Справа № 645/3115/16-ц
Провадження № 2/645/1956/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06 жовтня 2016 р. м. Харків
Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Федорової О.В.,
при секретарі судового засідання Петленко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом:
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради
про надання дозволу на виїзд за межі України, -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до Фрунзенського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, в якому з урахуванням уточнень, прийнятих судом до розгляду, просила суд надати дозвіл неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на одноразовий виїзд за межі України до Сполучених Штатів Америки без супроводу батька ОСОБА_2, до своєї бабусі ОСОБА_4 на період з 15.10.2016 року по 30.12.2016 року в супроводі уповноваженої нею особи. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з ОСОБА_2 вона перебувала у зареєстровано шлюбі з 29.10.2002 року. Від спільного життя вони мають доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає та знаходиться на утриманні матері. Відповідач на початку вересня 2013 року пішов із сім'ї. Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року шлюб між сторонами розірваний. Мати відповідача ОСОБА_4 тривалий час проживає у Сполучених Штатах Америки та має громадянство цієї країни. Влітку 2015 року з запрошенням останньої відповідач з дитиною з нотаріально оформленого дозволу позивача їздили до бабусі дитини - ОСОБА_4 в США, проте після їх повернення в України, відповідач з листопада 2015 року без пояснення причини перестав спілкуватись з дитиною, його місцезнаходження позивачеві не відоме. У зв'язку з наведеним, позивач позбавлена можливості отримати дозвіл у відповідача на виїзд дитини до США на осінні канікули до її бабусі, що стало підставою для її звернення до суду із зазначеним позовом.
У судовому засіданні позивач позов підтримала та просила його задовольнити та наголосила, що нею вже замовлені та придбані авіаквитки на ім'я дитини на 20.10.2016 року з України до США, та на 11.11.2016 року з США до України, копії яких надані позивачем до матеріалів справи, у зв'язку з чим просила суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька в супроводі уповноваженої нею особи на вказаний період, та просила вказати в рішенні суду про надання дозволу співробітникам авіакомпанії МАУ супроводжувати та вивозити її дитину без супроводу батьків.
Відповідач у судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про час слухання справи шляхом направлення судової повістки за місцем реєстрації, а також телеграми, яка не була вручена у зв'язку з відсутністю адресата. У відповідності до приписів ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.
Представник Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, матеріали справи містять заяву представника третьої особи про розгляд справи за його відсутності, в якій він просив ухвалити рішення на розсуд суду з урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.
Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2002 року (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 від 29.10.2002 року).
Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, серії НОМЕР_2 від 19.11.2004 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками дитини (а.с. 6).
Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.10.2013 року по справі № 645/8923/13-ц шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірваний (а.с. 5).

Відповідно до довідки про склад сім'ї за адресою: АДРЕСА_1, що належить позивачу зареєстровані: ОСОБА_1 (власник), ОСОБА_2 (чоловік), ОСОБА_7 (син) та ОСОБА_3 (дочка) (а.с. 7).

Позивач наголосила, що відповідач пішов із сім'ї у вересні 2013 року, а спілкуватись з дитиною перестав з листопада 2015 року, його місцезнаходження їй не відомо.

Згідно з ч. 2 ст. 154 СК України батьки мають право звертатися до суду за захистом прав та інтересів дитини.

Статтею 313 Цивільного Кодексу України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей громадян України визначено Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадяни України» від 21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ від 27 січня 1995 року № 57 «Про затвердження Правил перетинання державного кордону громадянами України», Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами).

Правила перетинання державного кордону громадянами України, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 із змінами і доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків.

Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231 (із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон.

Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду.

З огляду на викладене діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків.

Судом встановлено, що позивач бажає направити дитиною ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до її рідної бабусі, яка постійно мешкає в США, але без нотаріально посвідченої згоди на те батька малолітньої доньки, позивач це зробити не може.

Відповідно до посилань позивача місцезнаходження батька дитини на цей час не відоме.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Намір позивача тимчасово направити свою малолітню доньку до бабусі в США відповідає інтересам її дитини.

У зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та надання дозволу на тимчасовий виїзд малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, за кордон до бабусі дитини на період з 20.10.2016 року по 11.11.2016 року.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для задоволення клопотаня позивача про зазначення в рішенні суду про надання дозволу співробітникам авіакомпанії МАУ супроводжувати та вивозити її дитину без супроводу батьків, у зв'язку з його безпідставністю та необґрунтованістю.

Судові витрати суд залишає за позивачем на підставі її усної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 57, 60, 61, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Надати дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України із перетинанням державного кордону України до Сполучених Штатів Америки неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди та супроводу її батька ОСОБА_2, на період з 20.10.2016 року по 11.11.2016 року, в супроводі інших осіб, уповноважених її матір'ю ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, через Фрунзенський районний суд м. Харкова. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Федорова