УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.

суддів: Леванчука А.О., Парінової І.К.,

Маляренка А.В., Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національного наукового центру «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича», третя особа - Національна академія аграрних наук України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до Національного наукового центру «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» (далі - ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича»), третя особа - Національна академія аграрних наук України, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, посилаючись на те, що з 11 лютого 2014 року вона працювала на посаді директора Державного підприємства «Дослідне господарство «Нектар» Національного наукового центру «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» (далі - ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича»).

На початку липня 2015 року в процесі розгляду справи № 917/929/15 у господарському суді Полтавської області їй стало відомо, що своїм наказом від 07 квітня 2015 року № 18 відповідач звільнив її із займаної посади з

07 квітня 2015 року у зв'язку з достроковим розірванням контракту

від 11 лютого 2014 року.

Посилаючись на те, що відповідач провів звільнення без погодження з вищиморганом, ОСОБА_3 просила визнати її звільненняз посади директора ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» незаконним і поновити її на роботі у ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» на посаді директора та стягнути з останнього на її користь середній заробіток за весь час вимушеного прогулу з 08 квітня 2015 року до дня поновлення на роботі.

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області

від 06 серпня 2015 року до участі в справі в якості третьої особи залучено ОСОБА_5

Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області

від 10 вересня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада

2015 року рішення Зіньківського районного суду Полтавської області

від 10 вересня 2015 року скасовано, ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 просить скасувати рішення апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення про задоволення її позовних вимог.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з п. 8 ст. 36 КЗпП України підставами для припинення трудового договору є підстави, передбачені контрактом.

Відповідно до ч. 3 ст. 21 КЗпП України особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов'язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Виходячи з особливостей зазначеної форми трудового договору, спрямованої на створення умов для виявлення ініціативності та самостійності працівників з урахуванням їх індивідуальних здібностей і професійних навичків, при укладенні контракту закон надав право сторонам самим встановлювати їх права, обов'язки та відповідальність, зокрема, як передбачену нормами Кодексу законів про працю України, так і підвищену відповідальність керівника та додаткові підстави розірвання трудового договору.

Установлено, що ОСОБА_3 на підставі контракту від 11 лютого 2014 року, укладеного з ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» на строк з 11 лютого 2014 року по 31 грудня 2014 року, працювала на посаді директора ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» (а. с. 24-29).

Строк дії вищевказаного контракту закінчився 31 грудня 2014 року.

Згідно з п. п. 35 і 36 контракту за два місяці до закінчення строку чинності контракту останній може бути укладений на новий чи інший термін за угодою сторін. Якщо це з будь-яких причин не було здійснено, то контракт автоматично продовжується до вирішення цього питання, але не більш як на шість місяців.

Оскільки ні за два місяці до закінчення терміну дії цього строкового договору, ні після даного строку пропозицій щодо укладення нового контракту позивачу не надходило, то строк дії даного контракту автоматично був продовжений на термін, визначений у п. 36.

07 квітня 2015 року наказом директора ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» ОСОБА_3 звільнено з посади директора ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» з 07 квітня 2015 року у зв'язку з достроковим розірванням контракту від 11 лютого 2014 року згідно з п. 31 розділу 6, та цим же наказом призначено виконуючим обов'язки директора ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» з 08 квітня 2015 року ОСОБА_5 (а. с. 4).

Відповідно до п. 31 розділу 6 вказаного контракту контракт може бути розірваний з ініціативи центру після закінчення строку його дії або достроково за невиконання або неналежне виконання зобов'язань, передбачених в контракті.

Підставою для звільнення стало рішення Вченої ради ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» від 31 березня 2015 року та акт від 24 лютого 2015 року про результати перевірки окремих питань фінансового стану та показників господарської діяльності ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» за період з 01 січня 2014 року по 24 лютого 2015 року.

Згідно з протоколом від 31 березня 2015 року № 5 на засіданні вченої ради ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» прийнято рішення про рекомендацію звільнення з посади ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» ОСОБА_3 у зв'язку з достроковим розірванням контракту від 11 лютого 2014 року відповідно до п. 31 цього контракту.

Листом від 11 березня 2015 року № 52/1 директор ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» звертався до Національної академії аграрних наук України про погодження заміни керівника ДП «Дослідне господарство «Нектар» ОСОБА_3 (а. с. 33).

Наказом Національної академії аграрних наук України від 17 квітня 2015 року № 62-к поновлено на посаді директора ДП «Дослідне господарство «Нектар» ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича» ОСОБА_3 з 20 квітня 2015 року з підстав, передбачених п. 82 Статуту Національної академії аграрних наук України, за відсутності погодження на звільнення та призначення керівника дослідного господарства (а. с. 67).

Відповідно до статуту ДП «ДП «Нектар» призначення та звільнення директора підприємства є прямим обов'язком ННЦ «Інститут бджільництва ім. П.І. Прокоповича».

Отже, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що вказаний наказ про поновлення ОСОБА_3 на роботі не тягне а собою правих наслідків.

Також установлено, що на момент звернення ОСОБА_3 до суду з даним позовом посаду директора займає ОСОБА_5, з яким відповідачем укладено контракт, а його кандидатура погоджена з Національною академією аграрних наук України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України.

Отже, апеляційний суд встановивши фактичні обставини справи та надавши їм відповідну правову оцінку правильно застосував норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини та дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з підстав порушення позивачем умов укладеного між сторонами контракту, внаслідок неналежного його виконання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права при його ухваленні, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком суду по їх оцінці, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 334, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.В. Дем'яносов Судді: А.О. Леванчук А.В. Маляренко І.К. Парінова О.В. Ступак