Справа №173/782/16-ц
Провадження №2/173/527/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 р. м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шевченко О.Ю. при секретарі судового засідання Демяненко С.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ»,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до Малоолександрівської сільської ради про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог, зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер батько позивача -ОСОБА_2. ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати позивача - ОСОБА_3. За життя на підставі свідоцтва про право власності батьку належав будинок в АДРЕСА_1 після його смерті, мати позивача, ОСОБА_3, звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, але не зареєструвала право власності у відповідності до законодавства, що діяло на той час. Після смерті матері позивач також звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на житловий будинок, проте нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності спадкодавця на спадкове майно не було зареєстровано у встановленому законом порядку. На підставі вищевикладеного ОСОБА_1 просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері, ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила суд задовольнити заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові. Суду пояснила, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті матері, чому право власності мати не зареєструвала не відомо, земельна ділянка для обслуговування будинку не приватизована.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі та про визнання позову.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, комунальне підприємство «Верхньодніпровське БТІ», в судовому засіданні пояснила, що згідно з даних реєстру право власності на будинок по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 Після його смерті до БТІ зверталася ОСОБА_3 з метою отримання витягу про зареєстроване право власності для оформлення спадкових прав. Відомо, що ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка, проте це свідоцтво і право власності на спадкове майно з невідомих причин не зареєструвала, тобто взагалі не зверталася до БТІ для реєстрації права власності. В 2008 році також було проведено технічну інвентаризацію цього будинку та встановлено, що будинок побудовано ще в 1967 році і цього часу ніяких перебудов та переобладнань не було, самовільних будівель не має.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без їх участі.

Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини.

1 квітня 2009 року ОСОБА_3 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на житловий будинок площею 28,4 кв.м., загальною площею 55 кв.м. в АДРЕСА_1 після смерті чоловіка - ОСОБА_2 (а.с.12). Право власності на житловий будинок не було зареєстровано, що підтверджується інформаційною з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 4 квітня 2016 року (а.с.50).

Згідно зі ст. 1299 Цивільного кодексу України (в редакції, що діяла на момент виникнення правовідносин, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є

нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» ОСОБА_3 отримала право зареєструвати своє право власності у визначеному порядку, проте не зробила цього, що не є підставою для припинення права власності на майно.

Таким чином, судом встановлено, що за життя, ОСОБА_3 набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 з підстав, не заборонених законом, проте не оформила право власності на нього що у відповідності до ст. 346 Цивільного кодексу України не є підставою для припинення права власності на майно.

Наявність житлового будинку садибного типу та господарських будівель та споруд за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується технічним паспортом КП «Верхньодніпровське БТІ» від 9 серпня 2008 року (а.с.57-59) та звітом про незалежну оцінку вартості майна від 20 квітня 2016 року (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10).

Після її смерті до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав звернулася її донька - ОСОБА_1 (а.с.30). Проте постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори від 4 квітня 2016 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з господарчими та побутовими спорудами та будівлями за адресою: АДРЕСА_1 не було зареєстровано за спадкодавцем, ОСОБА_3 (а.с.5).

Згідно з довідкою Малоолександрівської сільської ради № 222 від 21 березня 2016 року заповіти від імені ОСОБА_3 не посвідчувалися (а.с.13). Відповідно до довідки Малоолександрівської сільської ради № 223 від 21 березня 2016 року на момент своєї смерті ОСОБА_3 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна (а.с.13).

Отже, інших спадкоємців, окрім ОСОБА_1, після смерті ОСОБА_3 не встановлено.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 за життя набула право власності на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 з підстав не заборонених законом, позивач, ОСОБА_1, прийняла спадщину після смерті матері, звернувшись у визначений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а її право власності на спадкове майно, як спадкоємця, не визнається, суд вважає заявлені позовні вимоги законними та обґрунтованими, а тому позов підлягає задоволенню.

Така позиція узгоджується з позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, яка викладена в листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 392, 1216, 1218 Цивільного кодексу України, ст.ст. 212-215 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Малоолександрівської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (ін..н.НОМЕР_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2) право власності на житловий будинок садибного типу загальною площею 55,0 кв.м. (жилою площею 28,4 кв.м.) з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Дніпропетровської області через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Ю.Шевченко