РІШЕННЯ

Іменем України

29 березня 2016 р.

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Омельченко І.І.

з участю секретаря - Логвиненко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу по простроченню сплати аліментів на дитину,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому зазначає, що вона з відповідачем мають спільну малолітню дитину, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. На підставі рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.04.2015 року ОСОБА_2 зобов'язаний сплачувати на користь позивача, аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на утримання доньки, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання, внаслідок чого утворилась заборгованість по аліментам в сумі 6475,02 грн., яку ОСОБА_1 прохає суд стягнути із відповідача. Крім цього позивач прохає суд стягнути із відповідача пеню за весь період прострочки по сплаті аліментів в сумі 12156,63 грн., та понесені нею судові витрати. Рішення суду просить допустити до негайного виконання.

Позивач, ОСОБА_1, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги та прохала розглянути справу у її відсутність (а.с.35).

Відповідач, ОСОБА_2, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій зазначив, що він заперечує проти нарахованої пені, а щодо основного боргу не заперечує. Справу прохав розглядати у його відсутність (а.с.25).

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 ОСОБА_2 є батьком, а ОСОБА_1 матір'ю ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7).

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 02.04.2015 року, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов'язано сплачувати на користь ОСОБА_1 аліменти, на утримання неповнолітньої дочки, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із 20 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5).

На виконання вище вказаного рішення Кобеляцьким районним судом Полтавської області 02.04.2015 року видано виконавчий лист № 2/532/180/2015.

Виконавче провадження по примусовому виконанню вище вказаного виконавчого листа відкрито 22.05.2015 року (а.с.30) і на даний час не закрите.

Згідно довідки-розрахунку № 5226, виданої ВДВС Козельщанського РУЮ вбачається, що станом на 30.11.2015 року заборгованість по аліментам становить 6475,02 грн. В період з лютого 2015 року по 30 листопада 2015 року сплата аліментів ОСОБА_2 не проводилась (а.с.21).

Відповідно до ч.1 ст. 196 Сімейного Кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судом окремих норм Cімейного кодексу України при розгляді справ, щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що передбачена ст. 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покласти таку відповідальність, якщо заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач жодного разу не проводив сплату аліментів на утримання малолітньої дитини, доказів неможливості сплачувати аліменти із об'єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, відтак, суд приходить до висновку про те, що заборгованість по сплаті аліментів виникла з вини такої особи, а тому позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Разом з тим, суд не погоджується із наданими позивачем розрахунками неустойки (пені) в зв'язку із несвоєчасною сплатою аліментів, оскільки такі розрахунки проведені за кожен місяць, починаючи із дня виникнення заборгованості та з урахуванням подальших місяців, в яких існує заборгованість, що не є вірним.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-269цс15 вбачається, що оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Таким чином, розмір неустойки, що підлягає стягненню зі ОСОБА_2 з урахуванням визначеної державним виконавцем щомісячної заборгованості, становить:

- за лютий: 191,52 грн. х 1% х 8 = 15,32 грн.

- за березень: 670,25 грн. х 1 % х 31 = 207,78 грн.

- за квітень: 670,25 грн. х 1 % х 30 = 201,08 грн.

- за травень: 670,25 грн. х 1 % х 31 = 207,78 грн.

- за червень: 670,25 грн. х 1 % х 30 = 201,08 грн.

- за липень: 720,50 грн. х 1 % х 31 = 223,36 грн.

- за серпень: 720,50 грн. х 1 % х 31 = 223,36 грн.

- за вересень: 720,50 грн. х 1 % х 30 = 216,15 грн.

- за жовтень: 720,50 грн. х 1 % х 31 = 223,36 грн.

- за листопад: 720,50 грн. х 1 % х 30 = 216,15 грн.

Таким чином, з додаванням нарахованої пені за кожен із прострочених платежів ( за кожен місяць ) сума неустойки складає 1935,42 грн. ( 15,32 + 207,78+201,08+207,78+201,08+223,36+223,36+216,15+223,36+216,15).

Враховуючи вище викладене, суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині стягнення заборгованості по аліментам за виконавчим листом № 2/532/180/2015 відсутні, так як питання про стягнення аліментів на користь позивача уже вирішено та на даний час проводиться стягнення у примусовому порядку у відділі державної виконавчої служби, а тому з метою уникнення подвійної сплати заборгованості, в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Позов в частині стягнення неустойки (пені) слід задовольнити частково та стягнути із відповідача неустойку (пеню) згідно проведених судом розрахунків, що становить 1935,42 грн.

Не підлягає задоволенню позов в частині негайного виконання рішення суду, оскільки ст. 367 ЦПК України містить вичерпний перелік справ, судові рішення по яких суд допускає негайне виконання, до яких справи щодо стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів не відносяться.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІН НОМЕР_1, уродженця м. Лебедин Сумської області, мешканця АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів по виконавчому листу № 2/532/180/2015, виданому 02.04.2015 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області в сумі 1935,42 грн. ( одну тисячу дев'ятсот тридцять п'ять гривень 42 коп.).

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10- денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: