Справа № 379/1083/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.10.2016 року м.Тараща

Таращанський районний суд Київської області

в складі:

головуючого: судді Василенка О.М.

при секретарі: Сальник О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади с. Калинове Таращанського району Київської області в особі Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вищеназваним позовом та просять суд визнати за кожним із ним право власності на 1/3 житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою вул. Зарічна, 46 с. Калинове Таращанський район Київська область у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, який помер 03.07.2003 року.

В судове засідання позивачі та їх представник не зявилися, повідомлені належно, проте останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судове засідання не зявився повідомлений належно, проте надав заяву в якій просить розгляд справи проводити без його участі, не заперечує проти задоволення позову.

Третя особа на стороні позивача в судове засідання не зявився повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши позовну заяву, та додані до неї документи, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі наступних підстав.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суд приймає до уваги роз'яснення, викладені у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», відповідно до яких, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд повинен виходити з того, що згідно зі ст. 124 Конституції України юрисдикція загальних судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі, а за ч. ч. 1 і 2 статті 15 ЦПК у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17) або Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12) віднесено до компетенції адміністративних чи господарських судів. Законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, яка подається ним особисто (ч. 2 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Крім того, слід звернути увагу, що згідно узагальнення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», вирішуючи питання про те, що до нотаріальної контори для оформлення права на спадщину та відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, судам потрібно врахувати наступне.

Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема ЗУ «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій, притаманній юрисдикційній діяльності суддів та нотаріусів. Отже, у разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Це знайшло, також, підтвердження у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» в якому вказується, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину у судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися за правилами позовного провадження.

Таким чином, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріусу відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.

У матеріалах, доданих до позову відсутнє підтвердження того, що позивачі у передбаченому Законом порядку зверталися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та за видачею їм свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно, відсутня і відмова нотаріуса у вчиненні вищевказаних дій, яка б мала слугувати підставою для звернення з відповідним позовом до суду.

Таким чином, нотаріат є органом, на який відповідно до норм чинного законодавства України покладений обов'язок видавати свідоцтва про право на спадщину, перевіряти при цьому коло спадкоємців, закликати до спадкоємства у необхідних випадках спадкоємців, перевіряти обтяження спадкового майна, поскільки спадкування це не тільки перехід прав померлої особи але й перехід до спадкоємців її обов'язків. У разі виникнення спору між спадкоємцями про розподіл спадкового майна такий спір підлягає розгляду в судовому порядку.

Як було вище наведено, позивачі будучи спадкоємцями за заповітом після смерті свого батька зобов'язані звернутися в силу ч. 1 ст. 1297 ЦК України до нотаріуса за видачею їм свідоцтва про право на спадщину, а не до суду з позовом про визнання за ним права на спадщину.

Суд приходить до висновку, що в зв'язку з відсутністю спору і необхідністю лише оформлення права на спадщину, позивачам необхідно, крім заяви про прийняття спадщини, подати до державної нотаріальної контори необхідні документи для оформленням права на спадщину за заповітом після смерті спадкодавця, у зв'язку з чим даний позов не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

В разі ж незгоди з рішенням нотаріуса на підставі ч. 2 ст. 124 Конституції України в порядку Кодексу адміністративного судочинства України позивачі можуть звернутися за захистом свого права в суд, але не із заявою про визнання за спадкоємцем права власності на спадщину в порядку спадкування, а з адміністративним позовом до нотаріальної контори про оскарження дій (бездіяльності) або рішення державного нотаріуса.

Відповідно до вимог п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у зв'язку з вищенаведеним в силу п. 1 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд вважає за необхідне закрити провадження у справі.

В силу п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» позивачці ОСОБА_2 підлягає поверненню сума судового збору, яка сплачена при зверненні до суду у розмірі 1108,85 грн., що підтверджено відповідною квитанцією.

Керуючись ст.ст. 205, 206, 293, 294, 296 ЦПК України, п. 5 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 до територіальної громади с. Калинове Таращанського району Київської області в особі Калиновецької сільської ради Таращанського району Київської області, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Зобов'язати управління Державної казначейської служби України в Таращанському районі Київської області повернути ОСОБА_2 сплачений нею 26.09.2016 року судовий збір в АТ «ОСОБА_6 Аваль» згідно квитанції № N07S356229 в розмірі 1108 грн. 85 коп..

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області через Таращанський районний суд Київської області шляхом подачі в пятиденний строк з дня її проголошення апеляційної скарги, а особою, без участі якої її постановлено, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий:ОСОБА_7