Справа № 408/4206/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області в складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Разаковій Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Національної академії внутрішніх справ до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат за період навчання, обґрунтовуючи який вказав таке.

З 01 вересня 2006 року ОСОБА_1 було зараховано курсантом 1-го курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ (далі за текстом КНУВС), правонаступником якого є Національна академія внутрішніх справ (далі за текстом НАВС).

29.11.2007 року між КНУВС та відповідачем був укладений договір № Лг-5 про підготовку фахівця, згідно якого він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати фактичні витрати за період навчання.

З 01 вересня 2006 року по 18 червня 2010 року відповідач у період навчання на здобуття вищої освіти за державним замовленням за напрямком «Правознавство» перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг.

Наказом КНУВС від 18.06.2010 № 463 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста, видано диплом спеціаліста та направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Луганській області.

Відповідач був звільнений з ОВС за порушення дисципліни до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, отже він не виконав умови договору про підготовку фахівця, тому позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь НАВС вартість навчання у розмірі 19151,97 грн. та судові витрати.

До початку розгляду справи від представника позивача надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позов підтримав, у разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був сповіщений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд вважав можливим розглянути справу за відсутності відповідача у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно п. 2 Порядку відшкодування особами витрат, повязаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 01.03.2007 року № 313, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, повязаних з грошовим, продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотньому напрямку; сплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.

Судом встановлено, що наказом ректора Київського національного університету від 22.07.2006 року за № 69 дск ОСОБА_1 з 01 вересня 2006 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ.

29 листопада 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ, Управлінням МВС України в Луганській області та ОСОБА_1 було укладено договір № Лг-5 про підготовку фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» за напрямком «Правознавство» у даному університеті.

Згідно пунктів 2.1.1., 2.1.3. зазначеного договору КНУВС (виконавець) зобовязався забезпечити ОСОБА_1 теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно із навчальними планами та програмами і вимогами освітньо-кваліфікаційних рівнів; забезпечити його харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України.

ОСОБА_1 в свою чергу відповідно до пунктів 2.3.5., 2.3.6. вказаного договору зобовязався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обовязків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 18 червня 2010 за № 463 ОСОБА_1 присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство», отже позивач виконав умови укладеного договору.

У свою чергу ОСОБА_1 не виконав взяте на себе зобовязання та не відпрацював не менше трьох років на посаді, на яку призначений замовником, як це передбачено п. 2.3.5. договору. Зокрема, 04 червня 2013 року наказом т.в.о. начальника Управління УМВС України в Луганській області за № 179 о/с його було звільнено з органів МВС у запас збройних сил з п. 64 «є» (за порушення дисципліни).

Як зазначалось вище, відповідно до п. 3 договору, звільнення з органів внутрішніх справ, в тому числі за порушення дисципліни, є підставою для відшкодування особою фактичних витрат на підготовку.

Довідкою про відшкодування фактичних витрат на підготовку фахівця у КНУВС підтверджується факт, що ОСОБА_1 був ознайомлений з їх розміром.

Згідно довідки про перерахунок цих витрат від 23.04.15 р. вбачається, що розмір витрат, повязаних з утриманням ОСОБА_1 в НАВС склав 19151,97 грн.

Відповідач ці витрати добровільно не відшкодував, що підтверджується листом НАВС від 23 вересня 2013 року за 46/4346, згідно якого навчальний заклад пропонував ОСОБА_1 добровільно відшкодувати ці витрати.

Наведене переконало суд в обґрунтованості вимог позивача, тому його позов слід задовольнити та стягнути з відповідача фактичні витрати на навчання ОСОБА_1 Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Отже, враховуючи, що позов позивача задоволений в повному обсязі, з відповідача користь позивача також слід стягнути усі понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212-215, 224-233 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Національної академії внутрішніх справ задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії внутрішніх справ вартість навчання в сумі 19151,97 грн., витрати позивача, повязані із публікацією у пресі обяви про виклик відповідача у сумі 420,00 грн. та судовий збір в сумі 1378,00 грн., а всього 20949,97 грн.

Заява про перегляд заочного рішення відповідачем ОСОБА_1 може бути подана до Біловодського районного суду протягом 10-ти днів з дня одержання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Луганської області через Біловодський районний суд Луганської області протягом 10-ти днів з моменту його проголошення.

Головуючий: