Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.03.2016 Справа №607/1304/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого В.М. Братасюка

за участю секретаря О.І. Добрянської

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно , -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0, 12 га по вул.. Калиновій в м. Тернополі, в порядку спадкування після смерті батька ОСОБА_5, котрий помер 25.01.2015 року.

В обґрунтування позову посилається на ту обставину, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом щодо спірного нерухомого майна, оскільки інші спадкоємці першої черги, відповідачки у справі (мати і сестра позивачки) склали зави про відмову від спадщини, заповідального розпорядження на випадок своєї смерті спадкодавець не залишив, однак позивачка не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину з причини відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно .

В судовому засіданні представник позивачки вимоги підтримав в повному обсязі з мотивів, зазначених у позовній заяві, і просить позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання направили письмові заяви, згідно змісту яких просять позов розглянути за відсутності відповідачів, вимоги визнають в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи суд встановив наступні обставини.

25 січня 2015 року помер ОСОБА_5, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ИД №181515, копія якого знаходиться в матеріалах справи.

Позивачка у справі та відповідачки є спадкоємцями першої черги за законом після смерті спадкодавця, й при цьому ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від спадщини після смерті спадкодавця, склавши про це відповідні заяви, що визнано сторонами спору, а тому дана обставина в силу ст.. 61 ЦПК України, доказуванню не підлягає.

Наявності заповідального розпорядження після смерті ОСОБА_5 сторонами спору не надано й доказів його існування судом не здобуто.

Судом встановлено, що після смерті батька позивачка звернулася з заявою до приватного нотаріуса про прийняття спадщини за законом на житловий будинок та земельну ділянку в м. Тернополі, вул.. Калинова, мікрорайон Пронятин, проте 05.08.2015 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину, з причини відсутності у спадкодавця права власності на спадкове майно

Згідно ст.. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

В свою чергу, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст..1218 ЦК України).

21.10.1992 року розпорядженням за №457 адміністрації м. Тернополя, ОСОБА_5 надано в постійне користування земельну ділянку площею 0, 12 га для будівництва і обслуговування індивідуального будинку та господарських будівель в с. пронятин Тернопільського району Тернопільської області по вул.. Калиновій, під зобовязання погодити проект на будівництво з управлінням архітектури і будівництва.

На виконання даного розпорядження спадкодавцем виготовлено паспорт земельної ділянки за №356, та проект будівництва, який погоджено заступником начальника управління архітектури і містобудування Тернопільського міськвиконкому 15.12.1992 року, що стверджується штампом на оригіналі проекту, оглянутого в судовому засіданні.

02.12.2015 року ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок по вул. Калиновій в м. Тернополі на імя ОСОБА_5, за змістом якого вбачається проведення будівництва спірного будинку загальною площею 238, 8 кв.м. та житловою 92, 6 кв.м. в 1994 році.

Відтак суд наголошує на наступному.

Отже спірний будинок було збудовано спадкодавцем в 1994 році на підставі дозволу, отриманого розпорядженням адміністрації м. Тернополя від жовтня 1992 року.

Державним комітетом будівництва, архітектури та житлової політики України 23.03.1999 року складено лист за №12/5-126 «Щодо оформлення права власності на обєкти нерухомого майна. на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію» яким розяснено таке:

«Постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.92 N 449 "Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення". Згідно з цим Положенням закінчені будівництвом (реконструкцією, реставрацією) та підготовлені до експлуатації згідно з затвердженим проектом об'єкти повинні прийматися в експлуатацію державними приймальними комісіями.

Зазначеною постановою встановлено, що порядок прийняття в експлуатацію об'єктів недержавного замовлення визначається Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, Київською та Севастопольською міськими держадміністраціями за погодженням Держбудом.

У відповідності до цієї постанови місцевими органами влади в свій час були розроблені та затверджені, за погодженням Держбудом, Положення про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів недержавної власності (по всіх регіонах України), державними технічними комісіями.

Враховуючи викладене вище, Комітет вважає за доцільне проводити оформлення свідоцтва про право власності по об'єктах, які були закінчені будівництвом після 5 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію (які експлуатуються або не експлуатуються) тільки при наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. По об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття Урядом України документу, яким встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним з документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається ліцензованою організацією.»

Окремо станом на час завершення будівництва спірного будинку (1994 рік), Наказом Держкоммістобудування України від 5 жовтня 1994 р. N 48 затверджені (введені в дію з 01.01.95 р.) ДБН А3.1.-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», розділом 3 яких був передбачений порядок введення в експлуатацію обєктів недержавної форми власності - встановлюється Радою Міністрів Автономної Республіки Крим, облвиконкомами, Київським та Севастопольським міськвиконкомами за погодженням з Державним комітетом України у справах містобудування і архітектури. Ці об'єкти рекомендується вводити в експлуатацію за рішенням, що приймається державною технічною комісією з складання і підписанням акта державної технічної комісії, в якому приймається рішення про готовність до введення об'єкта в експлуатацію.

Відтак, як наголошує ВССУ України з розгляду цивільних і кримінальних справ в інформаційному листі №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» - за умови наявності акта відведення земельної ділянки під забудову, дозволів на забудову, якщо будинок не було введено в експлуатацію, таке будівництво не може визнаватись самочинним, а є незавершеним.

Пунктом 8 Постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 встановлено, якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки входять до складу спадщини. Законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель інспекцією архітектурно-будівельного контролю за місцем їх розташування, який не може підмінятися судовим рішенням.

Визнання права власності в порядку спадкування на недобудований будинок відповідно до чинного законодавства України неможливе.

В силу принципу диспозитивності судового розгляду, обовязок доказування обставин та надання доказів покладається на кожну із сторін спору, й стороною позивача суду не надано підтвердження введення спірного будинку спадкодавцем, за його життя, до експлуатації.

А тому суд наголошує, що позивача вправі визнати за собою в порядку спадкування після смерті батька лише права забудовника, однак позов позивачки предметом якого є визнання права власності на будинок, не введений спадкодавцем за життя до експлуатації та без присвоєного адресного номера, не ґрунтується на законі й до задоволення не підлягає .

Керуючись ст. ст. 10, 11 ч.1, 60, 210, 213, 215 ЦПК України, ст. 1216, 1218 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок, розташований на земельній ділянці площею 0, 12 га по вул.. Калиновій в м. Тернополі, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5, котрий помер 25.01.2015 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддяОСОБА_6