Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

Справа № 185/8595/16-ц

Провадження № 2/185/4533/16

16 листопада 2016 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючий - суддя Бабій С.О.,

при секретарі Шмик К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», Привовчанської сільської ради про визнання договору продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок

ВСТАНОВИВ

До Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження», Привовчанської сільської ради про визнання договору продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на житловий будинок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилалася на те, що 15.06.1989 між позивачем та колгоспом «імені Дзержинського», правонаступником якого є товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження» був укладений договір «о передачи колхозом им. Дзержинского Павлоградского района Дніпропетровской области жилого дома с надворными постройками члену колхоза» (мовою оригіналу), за умовами якого до ОСОБА_1 переходить у власність житловий будинок АДРЕСА_1 (в подальшому рішенням виконавчого комітету Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 24.05.2011 № 34 вказаному житловому будинку присвоєно адресу: АДРЕСА_1), якщо остання сплатить 9100 руб. Позивач умови договору виконала, кошти сплатила, проте сторони вказаний договір не посвідчили нотаріально, а тому просить визнати договір дійсним та визнати право власності на вказаний житловий будинок.

Позивач в судове засідання не прибув, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити, судові витрати по справі покласти на нього.

Відповідачі про дату, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, до суду не прибули, про причини неявки не повідомили.

Суд постановив ухвалу розглянути справу за наявними матеріалами справи заочно.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, оцінивши докази кожний окремо та у сукупності на їх належність, допустимість, достовірність та достатність суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно із частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п. 2 якого дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності.

Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 набув права приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, на підставі договору «о передачи колхозом им. Дзержинского Павлоградского района Дніпропетровской области жилого дома с надворными постройками члену колхоза» (мовою оригіналу) від 15.06.1989 /а.с. 7/ та довідки про сплату ОСОБА_1 коштів у сумі 9100 крб. за домоволодіння КСП ім.. Дзержинського повністю шляхом утримання з заробітної плати /а.с. 14/, рішення виконавчого комітету Привовчанської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області від 24.05.2011 № 34 /а.с. 22/

Згідно із довідкою від 15.11.2016, виданою Привовчанською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, станом на 01.11.2016 в погосподарському обліку сільської ради в книзі №11 за №053-1 домогосподарство відкрито на ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1. /а.с. 23/.

Згідно ст.47 ЦК УРСР, нотаріальне посвідчення угод обов'язкове лише у випадках, зазначених у законі. Недодержання в цих випадках нотаріальної форми тягне за собою недійсність угоди з наслідками, передбаченими ч.2 ст.48 ЦК УРСР. Однак якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Дана угода, в порушення вимог ст.227 УК УРСР нотаріально не посвідчена, однак, враховуючи, що позивачка повністю виконала свої зобов'язання за угодою, а відповідач в односторонньому порядку ухилився від її нотаріального оформлення тому суд доходить висновку, що договір від 15.06.1989 є дійсним, житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить на праві приватної власності позивачу, а тому це право підлягає визнанню.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 47, 227 ЦК Української РСР, ст.ст. 16, 321, 392 ЦК України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 179, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу індивідуального житлового будинку, з надвірними будівлями АДРЕСА_1 від 15.06.1989 р., укладений між колгоспом «ім. Дзержинського», правонаступником якого був КСП імені Дзержинського, на теперішній час - Товариство з обмеженою відповідальністю «Відродження» та ОСОБА_1 - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем у десятиденний строк з моменту отримання копії рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяті днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом

Суддя С. О. Бабій