УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Журавель В.І., Штелик С.П.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення суми заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про тлумачення умов кредитного договору, за зустрічним позовом ОСОБА_5 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання поруки припиненою за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (далі - ПАТ «УкрСиббанк») звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 3 березня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», перейменованим у ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_6 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у сумі 40 350 доларів США, зі сплатою 11,90 % річних, строком до 2 березня 2029 року. Ануїтетний платіж становив 440 доларів США.

На забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 3 березня 2008 року між банком та ОСОБА_5 укладено договір поруки, згідно з яким вона зобов'язалася перед ПАТ «УкрСиббанк» солідарно із ОСОБА_6 відповідати за невиконання ним умов вищезазначеного кредитного договору.

Позичальник своїх зобов'язань щодо погашення кредиту не виконував, внаслідок чого станом на 25 лютого 2015 року утворилась заборгованість зі сплати кредиту та процентів за його користування в сумі 38 719,53 дол. США, що еквівалентно 1 095 422 грн 66 коп. та пені у сумі 8 481 грн 41 коп.

З урахуванням зазначеного ПАТ «УкрСиббанк» просило стягнути солідарно з боржника та поручителя заборгованість за кредитним договором.

У квітні 2015 року ОСОБА_5 звернулась до суду із зустрічним позовом, посилаючись на те, що ОСОБА_6 не виконує зобов'язання за кредитним договором з грудня 2013 року, а з письмовою вимогою до нього банк звернувся 8 січня 2014 року, зазначивши у ній новий строк виконання основного зобов'язання. Із позовом до неї банк звернувся у березні 2015 року, тобто за межами шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_5 просила визнати поруку припиненою.

У червні 2015 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зустрічним позовом, посилаючись на те, що банком невірно застосовуються положення кредитного договору щодо визначення гривневого еквіваленту до валюти кредиту (долару СІІІА). Вказував, що положення договору не містять визначення, за яким валютним курсом розраховується еквівалент - за офіційним валютним курсом Національного банку України або за обмінним валютним курсом Національного банку України.

З урахуванням зазначеного ОСОБА_6 просив розтлумачити зміст вищезазначеного кредитного договору, визначивши, що у період з 28 жовтня 2008 року по 31 грудня 2009 року під час розрахунків за кредитом повинен застосовуватись офіційний валютний курс НБУ в сумі 5 грн 25 коп. за 1 долар США у 2008 році та 5 грн 09 коп. за 1 долар США у 2009 році.

Рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 1 лютого 2016 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 24 березня 2016 року, позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4, ОСОБА_5 у солідарному порядку на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором станом на 25 лютого 2015 року в сумі 38 719,53 доларів США, що еквівалентно 1 095 422 грн 66 коп., яка складається із: заборгованості за кредитом у сумі 36 235,41 дол. США та заборгованості за процентами за користування кредитом у сумі 2 484,12 доларів США, а також пеню за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом та процентам у розмірі 8 481 грн 41 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5 відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_6 відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року

рішення районного суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, зустрічних позовних вимог ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» про припинення поруки та розподілу судових витрат скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Відмовлено ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні позову до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Зустрічний позов ОСОБА_5 до ПАТ «УкрСиббанк» задоволено.

Припинено поруку ОСОБА_5, яка виникла у неї внаслідок укладання з ПАТ «УкрСиббанк» договору поруки від 3 березня 2008 року.

В іншій частині рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк», просить рішення апеляційного суду в частині позовних вимог про стягнення заборгованості з ОСОБА_5 скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції в цій частині залишити в силі.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 і задовольняючи зустрічний позов ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції, на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), правильно виходив із того, що банк скористався своїм правом на зміну строку виконання зобов'язання, направивши ОСОБА_4 (боржник) вимоги про усунення порушень умов кредитного договору. Також вимогу про дострокове повернення кредиту банк направив 6 серпня 2014 року поручителю ОСОБА_5 Оскільки, з урахуванням викладеного та умов кредитного договору, строк виконання зобов'язання настав 18 лютого 2014 року, а з позовом до поручителя банк звернувся 3 березня 2015 року, то відповідно до вимог ч. 4 ст. 559 ЦПК України порука ОСОБА_5 є припиненою. Отже, банк позбавлений права вимагати від неї погашення солідарно з ОСОБА_4 кредитної заборгованості.

Вказаний висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду України від 29 січня 2014 року у справі № 6-155цс13 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення суду не впливають.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Миколаївської області від 11 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.І.Журавель

С.П.Штелик