Справа № 128/62/16-ц
25 лютого 2016 року м. Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області
головуючого судді: Ганкіній І.А.
при секретарі: Шеванюк О.О.
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такою, що втратила право користування житлом, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання такою, що втратила право користування житлом, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на праві власності відповідно до свідоцтва № 81 на право особистої власності на жилий будинок від 06.12.1990 року належить житловий будинок за № 32 по вул. Бурти в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Право власності зареєстровано у встановленому законом порядку. Після реєстрації шлюбу 28.01.1984 року в належному позивачу на праві власності будинку стала проживати і відповідачка ОСОБА_2 11.10.1984 року відповідачка ОСОБА_2 була зареєстрована в будинку. В звязку з роботою позивач постійно перебував у відрядженнях. В 2012 році йому стало відомо, що дружина відповідачка по справі йому зраджує. В березні 2012 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинили шлюбі стосунки, а в травні 2012 року відповідачка забрала всі свої речі та переїхала до м. Вінниця, де винаймає житло. З того часу відповідачка в будинку не проживає, ним не користується, поточним ремонтом не займається, земельну ділянку не обробляє, участі в сплаті податків не приймає, що підтверджується актом комісії Вороновицької селищної ради Вінницького району Вінницької області від 04.01.2016 року. Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2012 року шлюб між сторонами розірвано. Однак з реєстрації в будинку відповідач ОСОБА_2 не знімається. На вимоги позивача знятися з реєстрації в добровільному порядку відповідач відмовляється, чим чинить ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю. Таким чином, ОСОБА_1 як власник будинку не має можливості використовувати належне йому житло на власний розсуд.
Обставини, викладені в позовній заяві, змусили позивача звертатися до суду з відповідним позовом, відповідно до якого просить усунути йому перешкоди в користуванні належному йому житловим будинком з господарським будівлями та спорудами № 32 по вул. Бурти в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житловим будинком з господарським будівлями та спорудами № 32 по вул. Бурти в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримав, за обставин, викладених в позовній заяві, просив позов задоволити. При цьому позивач не заперечував проти заочного розгляду справи в разі повторної неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином, про що свідчать матеріали справи (зворотні поштові повідомлення та оголошення в газеті).
Враховуючи думку позивача, вимоги ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та винести по справі заочне рішення, про що винесено ухвалу.
Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідно до заочного рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 31.10.2012 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Рішення набуло чинності 26.11.2012 року (а.с.17).
Відповідно до Свідоцтва № 81 на право особистої власності на жилий будинок від 06.12.1990 року, виданого на підставі рішення виконкому Вороновицької селищної ради народних депутатів № 34 від 16.11.1990 року, власником цілого житлового будинку, що знаходиться за адресою: смт. Вороновиця вул. Бурти № 32 Вінницького району Вінницької області є ОСОБА_1 (а.с.7).
Відповідачка ОСОБА_2 була прописана в житловому будинку за адресою: смт. Вороновиця вул. Бурти № 32 Вінницького району Вінницької області 11.10.1984 року, що підтверджується копією домової книги, запис під №2 (а.с.13-16).
З Акту обстеження фактичного місця проживання від 04.01.2016 року, при перевірці фактичного місця проживання встановлено, що гр. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_2, але фактично не проживає з 20.05.2012 року (а.с.18).
Згідно ст. ст. 10, 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше як за заявою осіб, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів, тобто кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Суд вважає, що між сторонами виникли правовідносини що виникають із житлових правовідносин, які регулюються ст. 316,319,321,391 ЦК України.
Так, в силу ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Частиною першою статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права безперешкодного володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
За нормами ст. 319 ЦК України, за якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд;
Відповідно до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
У відповідності до ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р., судом забезпечується право на доступ до правосуддя, в звязку з чим суд вважає правомірним звернення до суду позивача, право на що гарантується принципами ст.124 Конституції України.
Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997р.,гарантує право на вільне володіння своїм майном, яке звичайно називається правом на власність. Так само, як це передбачено ст.316-321,391 ЦК України.
У відповідності до ст. 1 Першого протоколу ЄКПЛ до поняття майна також відноситься і цілий спектр економічних інтересів, які потрапляють у сферу дії права власності, включаючи рухоме й нерухоме майно, майнові та немайнові інтереси.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням та ін.).
При цьому, суд враховує, що у відповідності до ст.383 ЦК України, власник житлового будинку (квартири) має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сімї.
За ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном;
В силу ст. ст.71, 72 ЖК України право на користування житлом зберігається на відсутньою особою на протязі 6 місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.
Оскільки, судом було встановлено, що відповідачка з 20.05.2012 року по теперішній час не проживає в будинку належному позивачу та встановлено факт того, що ОСОБА_2 вибула з квартири по своїй волі та намагання повернутися до будинку не було.
Тому, суд вважає, що необхідність нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг з врахуванням особи відповідача, яка виникає у позивачів також слід розцінювати, як обмеження у вільному використанні квартири. Звуження прав позивача також полягає у тому, що позивач не має можливості самостійно зняти відповідача з реєстрації.
Враховуючи вказане, суд вважає, що позивач довів належними доказами підставу для визнання відповідача таким, що втратив право на користування її житловим приміщенням будинком за адресою вул. Бурти № 32 в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, так як вона не проживає в будинку більше шести місяців без поважних причин, тому позов є доведеним та таким, що підлягає до задоволення. Стягнення судових витрат позивач не вимагає.
Керуючись ст.ст.316, 317, 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 71, 150, 156 ЖК України, ст.ст.15, 30, 60, 61, 88, 214, 215, 219, 223, 224, 225 ЦПК України, суд, -
Усунути ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, місце проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 вінницького району Вінницької області, перешкоди у користуванні житловим будинком з господарським будівлями та спорудами № 32 по вул. Бурти в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області, шляхом визнання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, такою, що втратила право на користування житловим будинком з господарським будівлями та спорудами № 32 по вул. Бурти в смт. Вороновиця Вінницького району Вінницької області. Заочне рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час оголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя: