УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Київської області, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київській області про визнання факту каліцтва та стягнення коштів,

встановив:

07.11.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просить визнати повязаними з виконанням його службових обовязків стажиста, помічника прокурора та старшого слідчого СВ прокуратури Київської області заподіяння йому каліцтв на території м. Харкова, що виразилося в зміні і порушення функцій внутрішніх органів внаслідок застосування спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, крім того просить стягнути з фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київській області суму одноразової допомоги у звязку з професійним каліцтвом у розмірі однієї мінімальної заробітної плати 1378 грн..

Крім того, позивач звернувся до суду заявою про забезпечення доказів, в якій просить відстрочення сплати судового збору. В обґрунтування заяви про відстрочення сплати судового збору заявник посилається на те, що у нього відсутні необхідні кошти, кошти що він отримує не досягають прожиткового мінімуму і не дозволяють оплатити судові збору, за останні шість місяців він отримав дохід в розмірі 4 800 грн.

Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України та ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов'язаних з розглядом справи, або звільнити від їх оплати (ч.3 ст.82 ЦПК України).

Основна умова, за якої може мати місце звільнення від сплати судового збору, - це майновий стан сторони, який повинен бути підтверджений суду достовірними доказами, однак заявником не надано доказів на підтвердження свого майнового стану.

Про те позивачем в заяві про відстрочення та розстрочення сплати судових витрат, не зазначено та не надано доказів, що підтверджують викладені ним обставини щодо майнового стану.

Надані заявником виписка з банківського рахунку на підтвердження свого майнового стану судом не приймаються, оскільки вона не є доказам на підтвердження його майнового стану.

Інших доказів що підтверджують майновий стан ОСОБА_1 суду не надано, а отже суд позбавлений можливості врахувати майновий стан позивача, а тому у задоволені заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору необхідно відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.82 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: Семіряд І.В.

Справа № 638/17865/16-ц

2-/638/5645/16

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2016 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Семіряд І.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Київської області, фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у Київській області про визнання факту каліцтва та стягнення коштів,,

встановив:

07.11.2016 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом..

Крім того, позивач звернувся до суду заявою про забезпечення доказів, в якій просить витребувати докази.

Відповідно до ст.133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням.

Згідно п.п. 4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" заява про забезпечення доказів має бути оплачена судовим збором у сумі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду (275,60 грн.).

Відповідно до п. 4 Листа ВССУ «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» від 27.09.2012 № 10-1386/0/4-12, оскільки передбачені Законом пільги щодо сплати судового збору стосуються лише самої справи та її руху, то сплата судового збору за подання до суду заяв про забезпечення доказів або позову (підпункт 13 пункту 1 частини другої статті 4) здійснюється на загальних підставах за ставками, передбаченими Законом, незалежно від того, що позивачі звільнені від сплати судового збору за подання певних позовів.

Однак всупереч вимогам даної законодавчої норми заява про витребування доказів не оплачена судовим збором.

Як вбачається з ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити.

Крім того заявником не надано доказів та не зазначено, що подання потрібних доказів є неможливим або у нього є складнощі в поданні цих доказів.

Ч.2 ст.134 ЦПК України передбачено, що до заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені ст.121 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених в ст. 119 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити заяву про забезпечення доказів без руху, надавши позивачу строк для усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 133, 134, ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів - залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків п'ять днів з дня отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк, заява вважатиметься неподаною і буде повернута заявнику зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ : Семіряд І.В.