Провадження №2/592/2798/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі: головуючого - судді Котенко О.А., за участю секретаря судового засідання Антуфьєвої В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом і свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт б/н від 23.06.2015 року ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21249грн. 08коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому Договором. Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком. В порушення умов договору відповідач зобовязання за договором належним чином не виконала, в результаті чого станом на 04.09.2016 року має заборгованість у розмірі 29704грн. 70коп., яка складається з наступного: 20961грн. 57коп. - заборгованість за кредитом, 2144грн. 25коп. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 4192грн. 30коп. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 2406,58грн. - штраф. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобовязання і заборгованість за договором не погашає. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 29704грн. 70коп. та судові витрати в сумі 1378,00грн.

У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що заборгованість за кредитним договором вона може сплатити лише поступово, однак з сумою штрафних санкцій, яку відповідач стягує з неї, вона не погоджується.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 11.03.2016 року відповідач ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 21249грн. 08коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.5-29).

Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця відповідач надає Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими ПАТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві.

При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.1.1.3.2.11 Умов та правил Банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих в Банку рахунків Клієнта в погашення кредитної заборгованості Клієнта і третіх осіб, за кредитами, в яких Клієнт є поручителем, а також будь-який інший заборгованості, яка виникла у Клієнта зважаючи невиконаних зобов`язань перед Банком.

ОСОБА_1 свої зобовязання за кредитним договором не виконує кредит та відсотки за користування кредитом в обсязі, передбаченому договором, не сплачує.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, непогашена заборгованість за кредитним договором від 11.03.2016 року станом на 20.10.2016 року становить 29704грн. 70коп., яка складається з наступного: 20961грн. 57коп. - заборгованість за кредитом, 2144грн. 25коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4192грн. 30коп. заборгованість за пенею та комісією за користування кредитом, а також відповідно до пункту 2.2 Генеральної угоди 2406,58грн. - штраф (а.с.3).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Згідно з ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Генеральною угодою, укладеною між сторонами, не встановлений розмір пені за порушення виконання зобовязань за Генеральною угодою.

В Генеральній угоді, підписаній сторонами, не був обумовлений розмір пені 4% від суми заборгованості, інших угод між сторонами з цього приводу укладено не було. Саме з такого розрахунку 4% від суми боргу, що становить 838,46грн., позивач просить стягнути пеню в загальній сумі 4192,30грн. (838,46грн. х 5 місяців=4192,30грн.), що зазначено в розрахунку (а.с.3).

Умови та Правила надання банківських послуг відповідачем ОСОБА_1 не були підписані й оригінали цих документів позивачем відповідачу передані не були, у звязку з чим їх не можна вважати складовою частиною укладеної сторонами Генеральної угоди.

Така правова позиція викладена і у постановах Верховного Суду України № 6-698цс15 від 10 червня 2015 року та № 6-757цс 15 від 01 липня 2015 року.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме правопорушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 21.10.2015 року у справі №6-2003цс15, яка є обовязковою для застосування всіма судами України відповідно до ст.360-7 ЦПК України.

Сума штрафу в розмірі 2406грн.58коп. визначена умовами укладеної між сторонами Генеральної угоди від 11.03.2016 року (п.2.2. Генеральної угоди).

Отже, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а саме сума боргу за кредитним договором, яка підлягає стягненню з відповідача станом на 31.07.2016 року становить 25512грн.40коп., яка складається з наступного: 20961грн. 57коп. - заборгованість за кредитом, 2144грн. 25коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2406,58 штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Пеня в розмірі 4192,30грн. не підлягає стягненню з відповідача.

Представником позивача при зверненні до суду з позовом сплачено 1378грн. судового збору. Позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково в сумі 25512грн.40коп., отже з відповідача ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» підлягає стягненню 1183грн. 52коп. в відшкодування судового збору пропорційно до задоволенї частини позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 524, 526, 536, 546, 549, 550, 551, 611, 612 ЦК України, ст.ст. 10,11, 57-60, 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 25512грн.40коп.

В іншій частині позову відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 1183грн. 52коп. в відшкодування судового збору.

На рішення протягом десяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м.Суми. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А. Котенко