Справа № 569/1423/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Рівненський міський суд Рівненської області в особі судді Бучко Т.М.
розглянувши в місті Рівне цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В обґрунтування заявлених позовних вимог покликається на обставини, викладені в позовній заяві.
В судове засідання представник позивача не зявився. У поданій до суду заяві просить справу розглянути у його відсутності, позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
За згодою представника позивача відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши представлені у справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення.
Судом встановлено, що відповідно до заяви про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу №RONWAX000028076 від 6 вересня 2011 року, Умов та правил надання банківських послуг, а також Тарифів, що разом складають договір фінансового лізингу, відповідач ОСОБА_1 отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки ВАЗ, модель 212140-110-30, 2011 року випуску, тип ТЗ: легковий універсал-В, № кузова/шасі: ХТА212140В2031144, реєстраційний номер: ВС8394СМ, та зобов'язався сплачувати щомісячні платежі, пов'язані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 (Графік лізингових платежів), з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний вище автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк».
Відповідно до ст.806 ЦК України за договором лізингу одна сторона ( лізингодавець ) передає або зобов'язується передати другій стороні ( лізингоодержувачеві ) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця ( постачальника ) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов ( непрямий лізинг ), на певний строк і за встановлену плату ( лізингові платежі ).
Пунктом 3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено обов'язок лізингоодержувача своєчасно сплачувати лізингові платежі.
Згідно із п.1.1.4 договору фінансового лізингу лізингоодержувач зобов'язаний щомісячно з 24 по 28 число кожного місяця сплачувати платежі в розмірах, визначених графіком лізингових платежів.
Відповідно до п.2.9.4.8.2.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмета лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації, лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобов'язань за цим договором. Повернення предмета лізингу здійснюється за адресою, вказаною у повідомленні про дефолт.
Відповідно до ст.525, 526, абз.1 ч.1 ст.530 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у встановлені строки, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Згідно ст.610, 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно із вимогами ст.610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Пунктом 2.9.4.8.2.4 договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту. лізингоодержувач зобов'язаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором.
У порушення зазначених норм закону та умов договору зобов'язання відповідачем належним чином не виконані, про що свідчить розрахунок суми заборгованості.
Згідно із ч.1 ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.
Наслідки неналежного виконання договору фінансового лізингу зі сторони лізингоодержувача визначені у ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг", яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків.
Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Відповідно до ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору, які підтверджені документально.
На підставі наведеного та керуючись ст.10, 60, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.525, 526, 530, 610, 611, 612, 806 ЦК України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя :