Справа № 296/1719/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

ЗА О Ч Н Е

"12" травня 2016 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого - судді Анциборенко Н.М.,

при секретарі Медведській Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Житомирі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 23.05.2014 року надала ОСОБА_2 в позику кошти в сумі 69 000,00 грн. зі строком повернення 01.09.2014 року. Підтвердженням укладення договору позики є розписка відповідача про одержання коштів, які були передані ОСОБА_2 в момент підписання розписки. Однак, відповідач не виконала умови договору позики та гроші у визначений строк не повернула. 25.01.2016 року позивач направила відповідачу письмову вимогу про повернення позики, однак, відповідач ухиляється від повернення боргу. Просить стягнути з відповідача на її користь борг у сумі 69000,00 грн., а також понесені судові витрати.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала повністю з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з'явилася повторно, у відповідності до ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, а також згідно ч.9 ст.74 ЦПК України через оголошення у пресі (а.с.24).

Відповідно до ч.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи у відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.224 та ч.2 ст.158 ЦПК України.

Вислухавши пояснення позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що 23.05.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір позики грошей. Отримання грошових коштів у сумі 69 000,00 гривень та зобов'язання їх повернути до 01.09.2014 року підтверджується оригіналом власноруч написаної ОСОБА_2 розписки від 23.05.2014 року (а.с.26).

Відповідно до ст.ст.1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та в такій самій якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Оскільки відповідач порушила свої зобов'язання за договором позики і грошові кошти позивачу у визначений сторонами строк не повернула, тому позовна вимога про стягнення з відповідача суми позики, яка складає 69 000 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.6 ч.3 ст.79 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать також витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 30.03.2016 року на позивача ОСОБА_1 було покладено оплату оголошення у газеті про виклик відповідача ОСОБА_2 у судове засідання через оголошення у пресі (а.с.17) та, як вбачається з квитанції до прибуткового касового ордеру №173 від 20.04.2016 року (а.с.23) нею понесені витрати за опублікування оголошення у сумі 240,00 грн..

Керуючись ст.ст.526, 530, 610, 1046, 1049 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 88, 169, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 23.05.2014 року у сумі 69 000,00 грн. (шістдесят дев'ять тисяч грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 690,00 грн. (шістсот дев'яносто грн. 00 коп.) витрат по сплаті судового збору та 240,00 грн. (двісті сорок грн. 00 коп.) витрат, пов'язаних з публікацією в пресі оголошення про виклик.

Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Житомирської області через Корольовський районний суд м. Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто Корольовським районним судом м. Житомира за письмовою заявою, яка може бути подана відповідачем протягом десяти днів з дня отримання ним копії рішення.

Головуючий суддя Н. М. Анциборенко