серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3, належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, та визнати за ним в порядку спадкування право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, яке на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 належало ОСОБА_2.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з мотивів, які викладені в позовній заяві, просив задовольнити.

Представник відділу Держгеокадастру у Носівському районі Чернігівської області в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає, просив розгляд справи проводити без його участі.

Суд розглядає справу в відсутності представника відповідача за наявними у справі доказами.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З копії свідоцтва про смерть (а.с. 4) вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 1992 року ОСОБА_2 скала заповіт, яким належний їй житловий будинок з надвірними будівлями, а також все майно, що буде їй належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, заповіла своєму онуку ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 10) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 31 травня 2016 року (а.с. 23).

Таким чином, спадкоємство після смерті ОСОБА_2 здійснюється за вищезазначеним заповітом, який не змінений та не відмінений, що підтверджується відміткою секретаря виконкому від 17 квітня 2008 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя набула право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, як член колишнього КСП імені Шевченка, отримала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, який 20 серпня 1996 року зареєстровано в книзі реєстрації сертифікатів за № 105, що підтверджується копією сертифікату (а.с. 8) та довідкою відділу Держгеокадастру у Носівському районі від 18 березня 2016 року (а.с. 9).

В судовому засіданні встановлено, що при виготовленні та видачі вищезазначеного сертифікату було допущено помилку в написанні імені ОСОБА_2, а саме замість ім'я «ОСОБА_2» зазначено ім'я «ОСОБА_2».

З матеріалів справи вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яке належало ОСОБА_2, в зв'язку з тим, що сертифікат виданий на ім'я ОСОБА_3, а в заповіті та свідоцтві про смерть ім'я спадкодавця зазначено «ОСОБА_2», що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 квітня 2016 року (а.с. 11).

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали показання про те, що добре знали ОСОБА_2, яку в селі називали ОСОБА_2.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті.

ОСОБА_1 позбавлений можливості в іншому порядку встановити, що сертифікат серії НОМЕР_2 належав ОСОБА_2.

Встановлення даного факту має для ОСОБА_1 юридичне значення, так як дозволяє йому оформити спадщину після смерті ОСОБА_2

Добуті по справі докази підтверджують факт, який просив встановити позивач, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

З копії спадкової справи № 61/2016 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 19-21) вбачається, що спадщину після смерті останньої прийняв ОСОБА_1

Відповідно до п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай).

В судовому засіданні встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2 втрачено, що підтверджується оголошенням про втрату у газеті «Носівські вісті» (а.с. 12).

Позивач позбавлений можливості отримати дублікат втраченого сертифікату.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» одним із документів, що посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

За таких обставин суд вважає, що є законні підстави для визнання за позивачем права на земельну частку (пай), яке належало померлій ОСОБА_2

Керуючись ст. 524 ЦК УРСР, ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», ст.ст. 213, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, виданий на ім'я ОСОБА_3 на підставі рішення Носівської районної держадміністрації № 155 від 1 липня 1996 року, належав ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право на земельну частку (пай), площею 4,83 в умовних кадастрових гектарах, яке належало ОСОБА_2 на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення позивачем може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення, а відповідачем в той же строк з дня отримання копії рішення.

Суддя О.В.Киреєв