Провадження № 2/234/946/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Літовка В.В.,

секретар Троянчук Т.В.,

за участю представника відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ Банк «ТРАСТ» звернувся до суду з до позовом ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 27.12.2013 року позивач отримала від відповідача пропозицію (оферту) про укладення договору № R161.0040526, в якій позивач пропонував відповідачу надати споживчий кредит. Позивачем було акцептовано вищезазначену оферту і надано відповідачу кредит в розмірі 39 413,00 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кінцевий термін повернення 18.12.2017 року. Кредит було отримано відповідачем 27.12.2013 року, що підтверджується меморіальним ордером № Loan-48939 від 27.12.2013 року про перерахування коштів. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем, чим порушує умови кредитного договору, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість. Останній раз платіж за кредитним договором відповідачем здійснювався лише 21.11.2014р. в сумі 500 грн., надалі та станом по дату подачі позову, щомісячні платежі в термінах та розмірах встановлених додатком № 1 до кредитного договору відповідачем не здійснюються. Станом на 14.12.2015р. загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором становить 58973,58 грн., із них: 38636,75 грн. - сума заборгованості по кредиту, в т. ч. 9808,26 грн. прострочена заборгованість з оплати кредиту; 4000,43 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 16336,40 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту. Просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі 58973,58 грн. та судові витрати по справі у сумі 1218,00 грн.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не визнає в частині стягнення комісії.

Суд, вислухав пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини по даному позову регулюються Цивільним Кодексом України, Законом України «Про банки й банківську діяльність».

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов'язання.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов'язання за даним договором.

Згідно ч.2 ст. 615 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитор зобов'язаний сплатити суму боргу та розмір процентів встановлений договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та відповідачем 27.12.2013року був укладений договір № R161.0040526 відповідно до якого ПАТ Банк «ТРАСТ» надав відповідачу споживчий кредит в розмірі 39413 грн., зі сплатою відсоткової ставки за користування кредитом в розмірі 8,5 % річних та 1,81 % щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом. Кінцевий термін повернення 18.12.2017 року.

За вказаним кредитним договором відповідачем отримано споживчий кредит в сумі 39413 грн на споживчі цілі, з зобовязанням повернути наданий кредит у повному обсязі до 18.12.2017 року згідно з графіком погашення кредиту та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 8,5% річних та 1,81% щомісячної комісії за обслуговування кредиту, строком на 48 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків та комісії за користування кредитом.

Відповідач не виконувала належним чином взяті на себе зобов'язання перед позивачем, внаслідок чого утворилась прострочена заборгованість за період з 27.12.2013 р. по 14.12.2015 р. в розмірі 58973,58 грн., яка складається з наступного: 38636,75 грн. - сума заборгованості по кредиту; 4000,43 грн. - прострочені відсотки за фактичне користування кредитом; 16336,40 грн. - прострочена комісія за обслуговування кредиту.

ПАТ Банк «Траст» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по кредитному договору.

В позові банк просить стягнути з відповідача прострочену комісію за обслуговування кредиту в сумі 16336,40 грн., обґрунтовує зазначену вимогу тим, що в договорі вказано про обовязок сплачувати позичальником щомісячну комісію , незважаючи на те, що між ОСОБА_2 та ПАТ Банк «Траст» укладався договір на споживчий кредит.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Згідно ст. 1013 ЦК України комітент повинен виплатити комісіонерові плату в розмірі та порядку, встановлених у договорі комісії.

Відповідності до ч. 1 ст. 1022 ЦК України після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Відповідно до ч. 2 ст. 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до п. 3 ст. 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов'язаної особи банку як обов'язкову умову надання банківських послуг.

Відповідно до діючого законодавства в сфері надання кредитних послуг, банки зобов'язані в кредитному договорі зазначати: вид і предмет кожної супутньої послуги, яка надається споживачу; обґрунтування вартості супутньої послуги (нормативно-правові акти щодо визначення розмірів зборів та обов'язкових платежів, тарифів нотаріусів, страхових компаній, суб'єктів оціночної діяльності, реєстраторів за надання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про наявність чи відсутність обтяжень рухомого майна, інших реєстрів тощо); про відкриття банківського рахунку, відкритого з метою зарахування на нього суми наданого кредиту або надання кредиту за рахунком (овердрафт), умови відкриття, ведення та закриття такого рахунку, тарифи та всі суми коштів, які споживач має сплатити за договором банківського рахунку у зв'язку з отриманням кредиту, його обслуговуванням і погашенням; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, якщо договором про надання кредиту передбачається можливість зміни процентної ставки за кредитом залежно від зміни облікової ставки Національного банку або в інших випадках.

Крім того, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача тощо) або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, унесення до нього змін, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на укладення кредитного договору тощо) - постанова НБУ від 10.05.2007 N168. п.п. 3.3-3.6.

В заяві про надання кредиту на споживчі цілі відповідачу п.2.6 вказано «щомісячна комісія за супроводження кредиту 1,81%», але не вказано від якої суми.

Згідно ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов'язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема:

а) мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; б) форми його забезпечення; в) наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов'язаннями споживача; г) тип відсоткової ставки; г) суму, на яку кредит може бути виданий; д) орієнтовну сукупну вартість кредиту та вартість послуги з оформлення договору про надання кредиту ( перелік усіх витрат, пов'язаних з одержанням кредиту , його обслуговуванням та поверненням, зокрема таких, як адміністративні витрати, витрати на страхування, юридичне оформлення тощо).

Згідно із ч.2 ст.6 ЦК України сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Статтею 546 ЦК передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Таким чином, комісія - це не проценти в розумінні ст.1054 ЦК і не вид забезпечення зобов'язання в розумінні ст.546 ЦК, а як вбачається з договору винагорода за надання фінансового інструменту.

При цьому, кредитний договір не містить істотних умов які саме послуги повинен здійснювати банк за цю плату.

Статтею 627 ЦК передбачено, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості .

Укладаючи договори, передбачені актами цивільного законодавства, сторони мають право врегулювати в них також ті свої відносини, які цими актами не врегульовані. Якщо при цьому використовуються елементи інших відомих видів договорів, то такий комплексний договір називається змішаним.

Згідно вимог Цивільного Кодексу України поняття комісії притаманне лише договору комісії.

Встановивши в договорі комісію за кредитом (винагороду за надання фінансового інструменту), кредитодавець фактично не надає ніяких послуг за встановлену плату яку він стягує з позичальника.

Вказану комісію не можна вважати і витратами позичальника за оформлення договору.

Суд приходить до висновку, що зазначений у кредитному договорі обов'язок позивача сплачувати щомісячно комісію є таким, що суперечить нормам діючого законодавства, тому позов в цій частині не підлягає задоволенню.

Таким чином з відповідача необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 38 636,75 грн., та 4000,43 грн. прострочені відсотки за фактичне користування кредитом, а всього 42 637,18 грн..

На підставі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 212-215 ЦПК України. 525, ст.526, ст.530, ст.598, ст.599, ст.610, ст.615, ч. 1 ст. 623, ч. 2 ст. 625, ст. 1054, ст. 1055 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» заборгованість за кредитним договором № R161.0040526 від 27.12.2013р. в сумі 38 6363,75 грн., та прострочені відсотки за фактичне користування кредитом в розмірі 4 000,43 грн., а всього 42 637,18 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, (ІПН НОМЕР_1), на користь Публічного акціонерного товариства Банк «ТРАСТ» понесені судові витрати в сумі 1218,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення Краматорського міського суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається в апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд.

Головуючий суддя:

Рішення ухвалено і надруковано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий суддя: