печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 березня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Фаркош Ю.А.,

при секретарі Заїкіній Д.І., Мудрак О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укоопспілка», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «АБ «Укооспілка» про визнання незаконним звільнення, зобов»язання відновити становище, яке існувало до звільнення позивача шляхом скасування рішення та наказу про звільнення, стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, позовні вимоги за яким неодноразово уточнював шляхом збільшення розміру позовних вимог та в частині їх предмету, просив: визнати незаконним звільнення позивача з посади голови правління ПАТ «АБ «Укооспілка» рішенням Спостережної ради ПАТ «АБ «Укооспілка» від 14.11.2014 на підставі п.4 ст. 40 КЗпП України; зобов»язати відповідача відновити становище, яке існувало до звільнення позивача шляхом скасування рішення Спостережної ради ПАТ АБ «Укооспілка» від 14.11.2014 та наказ т.в.о. голови правління ПАТ «АБ «Укооспілка» від 17.11.2014 № 141 к/тр; стягнути компенсацію за затримку розрахунку при звільненні 992 558, 34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 12.04.2012 позивача прийнято на роботу на посаду голови правління банку на умовах безстрокового трудового договору.

Незаконність звільнення пояснює наступним.

З 18.07.2014 ОСОБА_1 вибув у чергову оплачувану відпустку на 84 календарних дні до 10.10.2014, під час якої з 23.07.2014 по 01.08.2014 перебував на лікарняному. 10.10.2014 позивач вийшов на роботу та подав заяву про звільнення з займаної посади за власним бажанням з 13.10.2014. Разом з тим, 17.10.2014 позивач дізнався, що 18.07.2014 він відсторонений від виконання обов»язків голови правління банку, відсторонення позивача від посади відбулась 17.07.2014 без відома та присутності позивача, хоча в цей день він перебував на робочому місці. Оскільки працівники банку перестали виконувати накази та розпорядження позивача, він звернувся з заявою про видачу довідки про нараховану заробітну плату та відпускні, однак цю довідку не видали. Посилаючись на те, що звільнення в період відпустки є необгрунтованим, дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення відповідач застосував пізніше місячного строку з дня виявлення, до застосування дисциплінарного стягнення у позивача не були відібрані письмові пояснення, про застосування дисциплінарного стягнення позивач не був повідомлений під розписку, просить задовольнити позов в повному обсязі.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, мотивуючи наведеними вище обставинами.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи їх безпідставністю, надав письмові заперечення (а.с. 34-37, 110).

Під час розгляду справи ухвалою суду було залучено третю особу - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію ПАТ «АБ «Укоопспілка».

Представник третьої особи в судове засідання після оголошення перерви не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, а тому суд розглянув справу у його відсутність, оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін.

Допитаний як свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив факт відсутності позивача на робочому місці з 21.07.2014 по 10.10.2014 та вказав, що Голова Правління ОСОБА_1 був присутнім під час засідання 17.07.2014 та прийняття рішення Спостережної Ради про відсторонення ОСОБА_1 від посади, однак підписувати протокол відмовився. Після відсторонення від посади ОСОБА_1 категорично відмовився передавати речі та цінності та підписувати будь - які документи, 18.07.2014 (п»ятниця) зачинив свій робочий кабінет, ключ від кабінету забрав з собою, після чого з 21.07.2014 по 10.10.2014 на роботі не з»являвся.

Заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_3, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 12.04.2012 позивача прийнято на роботу на посаду Голови Правління банку на умовах безстрокового трудового договору.

17.07.2014 о 10 год. 00 хв. засіданням Спостережної ради ПАТ «АБ Укооспілка» ОСОБА_1 з 18.07.2014 відсторонено від виконання обов»язків Голови Правління, призначено т.в.о. Голови Правління ОСОБА_3 ( а.с. 8-12).

Доводи позивача про те, що він дізнався про це рішення лише 17.10.2014 спростовуються показами свідка ОСОБА_3, які узгоджуються з відомостями табелю обліку робочого часу у відповідний період про присутність ОСОБА_1 на робочому місці в день прийняття рішення Спостережною Радою банку 17.07.2016, а тому стверджувати про те, що йому не було відомо про прийняте рішення, не представляється можливим ( а.с. 214-218)

Відповідно до ст.40 ч.1 п.4 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк може бути розірваний власником у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов'язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Згідно з ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 був відсутній на робочомі місці в період з 21.07.2014 по 10.10.2014.

Так, відповідно до актів від 21.07.2014, 01.08.2014, 01.09.2014, 01.10.2014 та 03.11.2014, ОСОБА_1 був відсутній на роботі 21.07.2014, 01.08.2014, з 21.07.2014 по 31.07.2014, з 01.08.2014 по 29.08.2014, з 01.09.2014 по 30.09.2014, з 01.10.2014 по 31.10.2014 ( а.с.176-181).

Крім того, відсутність позивача на робочому місці у вказаний період підтверджується і витягом із журналу обліку робочого часу (а.с. 214-218).

Факт відсутності позивача на роботі в період з 21.07.2014 по 10.10.2014 не оспорювався представником позивача протягом судового розгляду.

До вирішення питання про накладення дисциплінарного стягнення на позивача, ПАТ АБ «Укооспілка» направлявся лист ОСОБА_1 від 17.10.2014 щодо надання інформації з приводу відсутності на робочому місці, зокрема і у вказаний період відповідно до положень ст. 149 КЗпП України (а.с. 41).

Згідно власноручних пояснень ОСОБА_1 від 17.10.2014 він у період з 18.07.2014 по 10.10.2014 перебував у відпустці, а 10.10.2014 подав заяву про звільнення, про відсторонення від посади рішенням спостережної ради йому не відомо, з 13.10.2014 він знаходиться на робочому місці ( а.с.41).

Разом з тим, ці доводи спростовуються табелем обліку робочого часу ПАТ АБ «Укооспілка» за період з 07.2014 по 10.2014, в якому відсутні дані щодо перебування ОСОБА_1 у відпустці, натомість містять відомості щодо відсутності ОСОБА_1 на робочому місці з нез»ясованих причин.

Крім того, в реєстрі наказів тимчасового строку зберігання за період з 01.01.2014 по 30.09.2014, відсутній наказ « Про відпустку Голови правління ОСОБА_1», а під № 111 к/тм, на який посилається позивач, а значиться інший наказ від 21.07.2014 «Про надання відпустки ОСОБА_4, головному економісту відділу банківських послуг та операцій з цінними паперами» ( а.с. 40, 224-227).

Також в особовій картці працівника ОСОБА_1 (а.с.78,79), відсутній запис про відпустку ОСОБА_1 на підставі наказу № 111 к/тм від 17.07.2014.

Дана обставина також підтверджуться службовою запискою заступника головного бухгалтера ОСОБА_5 від 22.10.2014 про те, що відділ внутрішньобанківських операцій, податкового обліку та звітності не отримував наказу про щорічну відпустку ОСОБА_1 і відпускні в 2014 йому не нараховувались.

18.07.2014 ОСОБА_3 приступив до т.в.о. Голови правління ПАТ АБ «Укооспілка».

Про відсутність на робочому місці, позивач т.в.о. Голови правління ПАТ АБ «Укооспілка» ОСОБА_3 не повідомляв, про що повідомив свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Також ОСОБА_3 в судовому засіданні категорично ствердив, що заяв від ОСОБА_1 про відпустку він не бачив, накази про відпустку ОСОБА_1 не видавались.

Таким чином, судом встановлено, що з 21.07.2014 по 10.10.2014 позивач не з»явився на роботу без поважних причин.

Оскільки чинним законодавством надано право вибору власнику або уповноваженому ним органу на застосування одного з видів дисциплінарного стягнення, то Спостережною радою відповідача ПАТ АБ «Укооспілка» застосовано до позивача за прогул без поважних причин дисциплінарне стягнення у вигляді його звільнення із займаної посади, про що видано наказ № 141 к/тр від 17.11.2014 про звільнення позивача з посади Голови правління ПАТ АБ «Укооспілка» з 18.07.2014, за прогули без поважних причин в період з 21.07.2014 по 17.10.2014 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України (а.с. 38, 39).

Витяг з протоколу спостережної ради та наказ про звільнення був направлений на адресу позивача цінним листом від 18.11.2014 ( а.с.42-43).

