Ухвала

іменем україни

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Мазур Л.М., НагорнякаВ.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2015 року та рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

На обґрунтування своїх вимог посилались на те, що 06 липня 2013 року поблизу м. Мішкольц (Угорщина) сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «OpelVivaro», що належав ОСОБА_8, під керуванням ОСОБА_7, в результаті якої ОСОБА_9, яка була пасажиром транспортного засобу загинула.Зазначали, що вироком Тісауйваровського районного суду (Угорщина) водія транспортного засобу, що спричинив ДТП ОСОБА_7 було визнано винним та призначено йому покарання у вигляді трьох років позбавлення волі.

Позивачі вказували, що після смерті ОСОБА_9 вони понесли значні витрати на поховання.

Враховуючи викладене, позивачі просили стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_4 25 100 грн вартості ритуальних послуг, труни перевезення тіла з Угорщини в Україну, 6 889 грн вартості перекладу документів в Генеральному консульстві України в м. Ніредьгазі для організації перевезення тіла ОСОБА_9 в Україну, проживання в готелі м. Ніредьгазі, 9 500 грн вартості організації похорону та поминок, 50 000 грн за виготовлення, перевезення та встановлення надгробного пам'ятника. А також стягнути солідарно на користь позивачів 50 000 грн грошових коштів, втрачених внаслідок ДТП та 17 500 грн вартості втраченого одягу, та відшкодувати 1 000 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2015 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 10 663 грн, а всього 31 989 грн майнової шкоди.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2016 року рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 06 листопада 2015 року в частині відшкодування моральної шкоди скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 по 60 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди кожному.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 просять скасувати рішення судів першої й апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Ухвалюючи рішення у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, встановивши, що ОСОБА_7, який на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом, було визнано винним у скоєнні ДТП, з урахуванням вимог ст. 1188 ЦК України, дійшли обґрунтованих висновків, що саме ОСОБА_7 зобов'язаний відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. Правильними є висновки судів щодо відмови у задоволенні позову в частині стягнення витрат, понесених на поминальний обід, оскільки витрати, понесені на проведення поминальних обідів, які проводяться після поховання, не відносяться до витрат на поховання, які винний зобов'язаний відшкодувати в порядку ст. 1201 ЦК України.

Змінюючи рішення суду першої інстанції в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, які вони зазнали внаслідок смерті дружини і матері, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов обґрунтованого висновку про збільшення розміру відшкодування моральної шкоди.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, отже, судові рішення ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

Л.М.Мазур

В.А.Нагорняк