Справа №366/3061/16-ц
Провадження №2/366/555/16
Р І Ш Е Н Н Я

(ЗАОЧНЕ)

Іменем України

01 грудня 2016 року Іванківський районний суд Київської області в складі: головуючого - судді: Гончарука О.П., при секретарі - Форощі І.С., позивача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку ст. 197 ЦПК України, в смт. Іванків Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Розважівська сільська рада Іванківського району Київської області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтувавши свої вимоги тим, що вона постійно проживає в квартирі АДРЕСА_1. З відповідачем, ОСОБА_2, позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2002 року по 04 серпня 2010 року.

Відповідач був офіційно зареєстрований як постійно проживаючий в вказаній вище квартирі з часу одержання ордеру про право на проживання в квартирі.

В червні 2008 року ОСОБА_2, після чергової сварки з позивачем, виїхав з їхньої квартири і поїхав, за свідченням знайомих в місто Київ, де постійно працює. Його точну адресу місця проживання позивач не знає.

Відповідач, ОСОБА_2 добровільно, виключно по своїй власній ініціативі забрав свої речі і переїхав в м. Київ.

Позивач переконана, що відповідач після свого фактичного переїзду на нове постійне місці проживання, де він проживає і донині, вже не має наміру ні постійно, ні тимчасово проживати в будинку. Реєстрація проживання ОСОБА_2 в будинку позивача породжує для останньої великі незручності, оскільки необхідно сплачувати комунальні платежі за відповідача, а тому просить визнати відповідача особою такою, що втратив право користування житловим приміщення, що розташоване в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач позов підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити його в повному обсязі. Крім того, зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення.

01.12.2016 року позивач через канцелярію суду подала заяву в якій просить суд розглядати справу у її відсутність.

Відповідач в судові засідання не з'явився, повернувся конверт з відміткою «За зазначеною адресою не проживає». Заяв та клопотань не надіслав.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, звернувся до суду із листом про те, що заперечень не має та просить суд розглянути справу без участі представника.

Свідок ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача.

Приблизно з 2008 року відповідач у спірній квартирі не проживає, де він проживає на даний час їй не відомо.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача.

Приблизно в 2008 році відповідач виїхав із спірної квартири, після чого вона його не бачила.

Щоб позивач не пускала відповідача до квартири їй не відомо, вважає, що відповідач виїхав з квартири з власної волі.

Суд, вислухавши позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

На підставі ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутністю або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За відомостями адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС України УДМС України в Київській області ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за адресою: с.Розважів Іванківського району Київської області.

Як вбачається з листа про надання інформації від 30.11.2016 року, виданого Розважівською сільською радою, ордер №40 від 11.10.2005 року на квартиру АДРЕСА_2, виданий на гр.ОСОБА_2, який за даною адресою не проживає. Крім нього, за даною адресою зареєстровані - ОСОБА_1 і ОСОБА_5, 2002 року народження, які проживають за даною адресою періодично.

Відповідно до реєстраційного посвідчення, виданого 20 лютого 1996 року Київським міжміським бюро технічної інвентаризації, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_6.

Факт не проживання відповідача в спірному будинку підтверджується показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4, з яких вбачається, що вони проживають по сусідству з позивачем та приблизно з 2008 року не бачили в квартирі АДРЕСА_2 ОСОБА_2.

У відповідності до ст.317 ЦК України - власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.41 Конституції України та ст.319 Цивільного кодексу України власник майна має право на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися ним.

Згідно ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні їм права користування та розпорядження своїм майном.

Як вбачається в ст.150 ЖК України власник має право на власний розсуд використовувати житло для власного проживання та проживання інших осіб і розпоряджатися житлом на власний розсуд та у відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Так, відповідно до чинного законодавства України і, зокрема, статею 391 Цивільного Кодексу України, передбачається, що власник майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Отже, маються всі підстави для задоволення позову.

У відповідності до ст.88 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, суд покладає обов'язок зі сплати судового збору у сумі 551,20 гривень на відповідача.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст.3, 10, 11, 61, 88 ч.1, 174, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст.317, 391 ЦК України, ст.ст.150, 405 ч.2 ЖК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, таким, що втратив право користування житловим приміщення, а саме житловою квартирою, яка знаходиться за адресою: 07241, АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк апеляційної скарги.

Суддя: О.П.Гончарук