ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Завгородньої І.М., Мазур Л.М.,

Коротуна В.М., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, приватного підприємства «Нива-В.Ш.», відділу Державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції Одеської області про визнання незаконними прилюдних торгів, протоколу прилюдних торгів, акта державного виконавця та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

У березні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 08 квітня 2014 року у м. Одесі відбулися прилюдні торги по зведеному виконавчому провадженні, боржником за яким була вона. За результатом даних торгів було продано складське приміщення під літ. «Ц», загальною площею 159,6 кв.м та гаражі під літ. «О», загальною площею

166,4 кв.м, що входять до комплексу «Сукняна фабрика», розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Зазначала, що торги були проведені із порушенням вимог закону, а саме: порушено вимоги щодо місця проведення торгів; торги були проведені при наявності арешту на будівлю під літ. «О», накладеного ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 07 вересня 2006 року; її не було повідомлено про проведення торгів.

Беручи до уваги зазначене, просила визнати незаконними: прилюдні торги, які відбулись 08 квітня 2014 року у м. Одеса; протокол прилюдних торгів від

08 квітня 2014 року; акт державного виконавця від 09 квітня 2014 року; свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів від 17липня 2014 року.

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від

14 серпня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року, відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просила скасувати рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, ознайомившись із запереченнями на касаційну скаргу, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив із того, що при проведенні зазначених торгів не було допущено порушень, які б могли вплинути на їх результат.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками судів першої та апеляційної інстанцій з огляду на таке.

Судами встановлено, що 08 квітня 2014 року у м. Одеса за адресою:

м. Одеса, пл. 10 квітня, буд. 1, офіс 16, були проведені прилюдні тоги з реалізації нерухомого майна, що належало ОСОБА_3, а саме: складського приміщення під літ. «Ц», загальною площею 159,6 кв.м, гаражів під літ. «О», загальною площею 166,4 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1. Переможцем торгів стала ОСОБА_4, ціна продажу лота склала 80 263 грн 54 коп.

На підставі протоколу проведення прилюдних торгів від 08 квітня

2014 року № 1613423-6, акта державного виконавця відділу Державної виконавчої служби Татарбунарського районного управління юстиції про проведення прилюдних торгів від 09 квітня 2014 року, приватним нотаріусом Татарбунарського районного нотаріального округу Одеської області Монастирліу О.П. видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на зазначене вище нерухоме майно.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ч. 1 ст. 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених ч. ч. 1-3, 5, 6

ст. 203 цього Кодексу, зокрема у зв'язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (ст. ст. 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 (далі - Тимчасове положення).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_3 зазначала, що прилюдні торги відбулись з порушенням вимог п. п. 1.3, 3.11 Тимчасового положення.

Відповідно до п. 1. 3 Тимчасового положення реалізація нерухомого майна, на яке звернено стягнення, проводиться за місцем проживання, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.

Спеціалізованого організація протягом трьох робочих днів з дня публікації інформаційного повідомлення про проведення прилюдних торгів письмово повідомляє державного виконавця, стягувача та боржника про дату, час, місце проведення торгів, а також стартову ціну лоту (п. 3.11 Тимчасового положення).

Колегія суддів погоджується із висновками судів попередніх інстанцій, що оскільки ОСОБА_3 перешкоджала доступу до належного їй майна, при цьому за місцем її проживання були відсутні відповідні умови для організації торгів, проведення торгів у приміщенні ПП «Нива-В.Ш.», в якому створені належні умови, не може вважатись порушенням правил проведення прилюдних торгів, яке вплинуло на їх результат.

Відсутні також підстави вважати, що арешт частини нерухомого майна, накладений ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від

07 вересня 2006 року, який був скасований ухвалою Татарбунарського районного суду Одеської області від 28 квітня 2014 року, міг вплинути на результат торгів.

Крім того, згідно копій реєстрів від 07 березня 2014 року, 21 березня

2014 року (а.с. 151 ,153-155) ПП «Нива-В.Ш.» повідомляло, на підставі п. 3.11 Тимчасового положення, відділ Державної виконавчої служби Татарбунарського управління юстиції та ОСОБА_3 про проведення прилюдних торгів, що свідчить про відсутність порушень прав ОСОБА_3 на участь в зазначених торгах.

Доводи касаційної скарги зазначеного не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Доводи касаційної скарги, що судами попередніх інстанцій не було враховано, що оцінка майна була проведена більш як за шість місяців до проведення прилюдних торгів, не можуть бути взяті до уваги, оскільки не заявлялись позивачем при зверненні до суду із даним позовом та не були предметом розгляду у судах попередніх інстанцій.

При цьому посилання ОСОБА_3 про порушення її прав, у зв'язку із реалізацією майна за нижчою ціною, ніж та, що визначена звітом про оцінку майна від 07 квітня 2014 року, є безпідставними, оскільки ні в суді першої, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 не зазначала про зазначене порушення її прав та не надавала доказів того, що дані порушення при проведенні торгів вплинули на їх результат.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційний суд перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами першої та апеляційної інстанцій при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст.ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 343-345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 14 серпня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: І.М. Завгородня

В.М.Коротун

Л.М.Мазур

О.В. Попович