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП ( 322-08 ), суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Надані позивачем в додатку до позову світлокопії заяв про звільнення від 10.10.2014, повідомлення від 21.10.2014 з додатком, не є належними та допустими доказами в розумінні ст.ст. 59, 60 ЦПК України, оскільки не містять підпису уповноваженої особи ПАТ «АБ «Укооспілка», а тому стверджувати про факт отримання цих документів уповноваженою особою ПАТ «АБ «Укооспілка», не представляється можливим.

Крім того, представлена позивачем світлокопія наказу від 17.07.2014 № 111к/тм не містить власноручного запису ОСОБА_3 про те, що він ознайомлений з наказом (а.с.4), а тому стверджувати про те, що вказана світлокопія документа є належним та допустимим доказом в розумінні ст.ст. 59, 60 ЦПК України, також не представляється можливим.

Дані пояснення підтверджуються поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 про те, що після відсторонення від посади згідно рішення Спостережної ради від 17.07.2014 ОСОБА_1 категорично відмовився передавати речі та цінності, які зберігались в сейфі в кабінеті, підписувати акти прийому-передачі, як і будь - які інші документи, 18.07.2014 (п»ятниця) після рішення Спостережної Ради зачинив свій робочий кабінет, ключ від кабінету забрав з собою, після чого з 21.07.2014 по 10.10.2014 на роботі не з»являвся.

Службовою запискою юрисконсульта відділу юридичної супроводження ПАТ АБ «Укооспілка» Чкадуа С.Г. від 28.08.2014 на ім»я т.в.о. Голови правління ПАТ АБ «Укооспілка» повідомлено, що під час лютневих подій 2014 на Майдані Незалежності виникла реальна загроза знищення майна банку (підпалу будівлі по вул. Хрещатик, 7/11 в м. Києві), Головою правління банку ОСОБА_1 були вилучені з сейфу трудові книжки працівників банку, після стабілізації ситуації ОСОБА_1 повернув трудові книжки працівників, крім власної трудової крижки та станом на 29.08.2014 свою трудову книжку до банку не повернув ( а.с.45).

Також суд надає оцінку тій обставині, що посилаючись в позові на протиправність звільнення у зв»язку з перебуванням в цей період у відпустці, ОСОБА_1 пред»явив вимогу про розрахунок 06.03.2015 та отримав компенсацію за невикористану відпустку 84 дні у сумі 165 547,24 грн. ( а.с. 112,113).

Відповідно до ч. 3 ст. 149 КЗпП України при обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Таким чином, з урахуванням тривалого часу відсутності ОСОБА_1 на робочому місці без поважних причин, наказом № 141 к/тр від 17.11.2014 позивача звільнено з посади Голови правління ПАТ «АБ «Укооспілка» за прогули без поважних причин в період з 21.07.2014 по 17.10.2014, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, з причинами та підставами якого суд погоджується.

В день звільнення позивач на лікарняному не перебував.

22.01.2015 рішенням виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб в АБ «Укооспілка» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Постановою правління Національного банку України від 22.01.2015 № 32 ПАТ АБ «Укооспілка» віднесено до категорії неплатоспроможних.

22.04.2015 Постановою правління Національного банку України від 22.04.2015 відкликано банківську ліцензію ПАТ «АБ «Укооспілка».

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 83 від 23.04.2015 розпочато процедуру ліквідації ПАТ АБ «Укооспілка» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку.

Таким чином, позивачем не доведені позовні вимоги, обставини, на які позивач посилається як на підставу для задоволення позову не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні, а тому, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог про визнання незаконним звільнення позивача; зобов»язання відповідача відновити становище, яке існувало до звільнення шляхом скасування рішення Спостережної ради від 14.11.2014 та наказу т.в.о. голови правління ПАТ АБ «Укооспілка» від 17.11.2014 № 141 к/тр.

Також суд дійшов висновку і про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача на його користь компенсації за затримку розрахунку, оскільки під час розгляду справи в суді з позивачем був проведений остаточний розрахунок, що підтверджується відповідними платіжними документами (а.с. 102, 104-105).

Таким чином, у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 40, 57, 139, 147, 117 КЗпП України, ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укоопспілка», третя особа Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію АБ «Укооспілка» про визнаня незаконним звільнення, зобов»язання відновити становище, яке існувало до звільнення позивача шляхом скасування рішення та наказу про звільнення, стягнення компенсації за затримку розрахунку при звільненні, - відмовити повністю.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його

проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва.

Суддя Ю.А.Фаркош