Справа № 640/6771/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" травня 2016 р. суддя Київського районного суду м. Харкова Лях М.Ю. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Ель ОСОБА_2 Адельєвича про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

28.03.2016 року до Київського районного суду м. Харкова звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до Ель ОСОБА_2 Адельєвича про розірвання шлюбу.

Ознайомившись зі змістом позовної заяви та доданими матеріали, перевіривши дотримання вимог статей 119-120 ЦПК України під час вирішення питання про відкриття провадження приходжу до наступного.

Проголошене статтею 55 Конституцією України право громадян на судовий захист в цивільному судочинстві реалізується у відповідності з нормами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 109 Цивільного процесуально Кодексу України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред'являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи).

Відповідно до ч. 2 статті 110 Цивільного процесуально Кодексу України позови про розірвання шлюбу можуть пред'являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Згідно ст. 3 ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається ЦПК, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України (частина перша статті 414 ЦПК).

Відповідно до ч. 7 ст. 4 ОСОБА_3 спеціалізованого суду України з розгляду цивільний і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-754/0/4-13, суди розглядають спори за позовами громадян України до осіб, які проживають за кордоном, за правилами альтернативної підсудності, передбаченої статтею 110 ЦПК, а також виключної підсудності, передбаченої статтею 114 ЦПК та статтею 77 Закону України "Про міжнародне приватне право".

Вивчивши матеріали позовної заяви, приходжу до висновку, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху у звязку з тим, що матеріали справи не містять документів, які підтверджують наявність у позивача на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей або документів, які підтверджують, що вона не може за станом здоров'я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, а також домовленості подружжя про розгляд справи за місцем проживання позивача.

Враховуючи вказані обставини, вважаю за необхідним позовну заяву залишити без руху та надати заявникові строк для усунення недоліків, вказаних в ухвалі суду.

На підставі наведеного, керуючись статтями 119, 121 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ель ОСОБА_2 Адельєвича про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Надати позивачу пятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали усунути недоліки позовної заяви. Розяснити позивачу, що в разі невиконання вимог ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Київського районного суду

м. Харкова М.Ю. Лях