Справа № 452/2101/16 Головуючий у 1 інстанції: Галин В.П.
Провадження № 22-ц/783/6484/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Приколоти Т.І.

секретар Бохонко Е.Р.,

З участю: представника позивача ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину та на утримання дружини,-

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним рішенням суду позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на неповнолітнього сина ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн., але не менше 30 відстоків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2016 року і до повноліття дитини.

Рішення суду в частині стягнення аліментів за однин місяць допущено до негайного виконання.

Стягнуто з ОСОБА_3 кошти на утримання ОСОБА_4 в сумі 300 грн. щомісячно, починаючи з 16.08.2016 року і до досягнення ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнуто з ОСОБА_3 судовий збір в дохід держави в сумі 1102 грн.40 коп.

Рішення суду оскаржила позивачка ОСОБА_4.

В апеляційній скарзі зазначає, що вважає рішення таким, що ухвалене з порушеннячм норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу, що відповідач не надає жодних коштів на утримання дитини чим порушує вимоги сімейного законодавства. Зазначає, що посилаючись на довідку видану ФОП ОСОБА_7, про те, що відповідач працює менедежером з постачання з посадовим окладом 1500 грн. суд не врахував, що така видана 13 вересня 2016 року, а трудовий договір підписаний лише 16 вересня 2016 року. Крім цього, посиланння відповідача на на те, що він надає допомогу дитині від першого шлюбу не підтверджені жодниим належними та допустимии доказами, однак суд врахував такі пояснення відповідача та поклав їх в основу рішення. Стверджує, що відповідач є особою молодого віку, перебуває у працездатному стані, а тому має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі, однак ухиляється від цього, подавши довідку про влаштування на роботу лише після отримання ним позовної заяви про стягнення аліментів. Вказує на те, що визначена судом сума аліментів є надто малою та не забезпечить дитині належного утримання. Крім цього, звертає увагу, що в даний час не може влаштуватись на роботу у зв»язку з доглядом за дитиною, а тому аліменти визначені судом на її утримання в розмірі 300 грн. є надто низькою сумою, оскільки їй та дитині необхідні відповідне харчування та вітаміни, а також кошти на придбання ліків та інших необхідних речей. Просить рішення суду змінити , а саме збільшити розмір аліментів на дитину до 1000 грн. та розмір аліментів на дружину до 700 грн.

Заслухавши пояснення представника позивачки ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги ОСОБА_3, вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 від 21.11.2015 року, актовий запис № 260 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Трускавецького МУЮ у Львівській області (а.с.5).

Від спільного подружнього життя у сторін по справі народився 20.05.2016 року син ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3. Батьками дитини є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.6).

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов»язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

На підставі ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов»язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

У роз»ясненнях постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що відсутність домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину є підставою для звернення до суду з відповідним позовом того із них, з ким вона проживає.

Так як відповідач по справі ОСОБА_3 самоусунувся не тільки від виховання дитини, але й від матеріального утримання, позивачка ОСОБА_4 звернулася в суд про примусове стягнення аліментів у її користь на утриманя дитини.

Визначаючи суму 500 грн. аліментів для дитини, суд першої інстанції не врахував всіх обставин справи у їх сукупності, зокрема, що згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2016рік» прожитковий мінімум на дитину до 6-ти років з 01.05.2016 року становить 1228 грн., а з 01.12.2016 року- 1313 грн. , що позивачка не працює та немає такої змоги, оскільки зайнята доглядом за дитиною. Судом не враховано, що відповідач проживає окремо від сім»ї та не бере участі у вихованні дитини, у сімейних витратах, не надає фізичної допомоги по господарству. Із врахуванням зазначеного, колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір утримання з відповідача до 1 000 грн. При цьому, суд не приймає до уваги розмір заробітної плати відповідача, оскільки останній є працездатним, молодим, а відтак повинен працювати на роботі, яка б дала йому можливість забезпечити дитину, незважаючи на те, яке буде фізичне навантаження на нього.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із статтею 309 ч.1 п.3, 4 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині збільшення суми коштів на утримання позивачки ОСОБА_4 у зв»язку з доглядом за дитиною ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ним трьох років такі не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 75 ч.1 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання ( аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу.

Визначаючи суму 300 грн. на утримання дружини, суд першої інстанції врахував можливості надання утримання відповідачем дружині та постановив в цій частині законне рішення із яким колегія суддів погоджується.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.п. 3,4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 19 вересня 2016 року змінити та викласти резолютивну частину рішення у такій редакції:

Стягнути із ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 аліменти на сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1 000 (одну тисячу) грн., але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.08.2016 року і до повноліття дитини.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р.Мікуш

Судді: А.В.Ніткевич

Т.І.Приколота