Справа № 581/688/16-ц
Провадження № 2/581/284/16
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 грудня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Кузьмінського О.В.,

за участю секретаря судового засідання Мазур О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Липоводолинського районного центру зайнятості до ОСОБА_1 про стягнення незаконно отриманої допомоги по безробіттю,

в с т а н о в и в :

14 вересня 2016 року Липоводолинський районний центр зайнятості звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 незаконно отриманої допомоги по безробіттю в сумі 5746,28 грн.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 17 липня 2015 року відповідачу на підставі її заяви було надано статус безробітного. За результатами обміну інформації з Пенсійним Фондом України було встановлено, що на момент реєстрації відповідач перебувала в цивільно-правових відносинах з приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Провідна» на підставі договору про надання послуг. Тому, 16 лютого 2016 року на підставі акту розслідування було видано наказ та запропоновано відповідачу повернути кошти в добровільному порядку, що відповідачем зроблено не було. Відповідач не виконала свій обовязок щодо необхідності своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їй забезпечення, та не повідомила про вказаний факт.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що дійсно перебувала в цивільно-правових відносинах із страховою компанією «Провідна» та виконувала обовязки страхового агента, але 17 липня 2015 року спочатку припинила відносини із вказаною страховою компанією, розірвавши договір, а потім звернулась до Липоводолинського районного центру зайнятості із заявою про надання статусу безробітного. При зверненні надавала копію договору про припинення дії цивільно-правового договору, але він не був взятий до уваги.

Допитана в якості свідка ОСОБА_2 надала показання про те, що дійсно до неї, як до начальника Липоводолинського відділення страхової компанією «Провідна» 17 липня 2015 року зранку в усній формі звернулася ОСОБА_1 з проханням розірвати діючий договір з метою реєстрації в центрі зайнятості. Після цього ОСОБА_1 написала письмову заяву, яка електронною поштою була направлена до підрозділу страхової компанії в м. Суми для погодження. Близько 10 години ранку був отриманий договір про розірвання договору доручення, копія якого була вручена ОСОБА_1, яка мала намір після цього звернутися до центру зайнятості.

Допитана в якості свідка ОСОБА_3, працююча бухгалтером Липоводолинського районної центру зайнятості, пояснила, що для постановлення особи на облік в центр зайнятості, особа повинна надати паспорт, трудову книжку, у випадку, якщо особа працювала, то повинна предявити цивільно-правовий договір та акт виконаних робіт. Також зазначила, що реєстрація осіб, які бажають стати на облік центром зайнятості не ведеться, час прийому визначає відповідна особа диспетчер. Перед постановленням особи на облік, вона підписує заяву про те, що не навчається, не працює, іншої допомоги не отримує. Статус безробітного може бути наданий особі в день постановлення її на облік, оскільки інформація про її трудову діяльність відображається в базі даних центру зайнятості.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, показання свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов таких висновків.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судовим розглядом встановлено, що 17 липня 2015 року ОСОБА_1 звернулася із письмовою заявою до Липоводолинського районного центру зайнятості про надання їй статусу безробітного (а.с. 6).

Як вбачається з витягу із наказів Липоводолинського районного центру зайнятості:

- від 17 липня 2015 року № НТ 150717 ОСОБА_1 надано статус безробітньої;

- від 24 липня 2015 року № НТ 150724 ОСОБА_1 призначено допомогу по безробіттю;

- від 27 липня 2015 року № НТ 150727 розпочато (поновлено) виплату допомоги по безробіттю;

- 11 січня 2016 року № 160111 припинено виплату по безробіттю та реєстрацію як безробітної (а.с. 4, 5).

Згідно наказу Липоводолинського районного центру зайнятості від 16 лютого 2016 року №7 запропоновано ОСОБА_1 добровільно повернути 5746,28 грн. отриманої допомоги по безробіттю (а.с. 26).

Актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 6, складеним Липоводолинським районним центром зайнятості 26 лютого 2016 року, встановлено факт що ОСОБА_1 при реєстрації на облік підписувала заяву, що ніде не працює, але на 8-й день при призначенні допомоги по безробіттю за результатами обміну інформації з Пенсійним фондом України було зясовано, що вона працює в ПАТ Страхова компанія «Провідна». Відповідно до даного акту у період з 24 липня 2015 року по 4 січня 2016 року ОСОБА_4 була нарахована на виплачена допомога по безробіттю в сумі 5746 грн. 28 коп. (а.с. 70).

12 лютого 2014 року між ОСОБА_1 та «Страховою компанією «Провідна» укладено цивільно-правовий договір про надання послуг, а саме договір доручення №50034/1916/14, за умовами якого повірений ОСОБА_1 набуває статусу страхового агента та за винагороду зобовязується укладати договори страхування (поліси), проводити консультаційну та розяснювальну роботу серед потенційних споживачів страхових послуг (а.с. 7-23).

Згідно додаткового договору №1-А до Договору доручення від 12 лютого 2014 року №50034/1916/14, договір доручення від 12 лютого 2014 року №50034/1916/14 розірвано (а.с. 24).

Відповідно до листа ПрАТ «Страхова компанія «Провідна» від 24 березня 2016 року №23-07/3763 ОСОБА_1 надавала компанії послуги страхового агента згідно договору доручення №50034/1916/14 від 12 лютого 2014 року по 17 липня 2015 року. За період надання послуг ОСОБА_1 отримала дохід у вигляді комісійної винагороди в сумі 1922,84 грн., з якої були утримані податки. Комісійна винагорода востаннє була нарахована в червні 2015 року (а.с. 25).

Щодо дії договору доручення суд зазначає, що відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії.

За статтею 1001 ЦК України договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя.

Згідно ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору, а також у разі: відмови довірителя або повіреного від договору, визнання довірителя або повіреного недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності або визнання безвісно відсутнім, смерті довірителя або повіреного. Довіритель або повірений мають право відмовитися від договору доручення у будь-який час.

Відповідно до частин другої та третьої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Таким чином, на підставі досліджених доказів суд приходить до висновку, що зобовязання за договором доручення №50034/1916/14 від 12 лютого 2014 року, укладеним між ОСОБА_1 та «Страховою компанією «Провідна», слід вважати припиненим з моменту укладення додаткового договору №1-А до Договору доручення від 12 лютого 2014 року №50034/1916/14, що відбулося 17 липня 2016 року, у звязку з чим суд вважає, що звернення відповідача до центру зайнятості за наданням статусу безробітного відбулось після припинення договірних відносин між відповідачем та Страховою компанією «Провідна». Зворотного позивачем доведено не було.

Як на правову підставу звернення до суду з позовом про стягнення допомоги по безробіттю позивачем зазначено наступні правові норми нормативно-правових актів:

Частини друга та третя статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», яка визначає права, обовязки та відповідальність застрахованих осіб, згідно яких особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобовязані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обовязків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг;

Пункт 6.14. Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 20 листопада 2000 року № 307 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 грудня 2000 року за № 915/5136), який діяв станом на 17 липня 2015 року, згідно якого, якщо під час одержання допомоги по безробіттю безробітний своєчасно не подав відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у тому числі встановлені під час розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплати матеріального забезпечення, з безробітного стягується сума виплаченої допомоги по безробіттю з моменту виникнення цих обставин. Якщо безробітний відмовився добровільно повернути зазначені кошти, то питання щодо їх повернення вирішується у судовому порядку;

Підпункт 1 пункту 5.5 розділу 5 зазначеного Порядку, згідно якого виплата допомоги по безробіттю припиняється, зокрема, у разі працевлаштування безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами (з дня працевлаштування, державної реєстрації як субєкта підприємницької або іншої діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами);

Підпункт 1 пункту 37 Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 № 198, яким передбачено, що центр зайнятості припиняє реєстрацію безробітних, зокрема, з дня укладення цивільно-правового договору щодо виконання робіт (надання послуг).

Суд зазначає про необґрунтованість посилань позивача на вказані норми, оскільки ними регулюються інші відносини, а саме статтею 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» передбачений обовязок осіб, зареєстрованих в установленому порядку як безробітні, а не осіб при поданні заяви про реєстрацію як безробітного, своєчасно подавати відомості про обставини, які виникають у майбутньому і впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення може стягуватися з моменту виникнення таких обставин. ОСОБА_1 станом на час звернення з заявою (17 липня 2015 року) припинила дію цивільно-правового договору і не перебувала в статусі безробітного, а після надання їй статусу безробітного в неї обставини, які впливають на умови виплати забезпечення та надання соціальних послуг, не виникали.

Щодо інших нормативно-правових актів, то під час одержання допомоги по безробіттю, яка відповідачу була призначена 24 липня 2015 року, вона не подавала відомості про обставини, що впливають на умови її виплати, у звязку з відсутністю таких обставин, а припинення виплати допомоги по безробіттю повязується, згідно перелічених норм, з подальшим - після прийняття рішення про її виплату, працевлаштуванням безробітного, зайняття підприємницькою або іншою діяльністю, повязаною з одержанням доходу безпосередньо від цієї діяльності, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими угодами, що також не мало місця після 24 липня 2015 року.

Не заслуговують на увагу посилання позивача на висновок Верховного суду України, висловлений в постанові по справі №21-20а15 від 17 лютого 2015 року, оскільки вказаний висновок стосується випадку припинення виплати допомоги по безробіттю та зняття безробітних з обліку, який повязуються із наступним - після надання особі статусу безробітного, укладенням особою цивільно-правового договору, предметом якого є надання послуг за винагороду, а укладення застрахованою особою, яка має статус безробітної, такого договору є обставиною, що впливає на умови виплати їй допомоги по безробіттю, тому неповідомлення цією особою центру зайнятості про виникнення такої обставини свідчить про невиконання нею своїх обовязків та відповідно до частини третьої статті 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» є підставою для стягнення суми виплаченого забезпечення.

У справі, яка розглядається було встановлено, що відповідач ОСОБА_1 після надання їй статусу безробітного не укладала цивільно-правових договорів, предметом яких є надання послуг за винагороду.

Крім того, відповідно до ст. 44, 45 Закону України «Про зайнятість населення» порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідальність за достовірність поданих до територіального органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, даних та документів, на підставі яких приймається рішення щодо реєстрації безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, покладається на зареєстрованого безробітного.

Процедура реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, центром зайнятості державної служби зайнятості визначена Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2013 року № 198.

Згідно абзаців другого четвертого пункту 3 вказаного Порядку під час проведення реєстрації працівник центру зайнятості заповнює в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональну картку, в якій зазначаються персональні дані безробітного (прізвище, ім'я та по батькові, зареєстроване місце проживання чи перебування, число, місяць та рік народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта, відомості про останнє місце роботи або вид діяльності згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про зайнятість населення», підстава для припинення трудових відносин відповідно до запису в трудовій книжці або іншого виду діяльності, що підтверджено документально.

Обробка персональних даних безробітних здійснюється центром зайнятості відповідно до закону.

Реєстрація проводиться за умови пред'явлення паспорта громадянина України або тимчасового посвідчення громадянина України, облікової картки платника податків, трудової книжки (цивільно-правового договору чи документа, який підтверджує період зайнятості), а в разі потреби також військового квитка, диплома або іншого документа про освіту.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України «Про зайнятість населення» до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, що навчаються за денною формою у загальноосвітніх, професійно-технічних та вищих навчальних закладах та поєднують навчання з роботою.

З викладеного слідує, що відповідальність за достовірність поданих до центру зайнятості даних та документів після реєстрації особи як безробітного покладається на зареєстрованого безробітного.

В той же час відсутня відповідальність особи, яка звертається за наданням статусу безробітного, за повноту даних та документів, що подаються нею. Повноту поданих даних та документів має перевірити працівник центру зайнятості перед заповненням в Єдиній інформаційно-аналітичній системі державної служби зайнятості персональної картки.

Реєстрація ОСОБА_5 в Липоводолинському районному центрі зайнятості 17 липня 2015 року відбулася на підставі трудової книги останньої, наявність існування договірних цивільно-правових відносин мав зясувати працівник центру зайнятості, запропонувавши надати відповідні документи, в тому числі докази припинення таких відносин, які були в наявності у відповідача.

Таким чином, суд вважає встановленими та доведеними обставини про існування цивільно-правових договірних відносин між відповідачем ОСОБА_1 та Страховою компанією «Провідна», які станом на час звернення 17 липня 2015 року до позивача про надання їй статусу безробітного були припиненими, а після реєстрації відповідача як безробітного та призначення допомоги по безробіттю відповідач не укладав цивільно-правових договорів, у звязку з чим обовязок інформувати про це позивача відсутній, через що отримана ОСОБА_1 допомога по безробіттю не може вважатися отриманою незаконно.

Заслуговує також на увагу Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 6, складений Липоводолинським районним центром зайнятості 26 лютого 2016 року, яким встановлено що на 8-й день при призначенні допомоги по безробіттю за результатами обміну інформації з Пенсійним фондом України було зясовано, що ОСОБА_1 працює в ПАТ Страхова компанія «Провідна». Із цього слідує, що позивачу через 8 днів після призначення допомоги по безробіттю ОСОБА_1, яка була призначена 24 липня 2015 року, стало відомо про наявність цивільно-правового договору, укладеного між ОСОБА_1 та Страховою компанією «Провідна», але виплата допомоги по безробіттю тривала до 4 січня 2016 року. Крім того, вказаний акт був складений після наказу Липоводолинського районного центру зайнятості від 16 лютого 2016 року №7, яким запропоновано ОСОБА_1 добровільно повернути 5746,28 грн. отриманої допомоги по безробіттю

Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що за викладених позивачем підстав позов задоволенню не підлягає, оскільки є необґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 212 214 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Липоводолинського районного центру зайнятості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом 10 днів із дня його проголошення, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О. В. Кузьмінський

Повний текст рішення складений 8 грудня 2016 року