Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1746/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Кулінка Л. Д.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

24.11.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: Єгорової С.М.

суддів: Карпенка О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Савченко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2016 року, у справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості,

УСТАНОВИЛА:

У липні 2015 року ПАТ КБ "ПриватБанк" звернувся до суду із вказаним позовом про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 14226,52 грн., яка виникла через неналежне виконання відповідачем взятих на себе зобов'язань по кредитному договору № б/н від 28.07.2011 року, що складається із заборгованості по кредиту в сумі 5200,00 грн.; заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6318,88 грн.; заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1554,00 грн.; штрафу (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. і штрафу (процентна складова) в розмірі 653,64 грн.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2016 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" 14226,52 грн. заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.07.2011 року, з яких: 5200,00 грн. - заборгованість по кредиту, 6318,88 грн. - заборгованість по сплаті відсотків, 1554,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500,00 грн. штраф (фіксована частина) та 653,64 грн. штраф (процентна складова).

Відповідач ОСОБА_2, не погодившись із зазначеним судовим рішенням з підстав його необгрунтованості та безпідставності, порушення судом норм матеріального і процесуального права, подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову. Зазначає, що судом не було взято до уваги, що вона не активувала одержану у позивача кредитну картку та не змінювала ПІН-код, тому твердження банку про зняття нею грошових коштів із використанням її ПІН-коду є безпідставними і не підтверджуються доказами.

Відповідач в судове засідання до апеляційного суду не з'явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному обсязі та просить її задовільнити.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, пояснення представника позивача, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення, вважаючи його законним, вивчивши матеріали, перевіривши в межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, доводи апеляційної скарги, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ КБ "ПриватБанк", суд першої інстанції, установивши, що банк свої зобов'язання за кредитним договором виконав, надавши позичальниці кредитні кошти на картковий рахунок, які остання отримала, проте своїх зобов'язань з повернення кредиту частинами та зі сплати процентів за користування кредитом за вказаним договором не виконала, дійшов висновку про наявність підстав для покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за порушення зобов'язання.

Судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що між ПАТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 укладено договір № б/н від 28.07.2011 року, за яким остання отримала кредит у вигляді встановлення кредитного ліміту, який змінювався, на платіжну картку в розмірі 5200,00 грн. (а.с. 7), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячного платежу в розмірі 7%, що узгоджено сторонами в заяві позичальника (а.с. 8), в тарифах, які встановлені в довідці про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" (а.с. 9), а також підтверджується випискою з рахунку відповідача (а.с. 84-86, 116 на звороті-118).

В анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, підписаної відповідачем зазначено, що остання згодна з тим, що ця заява разом із пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, становить між нею і банком Договір про надання банківських послуг. Відповідач ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані ОСОБА_2 для ознайомлення в письмовому вигляді.

Відповідно до пункту 1.1.7.12. Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же самий строк.

Позивач виконав свої зобов'язання за Договором в повному обсязі, що підтверджується матеріалами справи, а саме: випискою по картковому рахунку ОСОБА_2 (а.с. 84-86, 116 на звороті-118).

Відповідач належним чином не виконала умови договору, повернення кредиту та відсотків за його користування у терміни, передбачені договором, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також довідкою про умови кредитування з використанням кредитки " Універсальна, 55 днів пільгового періоду", якою встановлені тарифи, не забезпечила, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем станом на 30.06.2015 року в розмірі 13072,88 грн., яка складається з: заборгованості по кредиту в сумі 5200,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6318,88 грн. та заборгованості по пені та комісії за користування кредитом в сумі 1554,00 грн.

Враховуючи те, що на підтвердження заявленої вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по пені та комісії в сумі 1554,00 грн. позивачем не надано обґрунтованого розрахунку пені відповідно до вимог п. 2.1.1.12.6.1. Умов та правил надання банківських послуг, складова частина заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.07.2011 року в сумі 1554,00 грн. є комісію за користування кредитом, що відповідає довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду».

На час розгляду справи кредитна заборгованість відповідачем не погашена.

Статтею 1054 Цивільного кодексу України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 530 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України, встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Докази виконання відповідачем в повному обсязі прийнятих на себе зобов'язань за договором в матеріалах справи відсутні, а тому позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту в сумі 5200,00 грн., заборгованості по сплаті відсотків в сумі 6318,88 грн. та заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 1554,00 грн., підлягають задоволенню.

Крім того позивач заявив до стягнення з відповідача штраф (фіксована частина) в розмірі 500,00 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 653,64 грн.

За пунктом 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг визначено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний виплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісії. Проте, як вбачається із матеріалів справи відповідачем порушенні строки платежів.

У відповідності до приписів частини першої статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

В силу статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 653,64 грн. штрафу (процентна складова) за невиконання вимог договору суд вважав обґрунтованими.

Заперечуючи проти позовних вимог, відповідач посилалась на своє звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк» про проведення службового розслідування по факту списання грошових коштів з кредитної картки ОСОБА_2 з вимогою про надання їй підтверджуючих відеоматеріалів (а.с. 93-94, 107-108). На ці звернення банк, зокрема, повідомляв, що відповідно до статті 60 Закону України «Про банки і банківську діяльність» запити ОСОБА_2 містять банківську таємницю, не відповідають ч. 3 п. 3.1. глави 3 Правил зберігання, захисту, використання та розкриття банківської таємниці, затверджених Постановою Національного банку України № 267 від 14.07.2006 року та неможливо провести процедуру ідентифікації особи, в зв'язку з чим, банк не має правових підстав для надання запитуваної інформації (а.с. 96-102, 105-106, 109-114)

Крім того, відповідач надала суду повідомлення про початок досудового розслідування від 03.12.2012 року за заявою ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, попередня кваліфікація якого: ч. 3 ст. 190 Кримінального кодексу України та постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження від 11.01.2013 року прокуратури Кіровського району м. Кіровограда (а.с. 95, 119-120).

Проте, заперечення відповідача спростовуються матеріалами справи, оскільки факт отримання відповідачем кредитної картки та її використання підтверджується випискою по рахунку позичальника (а.с. 84-86, 116 на звороті-118), а також дослідженими і долученими до матеріалів справи в суді апеляційної інстанції доказами: виписками з кредитної справи (скриншотами), що містять дані та фото позичальниці зі спірною карткою № НОМЕР_1, інформацію про цю кредитну карту, за допомогою якої були зняті кредитні кошти (а.с.181-183).

Згідно заключення службового розслідування (а.с.180) службою безпеки ПАТ КБ "ПриватБанк" установлено, що 06.10.2012 року через банкомат було проведено дві операції зняття готівки за допомогою вищевказаної картки з коректним введенням ПІН-коду, фото особи, яка здійснила ці операції відсутнє. Причетність співробітників банку до цих операції не встановлена.

Доказів щодо порушення цілісності конверта з ПІН-кодом, який був отриманий позичальницею разом з карткою і використовувався при знятті коштів, відповідачем не надано.

Відповідно до Умов та правил надання банківських послуг саме на клінта банку (держателя карти) покладається відповідальність за збереження карти, ПІНу, попередження дій та наслідків незаконного використання картки, ПІНу, інформації, нанесеної на карту і магнітну смугу.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції обгрунтовано вважав заперечення відповідача необґрунтованими.

За змістом ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відсутність своєї вини доводить особа.

Наявність вини позичальника, який одержав кредитні кошти за кредитним договором та недовів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язань за цим договором згідно зі ст. 614 ЦК України, є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань.

Такі висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду України, висловленим у постанові від 14 листопада 2012 року у справі № 6-122цс12, яка відповідно до ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою до застосування.

Ухвалюючи рішення про покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за невиконання зобов'язань за договором кредиту, суд першої інстанції врахував, що кредитні кошти за укладеним між сторонами у справі договором з використання кредитки "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" були одержані позичальницею на картковий рахунок, під час проведення операції зі зняття спірних грошових коштів із карткового рахунку позичальниці зчитувалась магнітна смуга та вводився ПІН-код, а тому дійшов правильного висновку про те, що ОСОБА_2 як позичальниця зобов'язана повернути кредит та сплатити проценти, а також нараховані комісію (пеню) та штрафи, у сумі, зазначеній в наданому банком розрахунку(а.с.5-6), що не спростовано відповідачем.

При цьому суд, аналізуючи надані сторонами докази, вважав, що відповідач не виконала взятих на себе зобов'язань за договором кредиту та не довела, що вжила усіх залежних від неї заходів щодо належного виконання цих зобов'язань.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 308 ЦПК України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: