Справа № 337/4703/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17.05.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Лукінова К.С.

при секретарі - Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про стягнення додаткових витрат на утримання сина та позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про стягнення додаткових витрат на утримання сина та позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначила, що з грудня 2009 року по 06 серпня 2011 року позивач з відповідачем ОСОБА_2 перебувала у фактичних шлюбних відносинах, проживала однією сім'єю, а з 06 серпня 2011 року по 22 вересня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Від шлюбу сторони мають сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В липні 2013 року фактичні шлюбні відносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 через аморальну поведінку останнього припинені, позивач з сином була вимушена поїхати проживати до батьків у м. Запоріжжя.

Відповідач, залишившись проживати за місцем колишнього спільного проживання подружжя, всупереч інтересам сім'ї розпорядився без згоди дружини спільним майном (продав своєму батькові оформлений на ім'я позивача автомобіль OPEL 2007 року випуску та третій особі - коштовне обладнання шиномонтажу.

З липня 2013 року відповідач матеріально сина та позивача не забезпечує. Місце проживання відповідача позивачу не відомо, працює відповідач неофіційно, свої доходи приховує. Жодного разу матеріальної допомоги не надавав.

Водночас, така допомога на утримання ОСОБА_3 погрібна. ОСОБА_3 перебуває на обліку у невролога (страждає на лікворно-гіпертензійний синдром - внутрішньочерепну гіпертензію) та ортопеда (плоско вальгусна деформація стоп 3 ступеня). У зв'язку з чим ОСОБА_3 необхідне систематичне обстеження, лікування та санаторно-курортне оздоровлення. За 2015 рік позивачем витрачено на лікування сина 1433,61грн.

Крім того, витрати пов'язані з оплатою за дошкільний заклад, які здійснені позивачем становлять за період з серпня 2014 року по червень 2015 року 2563,22 грн.

Окрім вищезазначених додаткових витрат, що необхідні для нормального зростання та розвитку дитини, велика частина коштів витрачається на придбання одягу та взуття в магазинах, на базарі та через мережу інтернет. Хлопчику потрібне здорове харчування та зайняття фізкультурою (з урахуванням рекомендацій лікаря) у спортивній секції.

Окрім того, сплачуються благодійні внески (без яких не обійтись) до дитячого садочку у розмірі 50 грн. щомісячно та інші витрати, що пов'язані з придбанням іграшок, відвідувань розвиваючих духовний та культурний рівень дитини закладів.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або уриватися після їх фактичного понесення одноразово періодично або постійно.

З липня 2013 року ОСОБА_2 свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов'язків щодо виховання сина ОСОБА_3, перестав цікавитися його життям, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не турбується про харчування, медичний огляд, лікування дитини, не спілкується з сином, не вітає на свята, день народження сина. На сьогоднішній день батько не має уявлення про і дошкільний заклад, де навчається ОСОБА_3, про стан його здоров'я, хвороби, якими він переболів за період з 2013 року і по теперішній час, про його характер, звички, навіть про те, як він зараз виглядає, хоча має таку можливість. Перешкод в спілкуванні сина з батьком позивач ніколи не чинила і не чинить. Батьківське піклування, на думку позивача, є вкрай важливим для сина. Відповідач жодного разу не звертався ні до позивача ні, до органів опіки з проханням або вимогами про спілкування та участь у вихованні сина.

Отже, батько, тривалий час не забезпечує взагалі будь-якого батьківського виховання і піклування відносно сина ОСОБА_3, ігнорує будь-які прохання позивача що стосуються позивача та сина, тобто у специфічний спосіб відмовився від дитини.

У теперішній час, ОСОБА_3, проживає спільно з мамою: ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 майже не пам'ятає батька, оскільки позивач має можливість лише на «фотографіях показати його сину.

Відповідно до характеристики з дошкільного навчального закладу від 01.07.2015 року який відвідує ОСОБА_3: піклуванням сина займається лише мати, батько не відвідує дитячий садок, не буває на батьківських зборах, не цікавиться досягненнями дитини.

Відповідно до характеристики сімейного лікаря, ОСОБА_5 від 07.07.2015 року мати опікується станом здоров'я сина, слідкує за календарем проведення щеплень, дотримується рекомендацій лікаря і приводить сина на періодичні медичні огляди. При оглядах дитини вдома та під час обстежень у дитячій поліклініці присутні мама і бабуся.

Відповідно до характеристики з місця проживання від 07.07.2015 року та місця роботи від 02.07.2015 року, позивач характеризується лише з позитивної сторони.

Зазначені вище обставини дають беззаперечні підстави вважати батька таким, що свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків, оскільки він за станом свого психічного здоров'я усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними, а також має юридичну і фактичну можливість до вчинення відповідних дій, які становлять зміст його батьківських обов'язків.

Відсутність з боку відповідача батьківського піклування і формальна наявність у відповідача батьківських прав суперечить інтересам дитини, порушує права ОСОБА_3, оскільки за наявності біологічного батька ОСОБА_3 фактично позбавлений батьківського (з боку батька) піклування, крім того, позивач не завжди одноосібно має можливість вирішити питання що стосуються інтересів сина, зокрема питань щодо його лікування, навчання, відпочинку, поїздок до родичів за межі України.

Позивач вважає, що враховуючи свідоме систематичне небажання батька виконувати батьківські обов'язки щодо участі у вихованні сина, матеріальному забезпеченні сина, духовному зростанні сина, взагалі будь-якої участі у житті дитини, наявність з боку відповідача свідомої винної поведінки щодо невиконання батьківських обов'язків відносно ОСОБА_3, до відповідача слід застосувати такий крайній захід як позбавлення батьківських прав.

Позивач просить стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за період 2014-2015 роки у розмірі 1998,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_2, додаткові витрати на утримання дитини, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1000 грн. щомісячно з усіх видів доходів відповідача починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН НОМЕР_1 батьківських прав відносно сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з відповідача на користь позивача всі судові витрати по справі.

Позивачка в судових засіданнях спираючись на позовну заяву пояснила, що з грудня 2009 року по 06 серпня 2011 року з відповідачем перебували у фактичних шлюбних відносинах, проживала однією сім'єю, у них народився син ОСОБА_3 у 2012 році, після народження дитини вони, ще прожили разом до липня 2013 року. Була змушена виїхати на постійне місце проживання до своїх батьків до міста Запоріжжя, де й на теперішній час проживають. Допомоги чи підтримки та матеріальної допомоги від відповідача вони з сином не отримували. Не відповідач, не його родичі жодного разу не допомогли їй.

Просила позов задовольнити, спираючись на доводи, викладені в позові. Заперечувала проти винесення заочного рішення, оскільки вважає, що відповідач свідомо не з'явився в судові засідання. Представник позивачки ОСОБА_6 позовні вимоги підтримала, спираючись на доводи позовної заяви.

Відповідач в судові засідання у справі не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі ст. 74 ЦПК України та ч. 4 ст. 169 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про день та час судового засідання, що є підставою для вирішення справи на підставі наявних у ній даних і доказів і постановлення заочного рішення.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів.

Представник третьої особи - Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської радо по Хортицькому районі в судове засідання не з'явилися, письмово просили суд розглянути справу без їх участі. Представник третьої особи - служби у справах дітей Покровської РДА в судове засідання не з'явились.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що вона є сусідкою ОСОБА_1 більше двадцяти років, їй відомо про те, що позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем та в грудні 2012 р. у них народився син - ОСОБА_3, спільне проживання між сторонами припинилося більше двох років тому, з того часу вона не бачила ОСОБА_2 у ОСОБА_1 вдома, зі слів позивачки їй відомо, що він ніяких відносин з дитиною не підтримує, не приїздить, не провідує дитини і що вона виховує дитину сама.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що вона є знайомою, позивачки, зі слів позивачки їй відомо," що на протязі двох років відповідач не цікавиться життям та здоров'ям свого сина, не дарує йому подарунків, не телефонує на день народження і дитина навіть не знає як його батько виглядає. Родичі зі сторони відповідача також не цікавляться життям дитини, не провідують його та не надають допомоги. Свідок часто буває в будинку ОСОБА_3 та відповідача там жодного разу не бачила.

В ході судового розгляду встановлено, що позивач і відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 року по 22.09.2014 року, що підтверджується копію рішенням Хортицького районного суду м. Запоріжжя у справі № 337/5395/14-ц та копію свідоцтва про шлюб (а.с. 13,15).

Відповідач є батьком малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, матір'ю якої є позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про його народження, актовий запис № 1195 (а.с. 14).

Згідно копії характеристики, виданої Дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) комбінованого типу № 235 "Горошинка", батько ОСОБА_3 не відвідує дитячий садок, не буває на батьківських зборах, не цікавиться досягненнями дитини (а.с.17).

Згідно копії характеристики, виданої лікарем ОСОБА_5, ОСОБА_1 завжди зацікавлена у забезпеченні якомога найкращому обстеженні та огляді свого сина, постійно і ретельно проводить попереджуючі заходи з укріплення імунітету сина та профілактики вірусних захворювань. Враховуючи таку пильність до стану здоров'я сина, за період з 06.2014 р. по 06.2015 р. ОСОБА_3 не хворів (а.с.18).

Згідно копії характеристики виданої, Житлово-будівельним кооперативом "Строитель - 16", ОСОБА_1 проживає з сім'єю: мати та сином ОСОБА_3. В неї неповна сім'я - виховує малолітнього сина самостійно. Вона завжди приймає активну участь в рішенні важливих соціально-побутових проблем будинку, постійно підтримує чистоту, приймає участь в прибиранні прибудинкової території (а.с.19).

Згідно копії характеристики виданої, відділом кадрів Відокремленого структурного підрозділу Запорізьке будівельно - монтажне експлуатаційне управління ДП "Придніпровська залізниця", за час роботи ОСОБА_1 не мала дисциплінарних стягнень, за успіхи в праці неодноразово заохочувалася керівництвом грошовими преміями. В колективі користується авторитетом і повагою. На роботі характеризується як людина відповідальна, цілеспрямована, працелюбна і порядна (а.с.20).

Згідно копії акту про встановлення факту проживання без реєстрації, виданого, Житлово-будівельним кооперативом "Строитель - 16", дійсно проживав в період з грудня 2009 року до вересня 2011 року без реєстрації громадянин України ОСОБА_2, даний факт підтверджено підписом Голови правління ЖБК "Строитель-6" Линник Г.М. та свідки: ОСОБА_11, ОСОБА_12 (а.с. 22).

Згідно копії акту обстеження умов проживання від 20.08.2015 року, виданого відділом у справах дітей по Хортицькому районі, ОСОБА_3 створені умови для проживання, квартира об лаштована сучасними меблями, побутовою технікою, санітарно-побутові умови відповідають нормам. Дитина проживає в кімнаті з матір'ю кімната об лаштована спальним місцем - диван та дитячим ліжком. В кімнаті багато дитячих речей - іграшки, одяг та ін. речі повсякденного вжитку. Для особистих речей присутня шафа. Дитина забезпечена засобами гігієни. (а.с.90-91).

Згідно копії Виконавчого листа по справі № 337/6136/13-ц від 29.11.2013 року виданого Хортицьким районним судом м. Запоріжжя, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів з відповідача присуджено до стягнення аліменти на користь позивача для утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 450,00 грн. починаючи з 09.10.2013 року. (а.с.92-93).

Згідно копії Розрахунку заборгованості по аліментах на утримання дружини заборгованість становить в розмірі, станом на 10.11.2014 року - 1968,8 грн. Розрахунку заборгованості по аліментах на утримання дитини заборгованість становить, станом на 10.11.2014 року - 2956,00 грн.( а.с.96).

Згідно копії довідки наданої Відділом державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.07.2015року, неодноразово були здійснені виїзди, де встановлено, що боржник ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 не мешкає. За вказаною адресою мешкають батьки боржника. Будь-яке майно яке належить боржнику та на яке за законом можливо звернути стягнення за даною адресою - не виявлено. Зі слів батьків відомо, що боржник 6 років тому виїхав у невідомому напрямку, та його місцезнаходження невідомо. Було направлено подання про тимчасове обмеження особи (боржника) у праві виїзду за межі України до виконання аліментних зобов'язань. (а.с.96-97).

Згідно копії Повідомлення щодо можливості притягнення боржника до кримінальної відповідальності виданої Відділом державної виконавчої служби Покровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області станом на 28.05.2015 року заборгованість за виконавчим провадженням складає 7821,00 грн. на користь дитини та 5878,80 грн. на користь дружини ОСОБА_1 (а.с.98).

Згідно копії Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 виданого Покровської РДА Дніпропетровської області Служба у справах дітей від 25.04.2016 року № 109, дійшла висновку про доцільність позбавлення батьківських прав громадянина ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 (а.с.173).

Згідно копії виданої факультетом соціальної педагогіки та психології Державного вищого навчального закладу Запорізького національного університету "Психологічного заключення по результатам обстеження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1", встановлено, що до складу своєї родини ОСОБА_3 включає себе, свою маму,бабусю ОСОБА_5. Сім'ю приймає як цілостну, веселу та щасливу. Дивлячись на фото чоловіків, серед яких була фотографія й біологічного батька, ОСОБА_3 нейтрально відреагував на зображення, сказавши при цьому, що це просто чоловіки й він їх не знає. Що підтверджує те, що батько не приймає в процесі виховання участі (а.с.238-244).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що з липня 2013 року по теперішній час, відповідач своїх батьківських обов'язків щодо виховання та утримання сина не виконує, і не здійснює жодних дій спрямованих на його виховання.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Ті ж самі принципи закріплені Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, відповідно п. 6. та п. 7 якої проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Якнайкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто відповідає за її освіту і навчання; ця відповідальність лежить насамперед на її батьках.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 150 СК України , батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

За змістом ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України , мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Таким чином, обов'язок нести відповідальність за дитину, її фізичний і моральний розвиток, її соціальне буття, здійснення прав щодо її захисту покладено на батьків. Обставини справи свідчать про небажання відповідача займатися вихованням дитини, а саме відсутність будь-яких дій, які б свідчили про його намір змінити обставини свого життя та вчинити дії, спрямовані на виховання дитини. Доказів щодо спростування таких обставин в матеріалах справи немає.

Водночас Пленум Верховного Суду України в п. 15 зазначеної вище постанови роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім'ї.

За змістом ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи встановлені по справі обставини, визнання відповідачем позову і його згоду на позбавлення батьківських прав, з урахуванням вимоги чинного національного та європейського законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що відповідач по справі внаслідок винної поведінки та свідомого нехтування покладених на нього, як батька, обов'язків, ухилявся і продовжує ухилятися від їх виконання, у зв'язку з чим, суд вважає позовні вимоги в цій частині доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно копії Витрат пов'язаних із лікуванням та оздоровленням, то Лікування лікворно-гіпертензіонного синдрому (консультативний висновок невролога) становить: 745,57 грн., Лікування анемії І ступеня тяжкості - 207,56грн., Лікування сезонних захворювань та ГРВІ складає - 480,48 грн. (а.с.23).

Згідно копії Консультативного заключення, щодо лікворно-гіпертензіонного синдрому, то лікарем було призначено ліки: Траумель С; Ноофін; Хвойні ванни (а.с.24).

Згідно копії дослідження ЕХО-ЕГ встановлено, що внутрішньо-черепна гіпертензія має помірні признаки, також відповідно до копій Фіскальних чеків ТОВ "Аптека Магнолія" № 11, вартість ліків та необхідних матеріалів склала 183,73 грн. та 561,84 грн. (а.с.25).

Згідно копії довідки лікаря-педіатра сума коштів за призначенням згідно Фіскальних чеків ТОВ "Аптека Магнолія" №11 склала - 119,67 грн. та 87,89 грн. (а.с.26).

Згідно копії лікарських листів призначення лікарських засобів та копії Фіскальних чеків ТОВ "Аптека Магнолія" № 11 сума витрат склала: 55,64 грн; 39,79 грн; 51,70 грн.; 63,37 грн.; 212,91 грн.; 14,01 грн.; 14,78 грн. (а.с.28).

Згідно копії Висновку ЛКК № 934 від 07.02.2014 року поставлено діагноз - Плоско-вальгусна деформація стоп ІІІ стадії, та сума витрат на одяг у магазині "Дочки та синочки" згідно Фіскального чеку від 08.2014 року склала 197,27 грн.(а.с. 29).

Згідно копії Витрат пов'язаних з оплатою дитячого садочка за період з 18.09.2014 р. по 04.08.2014 р. склала - 2563,22 грн, згідно платіжних чеків сплати на благодійність до ДНЗ № 235 сума скала - 1500,00 грн., відповідно до квитанцій сплати за дитячий садок за харчування склала: 106,72 грн., 92,80грн., 67,00грн., 71,50грн., 103,98грн., 88,16 грн., 132,30 грн., 1332,30 грн., 133,56 грн., 163,40 грн. (а.с.30-35).

Згідно копії довідки № 45 від 13.07.2015 року ОСОБА_1 дійсно працює в Відокремленому структурному підрозділі "Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" ДП "Придніпровська залізниця" і займає посаду - енергетик 1 категорії, на даний час знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років (а.с.36)

Згідно копії Довідки про доходи виданої Відокремленим структурним підрозділом "Запорізьке будівельно-монтажне експлуатаційне управління" ДП "Придніпровська залізниця", загальна сума доходу за період з серпня 2011 р. по лютий 2013р. ОСОБА_1 склала 83441,40грн. (а.с.228).

Згідно копії Довідки про потребу дитини у домашньому догляді виданої Запорізькою міською лікарнею від 02.02.2016 року ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 дитина перебуває на диспансерному обліку з 13.07.2015 року (а.с. 231).

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 1,2,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою).

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ч. 1,2,3 ст. 150, 180, 155, п. 2 ч.1 ст. 164, ч.8 ст.7, 181, 185 СК України, ст.74, ч.4 ст.169, ст.ст. 209-218, ст. 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Хортицькому району, служба у справах дітей Покровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про стягнення додаткових витрат на утримання сина та позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 2014 року по 2015 рік в сумі 1998,41 грн.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткові витрати на утримання дитини - ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з дня подання позову до суду - 21.08.2015 року і до досягнення дитиною повноліття.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно неповнолітнього сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 243,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів до апеляційного суду Дніпропетровської області через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя К.С. Лукінова