У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Парінова І.К., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу та нарахованих відсотків,

в с т а н о в и в:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), обґрунтовуючи вимоги тим, що 28 лютого 2014 року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк», у відділенні, що розташоване по вул. Щербака, 12 у м. Севастополь Автономної Республіки Крим, було укладено договір банківського вкладу (депозиту) № SАМDNWFD500. Предметом договору є розміщення депозитного вкладу у розмірі 20 000 тисяч доларів США на строк 3 місяці, із виплатою відсотків на суму депозитного вкладу із розрахунку 8,5 % річних. Сплата відсотків повинна була здійснюватись щомісячно. Посилаючись на те, що банк відмовляється повертати суму банківського вкладу та нараховані відсотки по ньому, позивач просив, стягнути на його користь з ПАТ КБ «ПриватБанк» грошові кошти за договором банківського вкладу у розмірі 20 000 доларів США, що за курсом Національного Банку України (далі - НБУ) станом на 30 лютого 2015 року еквівалентно 600 200 грн та заборгованість за невиплачені відсотки за три місяці, що за даним договором у розмірі 425 доларів США, що еквівалентно 12 754 грн 25 коп.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року, позов задоволено. Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» (, місце знаходження юридичної особи: 49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50) на користь ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1, 61166) грошові кошти за договором банківського вкладу від 28 лютого 2014 року № SАМDNWFD500 у розмірі 20 000 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2015 року еквівалентно 438 655 грн 68 коп., нараховані відсотки за даним договором у розмірі 425 доларів США, що за курсом НБУ станом на 15 грудня 2015 року еквівалентно 9 321 грн 43 коп.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду й справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У касаційній скарзі заявник також порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду.

Клопотання підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини свідчать про пропущення процесуального строку з поважних причин.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина 1 статті 335 ЦПК України).

Встановлено, що оскаржуване рішення суду першої інстанції та ухвала апеляційного суду постановлені з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують.

Так, задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (стаття 212 ЦПК України), з урахуванням фактичних обставин справи і вимог статей 10, 60 ЦПК України та керуючись ст. 1059 ЦК України, обґрунтовано виходили із того, що між сторонами на підставі укладеного між ними договору банківського вкладу існують грошові зобов'язання, які відповідачем не виконуються.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи заявника стосовно відсутності мокрих печаток на договорі банківського вкладу та квитанції про внесення грошових коштів, оскільки під час розгляду справи судом першої інстанції на підтвердження факту укладення між сторонами договору банківського вкладу представником ОСОБА_2 було надано оригінали відповідного договору та квитанції про внесення грошових коштів, які відповідали встановленим законом вимогам.

Також, судами зроблено правильний висновок про те, що позивачем була направлена на адресу відповідача вимога про видачу банківського вкладу, яка була банком отримана, оскільки факт відправлення та отримання вимоги підтверджується квитанцією про поштове відправлення та опису від 15 листопада 2014 року.

Згідно з пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги і зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції та ухвали апеляційного суду не дають підстав для висновку про те, що судомдопущено порушення або неправильне застосування норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, та зазначені доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись пунктом 5 частини 4 статті 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити.

Поновити публічному акціонерному товариству комерційному банку «ПриватБанк» строк на касаційне оскарження рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення банківського вкладу та нарахованих відсотків, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 20 квітня 2016 року.

Копію цієї ухвали та додані до касаційної скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ І.К.Парінова