У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року суддя Подільського районного суду м.Києва Богінкевич С. М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за втрату здоров'я та визнання виписки медично некваліфікованою,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом, однак з порушенням вимог чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту, а тому підлягає залишенню без руху для усунення недоліків, виходячи з наступних підстав.

Стаття третя ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статті 119 та 120 ЦПК України встановлюють обов'язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов'язок дотримання яких покладається на позивача.

Так стаття 119 ЦПК України, визначає, що позовна заява повинна містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) ім'я (найменування) позивача і відповідача, а також ім'я представника позивача, якщо позовна заява подається представником, їх місце проживання (перебування) або місцезнаходження, поштовий індекс, номери засобів зв'язку, якщо такі відомі; 3) зміст позовних вимог; 4) ціну позову щодо вимог майнового характеру; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; 6) зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; 7) перелік документів, що додаються до заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 7 своєї Постанови від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз'яснив, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладені обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину.

Незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону та роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, позивачкою в своєму позові не викладено в повній мірі обставин, якими вона обґрунтовує свої вимоги, зокрема не обґрунтовано нормами процесуального права, зокрема ст. ст. 3 ЦПК України підстави звернення до суду загальної юрисдикції з адміністративним позовом посилаючись на норми цивільного-процесуального законодавства (не обґрунтовано юрисдикційної підвідомчості справи) та не обґрунтовано нормами матеріальної права, а саме ст. 3 ЦК України підстави обрання нею таких способів захисту своїх прав, як «визнання виписки лікарні медично некваліфікованою» (не обґрунтовано наявності таких способів захисту та можливості їх застосування судом у відносинах, які складися між сторонами).

Також позивачкою у порушення вимог ст. 119 ЦПК України, не зазначено жодного доказу, що підтверджує викладенні нею у позові обставини та не вказано наявності підстав для звільнення її від доказування.

Крім того, ч. 5 ст. 119 ЦПК України визначає, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

На даний час таким законом, який визначає розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати при зверненні з позовом до суду в порядку цивільного судочинства є Закон України «Про судовий збір».

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір справляється, зокрема за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Проаналізувавши зміст поданої позивачкою до суду позовної заяви та врахувавши її предмет, приходжу до висновку, що вона носить як майновий так і немайновий характер.

Частина друга статті четвертої ЗУ «Про судовий збір» визначає, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати.

За подання ж до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати.

За приписами статті шостої ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Незважаючи на вимоги вищезазначених норм цивільно-процесуального закону та норм ЗУ «Про судовий збір», позивачкою не надано до суду документів, що підтверджують сплату нею судового збору за пред'явлення вимог майнового характеру з врахуванням ціни позову, а також за пред'явлену вимогу немайнового характеру, в розмірі встановленому ст. 4 ЗУ «Про судовий збір».

Посилання позивачки на ту обставину, що вона звільнена від сплати судового збору за подання позову про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки жодного доказу у їх підтвердження останньою до матеріалів позовної заяви не надано.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про доведеність тієї обставини, що позовна заява не може вважатися такою, що відповідає вимогам чинного цивільно-процесуального законодавства, які ставляться до її форми та змісту.

Стаття 121 ЦПК України визначає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

На підставі викладеного, ст.ст. 4, 6 ЗУ «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 3, 11, 118, 119, 120, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської психіатричної лікарні ім. Павлова про відшкодування моральної (немайнової) шкоди за втрату здоров'я та визнання виписки медично некваліфікованою - залишити без руху.

Надати позивачці строк в 5 (пять) днів з дня отримання ухвали, для усунення недоліків.

Роз'яснити позивачці, що в разі невиконання вимог ухвали в указаний термін, матеріали позовної заяви будуть вважатись неподаними і повернуті їй.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. М. Богінкевич