Справа № 517/837/15-ц н/п2/517/12/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2016 року смт. Фрунзівка

Фрунзівський районний суд Одеської області України в складі:

головуючого судді - Гончар І.В.,

при секретареві - Заболотній Л.В.

за участю представника позивача - ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Фрунзівка Одеської області цивільну справу за позовом ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ( третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області) про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку, суд -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ( третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області) про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає наступне.

17 квітня 2008 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №1478-Ф.

Банк надав позичальнику кредит у розмірі 60 000 грн., а позичальник зобов'язався прийняти, належним чином використати та повернути кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 17,5 % річних, комісійні винагороди та інші платежі з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 17.04.2018 року.

Відповідно до п.1.6. кредитьного договору, погашення кредиту здійснюється рівними частинами в сумі 500 грн. до 17 числа місяця, починаючи з травня, шляхом внесення готівки до каси Банку. Останнє погашення кредиту здійснюється не пізніше 17.04.2018 р.

27.10.2008 р. між Банком та Позичальником укладено додаткову угоду №1 до кредитнго договору №1478-Ф від 17.04.2008 р., відповідно до якої Позичальник зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 19,5% річних.

У якості забезпечення виконання зобов' язання за кредитним договором між Позивачем та ОСОБА_3, 18.04.2008 р. був укладений іпотечний договір, посвідчений 18.04.2008 року, приватним нотаріусом Фрунзівського районного нотаріального округу Одеської області ОСОБА_4 та зареєстрований в реєстрі № 809, згідно якого Банку було передано в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що знаходиться в смт. Затишшя Фрунзівського району Одеської області, по вул. Серьогіна, буд. № 7 та складається з одного житлового будинку, житловою площею 20,5 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., та господарських будівель: дві літні кухні, погріб, сараї, вбиральня, замощення, колодязь, огорожа, хвіртка, розташованих на земельній ділянці земель житлової та громадської забудови ОСОБА_5 селищної ради Фрунзівського району Одеської області, загальна площа зазначеного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами складає 123,1 кв.м.

Предмет іпотеки належить Іпотекодавцю на праві спільної суміної власності на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно, що виданнний виконавчим комітетом ОСОБА_5 селищної ради Фрунзівського району Одеської області 19.03.2008 р., взамін втраченого оригіналу, який було видано цим же органом 16.06.2006 року. Право власності на вказаний житловий будинок зареєстровано у Реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером:15097116, 16.06.2006 року державним комунальним підприємством Фрунзівське бюро технічної інвентаризації та в реєстрову книгу за №2, номер запису:294.

02.06.2014 р. Фрунзівським районним судом Одеської області ухвалено рішення, яким позовні вимоги Банку задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у сумі 70 197,55 грн.

У зв'язку з невиконанням Позичальником умов кредитного договору, виникла заборгованість за кредитом, яка на теперішній час не погашена та станом на 01.12.2015 року складає 104 068,78 грн., з яких:

-строковий основний борг по кредиту 14 500 грн.;

-прострочений основний борг по кредиту 27 130,88 грн..;

- прострочені проценти за користування кредитом 1 463,07 грн.;

- пеня за прострочений основний борг по кредиту за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 22 841,94 грн.;

-пеня за прострочені проценти за користування кредитом за період з 01.12.2012 р. по 01.12.2015 року 7 850,51 грн.;

-інфляційні витрати від прострочених сум заборгованості за кредитом 21 873,39 грн.;

-інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом 6 156,53 грн.;

-3% річних за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.12.2012 року по 01.12. 2015 року 2 252,43 грн. На підставі вище викладеного позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку ст. 41 ЗУ Про іпотеку.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що дісно у неї були проблеми з погашенням кредиту, які були пов'язані з матеріальним становищем, але на даний час вона намагається виправити становища та здійснює погашення, що підтверджується квитанціями.

Третя особа представник Фрунзівського РС ГУ ДМСУ в Одеській області у судове засіданя не з'явився , надав до суду заяву в якій вказав, що просить розглянути справу без його участі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до умов кредитного договору № 1478-Ф від 17 квітня 2008 року, укладеного між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_2 банк надав відповідачу кредит у розмірі 60 000 (шістдесят тисяч) гривень зі сплатою 19,5 % річних за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором про іпотечний кредит, 18.04.2008 року банком було укладено з ОСОБА_3 іпотечний договір, згідно якого предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок, що знаходиться в смт.Затишшя Фрунзівського району Одеської області , по вул. Серьогіна, буд. № 7 та складається з одного житлового будинку, житловою площею 20,5 кв.м., загальною площею 36,0 кв.м., та господарських будівель: дві літні кухні, погріб, сараї, вбиральня, замощення, колодязь, огорожа, хвіртка, розташованих на земельній ділянці земель житлової та громадської забудови ОСОБА_5 селищної ради Фрунзівського району Одеської області, загальна площа зазначеного житлового будинку разом із господарськими будівлями і спорудами складає 123,1 кв.м.

Позивачкою в підтвердження того, що вона сплачує кредит у судовому засіданні було надано квитанції про сплату боргу за кредит згідно договору №1478-Ф, відповідно до яких 26.03.2015 р. було сплачено 500 грн., 25.06.2015 р. -500 грн., 06.08.2015 р.- 500 грн., 25.08.2015 р. - 500 грн., 28.10.2015 р. - 17 000 грн., 29.01.2016 р. - 1000 грн.

Відповідно до правового висновку Веховного Суду України, суди при розгляді справ про звернення стягнення на предмет іпотеки та виселення повинні враховувати положення ст.40 ЗУ Про іпотеку та ст.109 ЖК УРСР.

Частиною 1 ст. 40 вказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей.

Згідно довідки № 421 від 16.02.2016 року виданої ОСОБА_3 ОСОБА_5 селищною радою Фрунзівського району Одеської області, про те що до складу її сім'ї входить чоловік ОСОБА_6, який також зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

Також відповідно до довідки виданої ОСОБА_5 селищною радою Фрунзівського району Одеської області № 422 від 16.02.2016 року, що за адресою Одеська область, Фрунзівський район, смт. Затишшя вул. Серьогіна, 7 зареєстровані: ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 Про виселення всіх інших осіб зареєстрованих за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач питання не ставить.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя ухвалює рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення.

Порядок виселення із займаного житлового приміщення встановлено ст. 109 ЖК України, відповідно до ч.2 якої громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинне бути зазначене в рішенні суду.

У засіданні представник Банка пояснив, що Банк не може визначити інше постійне житло відповідачам у зв'язку із їх виселенням, тому просив виселити відповідачів без надання іншого жилого приміщення.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК України встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого постійного жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Під час ухвалення судового рішення про виселення мешканців на підставі частини другої статті 39 Закону України «Про іпотеку» підлягають застосуванню як положення статті 40 цього Закону, так і норма статті 109 ЖК України.

Матеріали справи свідчать про те, що в іпотеку передано житловий будинок, який належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, яке було зареєстровано 16.06.2006 року, тобто даний будинок був придбаний не за рахунок кредиту, оскільки кредитний договір та договір іпотеки були укладені 17 квітня 2008 року, у даному будинку зареєстровані не тільки відповідачі , а й члени їхніх сімей, із них ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 є людьми похилого віку та являються ветеранами та учасниками війни, тому підстави для виселення відповідачів та їх членів сімей без надання їм іншого постійного житла відсутні.

Керуючись 39, 40 ЗУ Про іпотеку, ст.109 ЖК України, ст. ст.10, 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

У позові ПАТ Державний ощадний банк України в особі філії Одеського обласного управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_3, ОСОБА_2, ( третя особа: Фрунзівський РС ГУ ДМСУ в Одеській області) про звернення стягнення на предмет іпотеки, виселення та зняття з реєстраційного обліку відмовити.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Фрунзівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: