Дата документу 30.06.2016
Справа № 501/635/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.06.2016 р. Іллічівський міський суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Ледньової Т.В.

при секретарі - Левицькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорноморську Одеської області справу за скаргою ОСОБА_1 на дії відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області, -

ВСТАНОВИВ:

23.03.2016 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшла зазначена скарга ОСОБА_1 (а.с. 2-5), в якій він просить:

- визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області неправомірними по розрахунку загального розміру заборгованості в межах виконавчого провадження;

- зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області здійснити перерахунок загального розміру заборгованості;

- зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області повернути заявнику ОСОБА_1 автотранспорт марки CHEVROLET AVEO номерний знак НОМЕР_1.

В судове засідання скаржник та його представник не зявились, надавши клопотання про розгляд справи у їх відсутності та письмові пояснення (а.с. 147-148, 167), із яких вбачається, що ОСОБА_1 після винесення заочного рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 21.04.2010 р. сплатив банку у період з 30.04.2010 р. по 26.06.2013 р. 7427 доларів США; що з поручителя ОСОБА_2 у листопаді-грудні 2014 р. було стягнуто 6092 грн.; що повторно стягувач звернувся з виконавчим листом 22.01.2015 р. і станом на 30.06.2016 р. відділом Державної виконавчої служби з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто 10087,27 грн., вартість автомобіля за оцінкою складає 73539 грн., що значно перевищує залишок заборгованості у 17998,87 грн.

Представник субєкта оскарження до суду не зявився, надавши клопотання про розгляд справи у його відсутності (а.с. 118, 146) та письмові заперечення (а.с. 60-64, 119, 168-169), із яких слідує, що на примусовому виконанні відділу ДВС перебуває виконавчий лист №2-1340/2010, виданий 06.07.2015 р., про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» заборгованості у розмірі 86262,14 грн.; що на підставі постанови державного виконавця про звернення стягнення на доходи боржника з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто заборгованості на загальну суму у розмірі 10087,27 грн.; що 12.03.2016 р. до відділу надійшла заява ОСОБА_1, в якій він повідомив про перерахування коштів банку у період з 2010 р. по 2014 р. і просив провести перерахунок стану заборгованості, однак відповідь від стягувача на запит державного виконавця до направлення документів на реалізацію арештованого майна автомобіля не надійшла.

Представник стягувача - «Державний ощадний банк України», належним чином сповіщений про розгляд справа, до судового засідання не зявився, надавши письмові заперечення (а.с. 155-157) з клопотанням про розгляд справи у його відсутності, із яких вбачається, що ОСОБА_1 на рахунок банку в період з 30.04.2010 р. по 26.06.2013 р. сплатив 7426,21 дол. США, однак банк вважає, що ці кошти добровільне погашення поточної заборгованості по кредиту, а не добровільне виконання рішення суду від 21.04.2010 р., а тому скарга не підлягає задоволенню.

Солідарні боржники ОСОБА_2, ОСОБА_3, які були притягнуті до участі у справі, після належного повідомлення про розгляд справи не зявились до суду і не надали будь-яких заяв, пояснень.

Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду.

Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Заочним рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 21.04.2010 р. було задоволено позов прокурора м. Іллічівська Одеської області в інтересах держави в особі ВАТ «Державний ощадний банк України» та стягнуто солідарно на користь вказаного банку з ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 87262,14 грн. (а.с. 6-8, 103-105). На підставі вказаного рішення були видані 06.07.2010 р. та 06.07.2015 р. виконавчі листи (а.с. 66, 72).

Із постанови державного виконавця від 30.11.2015 р. на а.с. 73 вбачається, що виконавче провадження 30.11.2015 р. відкрито на підставі виконавчого листа, виданого 06.07.2015 р. (а.с. 73).

Копії матеріалів виконавчого провадження на а.с. 65-95 підтверджують пояснення державного виконавця на а.с. 60-64 про дії, які здійсненні по виконавчому провадженню в період з 30.11.2015 р., в т.ч. щодо арешту автомобілю, щодо передання його на реалізацію за оцінкою у 73589 грн.

Однак ці дії були здійсненні державним виконавцем без врахування заяви боржника ОСОБА_1 про перерахунок стану заборгованості в звязку з утриманнями із заробітку ОСОБА_1, ОСОБА_2, добровільною оплатою заборгованості у 2010-2013 р.р., тоді як копії квитанцій на а.с. 9-28, 99-102 свідчать про внесення ОСОБА_1 коштів у погашення заборгованості у розмірі 7426 дол. США (59176 грн.) на рахунок банку (у період коли за виконавчим листом не було відкрите виконавче провадження і внесення коштів через органи ДВС не було можливе), а матеріали на а.с. 98, 170-174 свідчать про утримання із заробітку ОСОБА_1С.Ю., ОСОБА_2 в рахунок виконання зазначеного виконавчого листа 10087,27 грн.

Крім того, державний виконавець не прийняв до уваги, що оцінка автомобіля не є співмірною з залишком заборгованості, і що відповідно до ст. ст. 50, 55, 56, 57 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець остаточно визначає черговість стягнення на кошти та інше майно боржника, накладає арешт майна у межах суми стягнення.

За таких обставин вимоги, викладені в абзацах 2 та 3 резолютивної частини скарги відносно розрахунку заборгованості (а.с. 5) підлягають задоволенню.

Суд вважає, що вимога про повернення автомобіля, викладена у абзаці 4 резолютивної частини скарги (а.с. 5) не підлягає задоволенню, т.я. постанови державного виконавця про арешт цього майна та оголошення заборони його відчуження не були предметом оскарження.

Керуючись ст. ст. 209, 210, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області по виконавчому провадженню №49484281 стосовно розрахунку загального розміру заборгованості неправомірними.

Зобовязати державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Іллічівського міського управління юстиції Одеської області здійснити перерахунок залишку загального розміру заборгованості солідарних боржників у зазначеному виконавчому провадженні.

У задоволенні інших вимог ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Т.В.Ледньова