Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/343/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Доповідач Франко В. А.
РІШЕННЯ

Іменем України

29.03.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючої судді - Франко В.А.

суддів - Белінської І.М., Бубличенко В.П.,

за участю секретаря - Постоєнко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2015 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Олександрівської сільської ради Долинського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме 1/3 частини кварти АДРЕСА_1

В обґрунтування вимог зазначив, що до кінця 1999 року його батько- ОСОБА_4, мати- ОСОБА_3 та він проживали в АДРЕСА_1

В листопаді 1999 року його батько виїхав у невідомому напрямку, не повідомивши про свої наміри ні його, ні його матір, з якою не розірвав шлюб.

Позивач залишився зі своєю матір»ю проживати в м.Кривому Розі, в спірній кватирі. Про фактичне місце проживання батька їм не було відомо, хоч він намагався розшукати батька.

В 2012 році позивач змінив своє місце проживання на м.Дніпропетровськ, так як там працював у ПАТ «Дніпропромліт».

В липні 2015 року його повідомили, що батько проживав в в с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області але ще в 2012 році він помер.

17.07.2015 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Долинського РУЮ в Кіровоградській області він отримав свідоцтво про смерть свого батька, згідно якого він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року в с.Олександрівка Долинського району.

17.07.2015 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу по питанню спадкування майна, яке залишилось після смерті батька та для отримання відповідного свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено у вчинені вказаної нотаріальної дії, так як термін на прийняття спадщини був пропущений.

Зазначає, що покійний ОСОБА_4 перед смертю був зареєстрований та проживав в с. Олександрівка Долинського району Кіровоградської області.

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 3 листопада 2015 року залучено до участі у справі на стороні позивача у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- ОСОБА_3 (а.с.22).

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_2 було відмовлено.

В апеляційній скарзі ставиться питання про скасування рішення Долинського районного суду від 9 грудня 2015 року та задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Вважає, що рішення було прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Суд першої інстанції, розглядаючи дану справу , не повною мірою дослідив обставини справи, надав наведеним фактам не вірну оцінку, а тому прийняв помилкове рішення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити.

Представник Олександрівської сільської ради Долинського району в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно зворотного повідомлення. Надіслав заперечення до апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною.

Колегія суддів ухвалила слухати справу у відсутності належним чином повідомленого відповідача на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши доповідача, позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції відповідно до ст..303 ЦПК України, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, та підтверджується матеріалами справи що відповідно до свідоцтва №632 від 11.06.1999 року про право власності на майно , квартира АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної спільної сумісної власності нижче вказаним громадянам: уповноважений власник квартири ОСОБА_3,ОСОБА_4, ОСОБА_2.(а.с.7-8).

Згідно довідки №4 від 9.08.2010 року Криворізького об'єднання міської довідково-інформаційної служби , сім'я уповноваженого власника ОСОБА_3, яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 складається з 3 чоловік - її, як власника, сина ОСОБА_2 та невістки ОСОБА_6 . Зазначено, що ОСОБА_4 знятий з реєстрації 13.07.2010 року (а.с.44).

Згідно свідоцтва про смерть, ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року , про що 3 серпня 2012 року складено відповідний актовий запис №14. Місце смерті Кіровоградська область, Долинський район, село Олександрівка.(а.с.11).Тобто . З цього часу відкрилась спадщина.

Встановлено, що після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, яке складається з 1/3 частини спірної квартири АДРЕСА_1., де на даний час за реєстрована та проживає ОСОБА_3 та зареєстрований в спірній квартирі позивач ОСОБА_2, проте фактично проживає в м. Дніпропетровську.(а.с.3).

Постановою приватного нотаріуса Величко В.О від 17.07.2015 року позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з пропуском терміну на прийняття спадщини (а.с.12).

З відповіді Олександрівської сільської ради Долинського району від 22 березня 2016 року №02-15/98 надано інформацію на запит колегії суддів за клопотанням ОСОБА_2, що громадянин ОСОБА_4 проживав та був зареєстрований з 19.07.2010 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року за адресою : АДРЕСА_2

При державній реєстрації акту цивільного стану про смерть 03.08.2016 року видане свідоцтво про смерть громадянці ОСОБА_8, яка була співмешканкою померлого гр.. ОСОБА_4

Зі слів ОСОБА_9 поховання померлого гр.. ОСОБА_4 здійснила його сестра гр.. ОСОБА_10.

Встановлено та підтверджується матеріалами справи, що шлюбні відносини між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не були припиненими (а.с.5).

Судом першої інстанції вірно встановлено правовідносини, які склалися між сторонами та норми права, якими вони регулюються. Проте, з висновком суду про неможливість встановлення позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини колегія суддів погодитись не може.

Згідно ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Частиною 3 зазначеної статті передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

З повідомлення приватного нотаріуса Величко В.О від 24.03.2016 року за №69/01-16 на запит апеляційного суду за клопотанням ОСОБА_2 слідує, що згідно паперових носіїв спадкова справа після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року не заводилася.

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року, відсутня інформація щодо спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач не проживав постійно із спадкодавцем, тому повинен був прийняти спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори про її прийняття або відмовитися від спадщини шляхом подачі заяви про відмову від її прийняття у шестимісячний строк, тобто до 2 лютого 2013 року.

Суд першої інстанції, відмовляючи позивачеві у визначенні додаткового строку для прийняття спадщини зазначив, що не вбачає підстав для визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки під час розгляду справи позивачем не було надано суду доказів, що причини пропуску шести місячного строку для подачі заяви для прийняття спадщини є поважними, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами, а крім того з дня відкриття спадщини сплинув значний термін, що перевищує 3 роки.

Проте з таким висновком суду колегія суддів не погоджується.

Спадкове право тісно пов'язане з усіма іншими видами майнових прав. З одного боку після смерті певної особи найчастіше залишається майно, яке знаходиться на праві власності та інших речових правах. Вони є об'єктом переходу за спадщиною після смерті їх власника. З іншого боку, спадкування - один зі способів набуття майнових прав, що зближує його з зобов'язальним правом. Тому спадкове право і займає проміжне місце між речовим та зобов'язальним правом.

З матеріалів справи убачається, ОСОБА_4 належала на праві власності 1/3 частина кварти АДРЕСА_1 .

Якщо заповіту немає або його визнано недійсним, або якщо усі спадкоємці відмовилися від спадщини чи померли до її відкриття, то настає спадкування за законом. Крім спадкування за заповітом і за законом, які названі у ст.1217 ЦК України 2004 року, інші норми ЦК України передбачають також спадкування на підставі рішення суду, який застосовується у випадку так званої "відумерлої спадщини", тобто існування спадщини, яка не була успадкована протягом установленого законом строку жодною особою.

З аналізу наведених норм убачається, що пріоритет інституту спадкоємництва надається спадкоємцям (за заповітом, чи за законом у порядку черговості), і лише після цього за рішенням суду у порядку ст.1277 ЦК України.

При цьому ст.1277 ЦК передбачає строк, протягом якого орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Така заява подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Лише після визнання судом спадщини відумерлою спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини (ч.3 ст.1277 ЦК).

Не містять матеріали справи і рішення суду про визнання спадщини після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_4 відумерлою, оскільки відповідач з такою заявою до суду не звертався.

В листі від 30 жовтня 2015 року №02-14-346 Олександрівська сільська рада Долинського району повідомляє, що не має заперечень проти розгляду цивільної справи. Позовні вимоги ОСОБА_2 визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Просить справи розглянути без участі представника Олександрівської сільської ради (а.с.17).

Тобто, із вказаної заяви убачається, що відповідач фактично позовні вимоги визнав, що відповідно до ч.2 ст.31, ч.4 ст.130, ч.4 ст.174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, крім випадків, коли визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У судовому засіданні апеляційного суду порушень визначенням позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини прав, свобод чи інтересів інших осіб не встановлено.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини повинні ураховуватися при наявності інших спадкоємців та спору між ними. До цього зводяться і норми ч.2 ст.1272 ЦК України, якою передбачено, що спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини може подати заяву про її прийняття нотаріусу за місцем відкриття спадщини за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину (тобто, за відсутності рішення суду про встановлення додаткового строку).

Як роз'яснено Верховним Судом України у п.26 постанови Пленуму від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" суди відкривають провадження у справі за позовом особи про визначення додаткового строку для прийняття спадщини у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця за місцем відкриття спадщини, наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку про прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Оскільки спадкова справа не відкривалась, спадщина ніким не прийнята, інші спадкоємці не встановлені, заяв про відмову від спадщини позивач не подавав, спадщина не визнана судом відумерлою позивач в інший спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини, захистити своє порушене право не може, тому суд дійшов передчасного висновку про відмову у задоволенні позову з підстав недоведення поважності причин пропуску цього строку.

Також колегія суддів враховує той факт, що відповідно до Конституції України особа повинна неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей та виконувати обов'язки, передбачені ст.ст.65-67 Конституції. При невиконанні особою конституційних обов'язків незнання законів не звільняє особу від юридичної відповідальності.

При цьому ст.64 Конституції передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Як свідчить практика Європейського суду з прав людини особа вправі бути юридично необізнаною.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскільки прийняття спадщини є правом особи, а не її обов'язком, а позивач намагався знайти свого батька, проте той не хотів спілкуватись із сім»єю, та в інший спосіб захистити своє право не може, мати ОСОБА_3 погоджується з позовом, інші спадкоємці відсутні, а спадщина не визнана відумерлою і відповідач визнає позов оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог з визначенням ОСОБА_2 двомісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст..ст.303,304, 307,309 ,31314,316 ЦПК України, колегія суддів:-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -задовольнити

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 9 грудня 2015 року скасувати. Ухвалити нове рішення. Позов ОСОБА_2 задовольнити. Визначити ОСОБА_2 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася 03 серпня 2012 року, після смерті батька ОСОБА_4 тривалістю два місяці від дати набрання законної сили рішення.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів .

Головуюча суддя: В.А. Франко

Судді: І.М. Белінсська

В.П. Бубличенко