Справа №442/3845/16-ц
Провадження №2/442/1435/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

26 вересня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.,.

за участю секретаря - Олійник О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11463,22 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 15.09.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н відповідно до « Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті. Відповідно до такого договору останній отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту клієнт дав свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Однак своїх зобов'язань за вказаним договором відповідач не виконує у зв'язку з чим станом на 31.03.2016 року має заборгованість в розмірі 11463,22 грн., яка складається з : 957,57 грн. - заборгованість за кредитом ; 6983,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 522,06 грн. - штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання, подав заяву про розгляд справи без його участі та підтримання позовних вимог, відсутність заперечень відносно ухвалення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомивши причин, хоча повістка була направлена своєчасно на останню відому судові адресу, а також через оголошення в пресі - ДП « Редакція газети «Урядовий кур»єр». Керуючись ст. 224 ЦПК України, суд вважає цю особу повідомленою про час та місце судового засідання. При таких обставинах суд визнав неявку відповідача неповажною та розглянув справу у його відсутності, провівши заочний розгляд справи.

Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши обставини справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Матеріалами справи встановлено, що 15.09.2011 року між позивачем Публічним акціонерним товариством «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір №б/н відповідно до Анкети -заяви, з пам'яткою клієнта про приєднання до « Умов та правил надання банківських послуг», Правил користування платіжною карткою та «Тарифами Банку», на підставі якого відповідач отримав кредитну карту відповідно до Тарифів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява-анкета разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві.

Також в заяві - анкеті зазначено, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає банку право в будь-який момент змінити кредитний ліміт ; в довідці про Умови кредитування за порушення термінів сплати щомісячних платежів банк нараховує штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач фактично скористався лімітом кредитування, про що свідчить виписка з особового рахунку клієнта та розрахунок суми заборгованості.

Із матеріалів даної цивільної справи вбачається, що в порушення умов вказаних кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконала, допустила прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 31.03.2016 року має заборгованість в розмірі 11463,22 грн., яка складається з : 957,57 грн. - заборгованість за кредитом ; 6983,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 2500 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штрафу (фіксована частина), 522,06 грн. - штраф (процентна складова).

За вимогами статей 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 1050 та ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Разом з тим, відповідно до вимог ч.3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, а також інші обставини, що мають значення у справі.

Отже, ч. 3 ст. 551 ЦК України з урахуванням положень ст. 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків.

При цьому суд може прийняти рішення про зменшення розміру пені як за власною ініціативою, так і за клопотанням боржника, і це є правом суду при розгляді справи враховуючи вимоги об'єктивності, реальності і справедливості, а також те, що в даному випадку розмір пені значно перевищує розмір заданих збитків, тому суд вважає за необхідне зменшити розмір такої до тіла кредиту, а саме до 957,97 грн..

Крім цього, за положеннями ст. 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Дана позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року № 6-2003цс15.

З огляду на вищевказане суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафу (фіксована частина) - 500 грн., а також штрафу (процентна складова) -522,06 грн. задоволенню не підлягають. В той же час є підставними вимоги про стягнення заборгованості : 957,57 грн. - заборгованість за кредитом ; 6983,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 957,57 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати, що були ним понесені, а саме: сплаченого судового збору у розмірі 1378 грн. та 350 грн. судових витрат за оголошення в пресі ДП « Редакція газети «Урядовий кур»єр» згідно поданого рахунку №11144 від 19.08.2016 року.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 526,527,530,615,625,1052,1054 ЦК України, ст.ст. 2, 10,11,57-60,88,209,212-215, 224, ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором №б/н, від 15.09.2011 року у загальному розмірі 8898,33 грн., а саме : 957,57 грн. - заборгованість за кредитом ; 6983,19 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 957,57 грн. - заборгованість за пенею та комісією.

В решті позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Приватбанк» 1378 грн. судового збору та 350 грн. судових витрат..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час його проголошення - з дня отримання такого.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Нагірна О.Б.