З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
26 травня 2016 року Черкаський районний суд Черкаської області у складі
головуючого судді Морозова В.В.
при секретарі Швидкій І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
До Черкаського районного суду Черкаської області з позовною заявою звернулась ОСОБА_1, в якій просить визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мотивуючі свої позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований АДРЕСА_1.
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрована у даному будинку, проте з травня 2014 року в ньому не проживає. У звязку з цим позивач позбавлена права вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, через що була змушена звернутися до суду.
В судове засідання позивач не зявилася, проте подала через канцелярію суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, підтримання позовних вимог та відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не зявилася, хоча про дату, час і місце його проведення повідомлялася в установленому законом порядку, а тому суд зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до вимог ст.224 ЦПК України.
Дослідивши надані в підтвердження позовних вимог письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Як встановлено в судовому засіданні, житловий будинок з відповідною частиною господарсько-побутових будівель, що розташований в АДРЕСА_2 належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2012 року, який було укладено з ОСОБА_2.
Відповідно до довідки Вергунівської сільської ради Черкаського району від 17.03.2016 року №268 ОСОБА_2 не проживає в житловому будинку АДРЕСА_3 з травня 2014 року.
Згідно акту обстеження на підтвердження факту проживання, складеного депутатами сільської ради від 17.03.2016 року, вбачається, що ОСОБА_2 в будинку АДРЕСА_4 фактично не проживає з травня 2014 року.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що власник жилого будинку користується ним для особистого проживання та проживання членів своєї сімї і має право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
На підставі ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-яких цивільно-правових угод з власником житлового будинку, які давали б право відповідачу користуватися жилим приміщення у ньому, відповідач не укладав.
Враховуючи вказані обставини, суд вважає, що ОСОБА_2 має бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2.
Керуючись ст.317 ЦК України, ст.ст. ч. 1 ст. 71, 150 ЖК України, ст.ст.213-215, 224-226 ЦПК України суд, -
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в житловому будинку, що розташований в АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_1.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.
Суддя: ОСОБА_3