28.04.2016 Єдиний унікальний номер 205/1367/16-ц
УХВАЛА

28 квітня 2016 рокум. ДніпропетровськСправа № 205/1367/16-ц
2/205/1318/16

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі судді Нижного А.В., за участю секретаря судового засідання Піменової М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ленінського районного суду м. Дніпропетровська знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, у якому позивач просить стягнути з відповідача на його користь грошові кошти за договором позики у загальному розмірі 1 019 368,00 грн.

18.02.2016р. позивач звернуся до суду із заявою про забезпечення такого позову, у якій просив накласти арешт на квартиру, розташовану у м. Дніпропетровську, ж/м КомунарАДРЕСА_1, а також на автомобіль НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) WP0ZZZ97ZCL002895.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016р. з метою забезпечення позову накладено арешт на квартиру, розташовану у м. Дніпропетровську, ж/м КомунарАДРЕСА_1, а також на автомобіль НОМЕР_1, номер шасі (кузова, рами) WP0ZZZ97ZCL002895, до вирішення справи по суті.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2016р. скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016р. та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

У судовому засіданні 28.04.2016р. представник позивача звернулась до суду з заявою, у якій уточнила прохальну частину заяви про забезпечення позову та просить суд забезпечити відповідні позовні вимоги шляхом заборони вчиняти певні дії, а саме: заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії (купівля-продаж, дарування, міна, найом, оренда та інш.) зі спірним майном, а саме: квартирою № 27, що знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, ж/м Комунар, буд. 3д, яка належить на праві власності ОСОБА_2, а також автомобілем Porsche модель Panamera, д/н НОМЕР_2, який належить на праві власності ОСОБА_2, та проводити реєстрацію (перереєстрацію, зняття з обліку тощо) вказаного майна.

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви про забезпечення позову заперечував, посилаючись на те, що заява від 28.04.2016р. не відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, а тому має бути повернута позивачу. Крім того, стверджує, що ОСОБА_2 на даний момент не є власником автомобіля Porsche модель Panamera, д/н НОМЕР_2.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача про те, що заява від 28.04.2016р. не відповідає вимогам ст. 151 ЦК України, оскільки при її поданні не було сплачено судовий збір, з огляду на наступне.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11.04.2016р. скасовано ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23.02.2016р. та передано на новий розгляд до суду першої інстанції питання про забезпечення позову за заявою, поданою 18.02.2016р.

Таким чином, предметом розгляду суду в даний момент є заява про забезпечення позову, подана 18.02.2016р., за подання якої позивачем було сплачено судовий збір. При цьому, процесуальне законодавство не обмежує позивача у праві уточнити таку заяву до моменту її розгляду судом, а подібне уточнення не потребує оплати судового збору.

За змістом п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами фактично існує спір щодо стягнення грошових коштів у розмірі 1 019 368,00 грн. у звязку з невиконанням договору позики, а відтак відчуження належного відповідачу майна може ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову у майбутньому.

Відповідно до інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 22.02.2016р. №53717820, від 28.04.2016р. №58344713 квартира, яка розташована у м. Дніпропетровську, ж/м КомунарАДРЕСА_1, належить ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 05.10.2013р. приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3

З огляду на розмір заявленої до стягнення заборгованості суд доходить висновку про відповідність позовним вимогам заявленого способу забезпечення позову в частині заборони вчинення дій щодо відчуження належної відповідачу квартири, а відтак і про наявність підстав для задоволення заяви в цій частині.

Водночас, щодо забезпечення позову шляхом заборони відчуження автомобіля НОМЕР_1, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

26.11.2015р. між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу автомобіля НОМЕР_1, відповідно до п. 9 якого право власності на автомобіль у покупця виникає з моменту нотаріального посвідчення цього договору.

Крім того, рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 21.03.2016р. у справі № 314/2736/16-ц, яке набрало законної сили 01.04.2016р., визнано за ОСОБА_4 право власності на автомобіль НОМЕР_1.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач не надав суду достатніх доказів на підтвердження того, що відповідач на даний момент є власником вказаного автомобіля і що на нього може бути звернене стягнення в рахунок погашення спірної заборгованості за договором позики, з урахуванням чого у суду відсутні підстави для задоволення заяви про забезпечення позову у частині заборони відчуження такого автомобіля.

Керуючись ст.ст.151, 152, 210 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити будь-яким фізичним чи юридичним особам вчиняти будь-які дії, повязані з відчуженням (купівля-продаж, дарування, міна, найм (оренда) тощо) квартири, розташованої у м. Дніпропетровську, ж/м КомунарАДРЕСА_1, до вирішення справи по суті.

У задоволенні решти заяви відмовити.

Копію ухвали вручити особам, які беруть участь у справі.

Ухвала підлягає негайному виконанню компетентним органом Державної виконавчої служби України, уповноваженими органами та установами реєстрації речових прав та їх обмежень в порядку, що встановлений для виконання судових рішень.

Заходи забезпечення позову можуть бути скасовані або змінені судом, який розглядає справу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

СуддяОСОБА_5