Справа № 740/1462/16-ц Провадження № 22-ц/795/1142/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Куровський Ю. В. Доповідач - Хромець Н. С.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4
за участю:ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6 та його представника адвоката ОСОБА_7

Розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду від 06 травня 2016 року відмовлено у позові ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги. ОСОБА_5 вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з порушеннями норм матеріального і процесуального права, а висновки суду про відсутність підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини є безпідставними і необґрунтованими. Позивач посилається на відсутність у рішенні суду обґрунтування відхилення наданих нею доказів про тривалу хворобу, яка стала перешкодою для своєчасного звернення до нотаріальної контори.

У судовому засіданні позивач підтримала апеляційну скаргу. Відповідач та його представник скаргу не визнали.

Вислухавши доповідь судді, пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції послався на відсутність обєктивних, непереборних та істотними труднощів, які були перешкодою для позивача у вчиненні дій для своєчасного прийняття спадщини.

Такі висновки суду відповідають встановленим по справі обставинам і вимогам закону.

По справі встановлено, що 13 вересня 2015 року померла ОСОБА_8. Після її смерті відкрилась спадщина. Строк на прийняття спадщини закінчився 13 березня 2016 року. Позивач ОСОБА_5, яка стверджує що ОСОБА_8 є її матірю, у встановлений ч.1 ст. 1270 ЦК України строк не подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В обґрунтування вимог про визначення додаткового строку на прийняття спадщини позивач посилалась на те, що вона не змогла своєчасно вчинити дії для прийняття спадщини через тривалу хворобу та значне погіршення стану її здоров'я у лютому 2016 року у звязку з чим в період з 29 лютого по 14 березня 2016 року їй було призначено ліжковий режим.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо причини пропуску строку для прийняття спадщини є поважними. Поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для вчинення дій, що свідчать про прийняття спадщини. Не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини. Отже, посилання позивача на амбулаторне лікування в лютому 2016 року з призначенням ліжкового режиму саме з 29 лютого по 14 березня 2016 року суд обґрунтовано не визнав доказами наявності причин, повязаних з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця для своєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

Посилання позивача на тривалу хворобу (з 2008 року), стаціонарне лікування в період з 27 жовтня по 05 листопада 2015 року також не спростовує висновків суду першої інстанції, оскільки позивач мала після цього лікування вдосталь часу для прийняття спадщини.

Не можуть бути підставою для задоволення апеляційної скарги і доводи позивача про неспроможність показань свідків щодо наявності у ОСОБА_5 можливості за станом здоров'я своєчасно звернутись до нотаріуса через те, що вони є родичами відповідача. Свідки допитані судом першої інстанції з додержанням вимог ст. 180 ЦПК України, з приведенням їх до присяги і попередженням про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і їх показання, на які послався суд, нічим не спростовані.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 06 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: