Справа № 541/1811/16-ц
Номер провадження 2/541/908/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 листопада 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області

в складі: головуючої судді Андрущенко-Луценко С.В.

при секретарі Калініченко Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миргороді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

в с т а н о в и в :

08.08.2016 року ОСОБА_1 звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала. Пояснила, що вона є власником житлового будинку, який знаходиться в м. Миргороді по вул. Я.Усика, 20. В даному житловому будинку з листопада 2014 року значиться зареєстрованою бувша дружина її сина ОСОБА_2 В той же час жодного дня в належному їй будинку ОСОБА_2 не проживала, її особистих речей, чи речей дитини в будинку немає. В даному будинку мешкає її, позивачки мама та брат. Реєстрація відповідачки в належному їй будинку призводить до порушення її прав, як власника житла на отримання субсидії. У відповідності до ст.ст. 71, 72 ЖК України просить відповідачку визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за адресою: м. Миргород, вул.. Я.Усика, буд. 20.

Відповідачка ОСОБА_2 позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Пояснила, що дійсно перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивачки ОСОБА_3 і після реєстрації шлюбу була зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Фактично жодного дня в спірному житловому будинку вона не проживала, її речей та речей дитини в будинку немає, тому що в будинок їх з чоловіком не пустили. З часу реєстрації шлюбу вони з чоловіком винаймали житло по вул. Я.Усика 30 у ОСОБА_4 Шлюб між нею та сином позивачки розірвано. За адресою: м. Миргород вул. Я.Усика 30 залишилося її майно, дитячі речі, майно її родичів, яке давалося їй в тимчасове користування: спальний гарнітур, холодильник, пральна машина, кухонне приладдя. Вона студентка, має тяжке матеріальне становище, виховує малолітню дитину, їй з дитиною прописатися ніде, оскільки власного житла вона не має, а тому просить суд врахувати дані обставини при винесенні рішення.

Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом є власницею житлового будинку розташованого в м. Миргороді по вул. Я.Усика 20 (а.с.5).

Відповідачка ОСОБА_2 перебувала в зареєстрованому шлюбі з сином позивачки ОСОБА_3. Шлюб розірвано рішенням Миргородського міськрайонного суду від 12 березня 2016 року (а.с.8, 10).

Відповідачка ОСОБА_2 значиться зареєстрованою за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.19).

Згідно довідки голови вуличного комітету від 03.08.2016 року відповідачка ОСОБА_2 жодного дня не проживала за адресою:м. Миргород, вул. Я.Усика 20 (а.с.9).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_7 суду пояснили, що відповідачка ОСОБА_2 жодного дня в спірному житловому будинку, який розташований в м. Миргороді по вул. Я.Усика 20 не проживала та її речей в ньому немає.

Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідачка ОСОБА_2 не проживала за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Ця обставина в судовому засіданні визнана самою позивачкою. Даних, які б свідчили про те, що відповідачці створювалися перешкоди в користуванні будинком розташованим в м. Миргороді по вул. Я. Усика 20 суду не надані.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасові відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається житлове приміщення лише протягом 6 місяців.

Згідно ч.1 ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку.

Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення.

Позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, а тому суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 11 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10; 11; 60; 88; 208; 214; 215; 218 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженку ІНФОРМАЦІЯ_4 визнати такою, що втратила право на користування жилим приміщенням житловим будинком розташованим в м. Миргороді по вулиці Якова Усика 20.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Полтавської області через Миргородський міськрайонний суд, шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом 10 днів з моменту отримання його копії.

Суддя: ОСОБА_8