УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., Мазур Л.М., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» про відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що з 7 липня 1976 року він працював водієм на Луцькому автомобільному заводі, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» (далі - ПАТ «АК «Богдан Моторс»). 3 серпня 1978 року о 13 год 30 хв., перебуваючи на роботі, у зв'язку із залученням до роботи автонавантажувача не придатного для проведення робіт щодо перевезення важких та габаритних вантажів, він отримав тяжку травму хребта. За результатами розслідування нещасного випадку, що трапився із ним під час виконання трудових обов'язків, 4 серпня 1978 року відповідачем було складено акт за формою Н-1 про нещасний випадок на виробництві.

31 січня 2013 року висновком Луцької міської медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_4 було вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15 % довічно, а 28 квітня 2014 року - у розмірі 45 % та встановлено третю групу інвалідності довічно.

Посилаючись на те, що внаслідок нещасного випадку йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі і пов'язаних із цим моральних стражданнях, втрат нормальних життєвих зв'язків, додаткових зусиллях для організації життя, позивач просив стягнути з ПАТ «АК «Богдан Моторс» на свою користь 180 тис. грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «АК «Богдан Моторс» на користь ОСОБА_4 30 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, заподіяної трудовим каліцтвом. У задоволенні іншої частини позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «АК «Богдан Моторс» просить скасувати судові рішення, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-МІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що з 7 липня 1976 року ОСОБА_4 працював водієм на ПАТ «АК «Богдан Моторс».

3 серпня 1978 року з ОСОБА_4 стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

31 січня 2013 року висновком Луцької міської медико-соціальної експертної комісії ОСОБА_4 було вперше встановлено ступінь втрати професійної працездатності у розмірі 15 % довічно, а 28 квітня 2014 року - у розмірі 45 % та встановлено третю групу інвалідності довічно.

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що внаслідок нещасного випадку йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у фізичному болі і пов'язаних із цим моральних стражданнях, втрат нормальних життєвих зв'язків, додаткових зусиллях для організації життя, розмір якої він оцінює в 180 тис. грн.

За положеннями ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Згідно зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Відповідно до ст. ст. 23, 1167 ЦК України моральна шкода працівника від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я.

Виходячи з положення статті 23 ЦК України, при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди суду необхідно встановити характер завданої моральної шкоди, глибину і тривалість моральних та фізичних страждань потерпілого, настання негативних змін у його житті, можливість відновлення стану, який мав потерпілий до нещасного випадку чи професійного захворювання.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами поміркованості, розумності, справедливості.

Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш аніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення.

Стягуючи із роботодавця у рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої трудовим каліцтвом, суди повно та всебічно дослідили обставини справи, перевірили їх доказами, які оцінено відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України, врахували зміст вимог і заперечень сторін, правильно застосували ст. 237-1 КЗпП України, ст. ст. 23, 1167 ЦК України та обґрунтовано виходили із того, що відшкодування заподіяної працівнику трудовим каліцтвом моральної шкоди покладається на роботодавця (згідно норм закону, що діяли на дату встановлення позивачу висновком МСЕК втрати професійної працездатності вперше), який не виконав вимог щодо забезпечення безпечних умов праці. Визначений судами розмір компенсації моральної шкоди у розмірі 30 тис. грн відповідає засадам розумності, поміркованості та справедливості.

Доводи касаційної скарги про неналежну оцінку судами наданих доказів та неправильне застосування норм матеріального права, оскільки у позивача право на відшкодування шкоди виникло з дня, коли стався нещасний випадок на виробництві - 3 серпня 1978 року, а не з дня встановлення вперше ступеня втрати професійної працездатності - 31 січня 2013 року - безпідставні, оскільки обставини, на які посилається заявник, були предметом дослідження у судах і висновки з цього приводу, зроблені судами, ґрунтуються на законі та досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Автомобільна компанія «Богдан Моторс» відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 24 травня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 1 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

Л.М.Мазур

О.В.Попович