Справа № 203/830/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

Головуючого-судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Місюра К.А.

за участю позивача - ОСОБА_1

відповідачки - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпропетровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилався на те, що 26.01.2002 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Посилаючись на те, що в грудні 2015 року відповідачка залишила родину та більш до нього не поверталась, на теперішній час проживає з іншим чоловіком від якого народила йому дитину, фактичне припинення шлюбних відносин ще за три роки потому, позивач просив суд розірвати шлюб з відповідачкою.

В судовому засіданні позивач позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідачка проти задоволення позову не заперечувала.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №22.

Від шлюбу мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Відповідно до ч.2 ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ст.112 СК України шлюб може бути розірвано, якщо подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та протирічить інтересам одного з них, або інтересам їхніх дітей.

З урахуванням зазначених вище положень СК України, враховуючи, що відповідачка визнала позов та не заперечувала проти розірвання шлюбу з позивачем, той факт, що сторони з грудня 2015 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, відповідачкою фактично створено іншу сім'ю, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя та збереження шлюбу між сторонами є неможливим та протирічить їх інтересам, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню та слід розірвати шлюб між останніми.

Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

В своїх поясненнях відповідачка зазначила, що після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище ОСОБА_2.

Згідно ст.88 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3,56,112,113 СК України, ст.ст.10,11,31,58-61,88,212-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 26 січня 2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська, актовий запис №22 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити - ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі протягом десяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С.Ю.Казак