Справа №442/7376/16-ц
Провадження №2/442/2576/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді : Крамара О.В.

при секретарі : Харів І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з вказаним вище позовом, в обгрунтування якого посилається на те, що 28 вересня 1974 року у міському відділі ЗАГСу м.Дрогобича Львівської області, вона ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_2, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу НОМЕР_1, актовий запис № 432. Після укладення шлюбу, їй присвоїно прізвище «ОСОБА_1».

19 лютого 1975 року в Бориславському міському відділі ЗАГСу, вона змінила ім»я з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», що підтверджується Свідоцтвом про зміну прізвища, імені, по батькові (НОМЕР_2), актовий запис № 1.

Від даного шлюбу у них народилося два сина: ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1. та ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2., які на даний час вже повнолітні.

За час спільного проживання вони не змогли створити міцної та дружної сім»ї, хоча спочатку вони жили більш-менш нормально, розуміли одне одного, разом вирішували спільні питання. Однак згодом стосунки в них погіршилися, так як вони перестали розуміти один одного, в них почали виникати непорозуміння. Намагання зберегти сім»ю не дало позитивних результатів, а тому на протязі останніх семи років вони проживають окремо, кожен з них живе своїм життям, шлюб існує лише формально, зберегти його не можливо та й немає змісту, так як вони стали чужими людьми, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, втратили один до одного почуття любові і поваги, з чоловіком не спілкується, він спілкується лише з дітьми, а тому подальше спільне проживання в шлюбних відносинах є неможливим, а тому в неї виникла необхідність звернутися з даним позовом в суд

Сторони в судове засідання не з?явилися, однак в матеріалах справи маються заяви сторін про розгляд справи у їх відсутності, позивач позов підтримує, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу.

Оскільки сторони в судове засідання не з?явилися, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України - не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із свідоцтва про укладення шлюбу виданого міським відділом ЗАГСу м.Дрогобича Львівської області, НОМЕР_3, вбачається, що 28 вересня 1974 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали шлюб, після одруження дружині присвоєно прізвище «ОСОБА_1».

Із Свідоцтва про зміну прізвища, імені, по батькові (НОМЕР_2) виданого 19 лютого 1975 року Бориславським міським відділом ЗАГСу, вбачається, що позивач змінила ім»я з «ОСОБА_1» на «ОСОБА_1», про що зроблено актовий запис № 1

Згідно ст. 24 СК України шлюб має ґрунтуватись на вільній згоді жінки та чоловіка. При цьому, відповідно до ч.3 та 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість.

Судом встановлено, що відносини між сторонами не склалися, сторони не мають бажання зберегти сім'ю та перебувати у шлюбі надалі через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги, втрату почуттів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 СК України, є недоцільним та неефективним і суперечить інтересам сторін та моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1 ст.110 СК України суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя.

Отже, встановивши об'єктивні підстави для розірвання шлюбу, передбачені ст. 112 СК України, а саме те, що примирення між подружжям неможливе через втрату ними почуття взаємної любові, фактичне припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, утвердження в сім'ї взаємоповаги, втрату почуття відповідальності подружжя один перед одним, як того вимагає ст.55 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, що має важливе значення, бажання зберегти сім'ю у сторін відсутнє, що є підставою для розірвання між ними шлюбу, оскільки перешкод, передбачених ч.2 ст.110 СК України, для цього не встановлено.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.110, 112 СК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 28 вересня 1974 року міським відділом запису актів громадського стану м.Дрогобича Львівської області, актовий запис № 432.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишається на прізвищі «ОСОБА_1».

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя Крамар О.В.