Номер провадження: 22-ц/785/3151/16
Головуючий у першій інстанції Журавель П.І.
Доповідач Гірняк Л. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

Головуючого- Гірняк Л.А.

Суддів- Дрішлюк А.І., Сєвєрова Є.С.

За участю секретаря - Полякової В.О.

Розглянула у відкритому судовому засіданні м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_5 на рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22.02.2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6

- про визнання дійсним договору позики та забов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

27.05.2015 ОСОБА_5 звернулась до суду з вищезазначеними вимогами в котрому просила суд:

- визнати дійсним договір позики від 19 травня 2008 року на суму 5000 доларів США, від 19 травня 2008 року на суму 50000 гривень, від 13 червня 2008 року на суму 5000 доларів США, від 20 червня 2008 року на суму 75000 доларів США, укладених між ОСОБА_5 та ОСОБА_6;

- стягнути зі ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 борг за вказаними договорами позики у сумі 1413926,00 грн.

Вимоги обґрунтовує тим, що 19.05.2008 року вона надала в борг своїй онуці ОСОБА_6 п'ять тисяч доларів США. Згодом, 13.06.2008 року було передано ще п'ять тисяч доларів США.20.06.2008 року нею (позивачкою) було передано ще сімдесят п'ять тисяч доларів США та п'ятдесят тисяч гривень для купівлі квартири у АДРЕСА_1. Таким чином сума боргу дорівнює вісімдесяти п'яти тисячам доларів США та п'ятдесят тисяч гривень

Позивачка вказує, що ніякого письмового договору між нею та відповідачкою не було укладено, оскільки вони є родичами та знаходяться в добрих стосунках, розписка про передачу зазначених коштів також не була складена. Однак, усно було обумовлено, що родина ОСОБА_6 буде перераховувати одну тисячу доларів на її (позивача) користь кожного місяця. За період 2009-2013 року відповідачка повернула їй (позивачці) двадцять одну тисячу доларів США і 29500 гривень.Посилаючись на ці обставини просила задовльнити позовні вимоги.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 22 лютого 2016 року в позовних вимогах відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення суду з ухваленням нового, про задоволення позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права так як неповно з'ясовані усі фактичні обставини справи, не досліджено і не надано належної оцінки наявним у справі доказам. Зокрема посилається на ті ж обставини що і в позовній заяві.

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст..308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи в задоволені позовних вимог районний суд виходив з того, що позивачем не доведено, підстави позови на які вона посилається та на відсутніст доказів, що між сторонами укладено договір позики на суму 64 000 доларів США та 28 500 грн.

Судова колегія погоджується з таким судженням районного суду з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.218 ч.2 ЦК України якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна із сторін вчинила дію, а друга сторона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним.

Дія ч. 2 ст. 218 ЦК поширюється тільки на ті правочини, які повинні вчинятись у письмовій формі та стосовно яких наслідком недодержання письмової форми є їх недійсність. Такий правочин за позовом сторони може бути визнаний судом дійсним, якщо одна із сторін учинила дію, що підтверджує вчинення правочину, а друга підтвердила правомірність її вчинення, зокрема, прийняла виконання.

Відповідно до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (частина перша статті 638 ЦК України).

Частина 1 статті 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами частини першої статті 203, частини першої статті 215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15, згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

На підтвердження укладення договору позики та його умов, згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Крім того, ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов'язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Матеріали справи не містять будь-яких доказів на підтвердження виконання відповідачкою боргового зобовязання та письмових доказів на підтвердження укладання договору, так як договір позики є реальним, а факт передачі цього розміру позики позивач не довела.

Посилання заявника на наявність у неї в банковій установі значної суми коштів, котрі нею були зняті для придбання відповідачкою квартири, не можуть слугувати доказом факту передачі їх ОСОБА_6

Сам факт придбання відповідачкою квартири не може засвідчувати факт нею боргових зобов'язань перед позивачкою.

З патіжних доручень за період з 2011 року по 2015 роки про перевід вірановській О.М. по 1000 доларів США не можна встановити. що вони передавальсь в рахунок боргових зобоязань за договорами позики зазначеними позивачкою.( а.с.19-22).

Сама розписка від 11 липня 2011 року написана власно ручно позивачкою, не підтверджує факт виконання зобовязань ОСОБА_6 за борговими зобовязаннями( а.с.23)

Судова колегія погоджується з тим, що суд першої інстанції не прийняв до уваги пояснення свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8, котрі допитані в районному суду на підтвердження факту надання зазначених коштів в борг виходячи із принципу рівності учасників судового процесу, закріпленого в ст. ст. 6 ЦПК . На свідченнях свідків не може ґрунтуватись рішення суду за позовом не тільки про заперечення факту вчинення правочину чи про оспорювання окремих його частин, а й про визнання правочину вчиненим.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються та не дають підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218,308, 315, 317 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 22.02.2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржена на протязі 20 днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Голодуючий суддя - Л.А. Гірняк

Судді А.І. Дрішлюк

Є.С.Сєверова