Справа № 465/90/16 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/783/3443/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Кабаля І.І., Струс Л.Б.

з участю секретаря Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна Банк» про зміну правовідношення шляхом внесення зміни до договорів строкового банківського вкладу, -

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду позовну заяву ОСОБА_2 до ПАТ «Фортуна Банк» про зміну правовідношення шляхом внесення зміни до договорів строкового банківського вкладу - повернуто позивачу.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_3 Зазначає, що ухвала суду є незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що позовна заява відповідає вимогам статті 119 ЦПК України. Зазначає, що позивачі відповідно до п. 5 ст. 1, п. 14 ч. 1 ст. 4 Розділу ІІ Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» у редакції від 20.07.2014 року та Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції 02.12.2012 року являються споживачами фінансових послуг, а тому при зверненні з даним позовом до суду позивач звільнений від сплати судового збору. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою направити справу до суду першої інстанції для розгляду.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належно повідомлені, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України (а.с.23-24).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Фортуна Банк» з позовом про зміну правовідношення шляхом внесення зміни до договорів строкового банківського вкладу.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 звернувся до суду за захистом своїх прав, як споживача які, як він вважає, порушені відповідачем.

Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху у зв'язку з тим, що заява не відповідає вимогам ст. 119-121 ЦПК України, а саме позивачем не вказано номери засобу зв'язку, якщо такі відомі стороні; не вказано з заяві ім»я (найменування) представника позивача, місце проживання або місцезнаходження, поштовий індекс, а також номер засобу зв'язку, якщо такий наявний; в заяві відсутній чіткий виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не конкретизований зміст позовних вимог; не подано договори строкового банківського вкладу №12м/840-596 від 18.04.2013 року та №12м/840-724 від 17.07.2013 року, заяв та рішення суддів, які зазначені у заяві; не подано копії всіх документів, що додаються до заяви для відповідача та не додано до позовної заяви документи, що підтверджують сплату судового збору /а.с. 7/.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» №2 від 12.06.2019 року, якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог статті 121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення.

Подання доказів можливе на наступних стадіях цивільного процесу, тому суд не вправі через неподання доказів при пред'явленні позову залишати заяву без руху та повертати заявнику.

Позивач обґрунтовує свої вимоги з викладом відповідних обставин. Сама по собі відсутність у позовній заяві чи додатках до неї доказів на підтвердження позовних вимог не перешкоджає розгляду справи, оскільки є підставою для відмови в задоволенні позову по суті, а не для визнання позовної заяви неподаною.

Повертаючи позовну заяву у зв'язку з тим, що апелянтом не усунуто зазначені в ухвалі недоліки, суд не звернув уваги на вищенаведене, а також не врахував положення ч. 6 ст. 130 ЦПК України.

За договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором (частина перша статті 1058 ЦК України).

Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає:споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Згідно з п. 14 ст. 4 Закону від 12 липня 2001 р № 2664-ІІІ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» банківські та інші фінансові послуги,що надаються відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність" є різновидом фінансових послуг.

Відповідно до роз»яснень, наведених у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1996 р № 5 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», Закон від 12 травня 1991 р № 1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» не визначає певних меж своєї дії, та до відносин, які ним регулюються, належать, зокрема ті, що виникають із договорів про надання фінансово-кредитних послуг для задоволення власних побутових потреб громадян (у тому числі про надання кредитів, відкриття й ведення рахунків, проведення розрахункових операцій, приймання і зберігання цінних паперів, надання консультаційних послуг).

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що вкладник за договором строкового банківського вкладу є споживачем фінансових послуг, а тому суд дійшов до помилкового висновку про незастосування положень Закону України «Про захист прав споживачів» до спірних правовідносин, відповідно до якого споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав.

Відтак, судом допущено порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Франківського районного суду м. Львова від 15 березня 2016 скасувати, справу направити до суду першої інстанції для вирішення питання щодо можливості відкриття провадження у справі.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий М.М. Шандра

Судді: І.І. Кабаль

Л.Б. Струс