Справа № 373/545/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2016 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд

Київської області в складі:

головуючого судді Керекези Я.І.

з участю секретаря Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Нова лінія» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати,-

встановив:

Представник позивача ОСОБА_2 04 квітня 2016 року звернувся до суду із позовом і просить, з врахуванням уточнених позовних вимог, поновити ОСОБА_1 на посаді продавця непродовольчих товарів ПАТ „Нова лінія та стягнути з відповідача заробітну плату за час вимушеного прогулу з 02 березня 2016 року по 25 травня 2016 року в розмірі 7689 грн. 10 коп.

Посилається на те, що позивач працював на посаді продавця непродовольчих товарів Торгівельного центру № 6 ТОВ „Нова лінія відповідно до наказу № НЛ-6/48-К від 16 квітня 2015 року. 01 березня 2016 року ОСОБА_1 був звільнений з посади за ч.2 ст.41 КЗпП України в звязку з втратою довір`я. Вважає звільнення ОСОБА_1 було проведено з порушення норм законодавства. Позивач за своєю посадою та функціональними обовязками не пов`язаний з безпосереднім обслуговуванням цінностей. Позивач не обслуговував грошові, товарні та культурні цінності, а за своїми повноваженнями виконував консультативні функції, не був зайнятий прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом матеріальних цінностей. Позивач не вчиняв жодних винних дій, які могли б давати підстави для звільнення його в зв`язку з втратою довір`я. Крім того, звільнення позивача відбулося без погодження профспілкового органу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2. позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що відповідач мав достатні фактичні та правові підстави для розірвання трудового договору з позивачем з ініціативи власника за п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України Позивач при прийнятті на роботу ознайомився з посадовою інструкцією, правилами внутрішнього трудового розпорядку та умовами праці, про що свідчить власноручно зроблений ним підпис. Крім того, згідно укладеного з позивачем договору про повну матеріальну відповідальність від 16 квітня 2015 року позивач зобовязувався дбайливо ставитися до ввірених йому матеріальних цінностей, вживати всіляких заходів до запобігання їх розкраданню, нестачі, вчасно повідомляти адміністрацію (ПрАТ „Нова лінія) про будь-які обставини, що загрожують збереженню ввірених йому цінностей, брати участь в інвентаризації. Одним із функціональних обов`язків продавця непродовольчих товарів є маркування товару штриховими кодами та здійснення контролю за їх наявністю та правильністю. В заяві на імя директора торгівельного центру ПрАТ „Нова лінія позивач визнав, що дозволив знайомому у своїй присутності переклеїти штрих-код з дешевої палатки на дорогу з метою її придбання за ціною дешевої палатки. Позивач знав про ці дії та розумів злочинну мету таких дій. Такі дії позивача дають підставу до втрати довір`я до нього з боку власника, що і стало підставою для розірвання трудового договору з ініціативи власника на підстав п.2 ч.1 ст.41 КЗпП України.

Судом встановлено наступне.

Позивач працював на посаді продавця непродовольчих товарів ПрАТ „Нова лінія, про що свідчить копія наказу № НЛ-6/48-К від 16 квітня 2015 року (а.с.42).

16 квітня 2015 року позивач написав заяву про прийняття його на посаду продавця непродовольчих товарів, в якій особисто розписався про те, що він ознайомлений з Правилами внутрішнього трудового розпорядку, посадовою інструкцією, умовами праці та наявністю на робочому місці небезпечних та шкідливих виробничих факторів (а.с.43).

Про те, що позивач ознайомився з посадовою інструкцією свідчить його підпис в Програмі адаптації продавця непродовольчих товарів (а.с.39-41).

16 квітня 2015 року між позивачем та ПрАТ „Нова лінія був укладений договір про повну матеріальну відповідальність, відповідно до якого працівник приймає на себе повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей і зобов`язується :

а) дбайливо ставитись до ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей, вживати всіляких заходів для запобігання їх нестачі, розкраданню, знищенню, псуванню, стратам;

б) вчасно повідомляти адміністрацію про будь-які обставини, що загрожують збереженню ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей;

в) брати участь в інвентаризації ввірених йому адміністрацією матеріальних цінностей (а.с.70).

Відповідно до Посадової інструкції до функціональних обов`язків продавець непродовольчих товарів :

-контролює наявність товарів у торговельній секції, перевіряє якість, терміни придатності товарів, перевіряє наявність і відповідність маркування, цінників на товарах;

- здійснює повну передпродажну підготовку товарів (перевірку найменування, кількості, комплектності, ціни, відповідності маркування, огляд зовнішнього вигляду, наявність штрих-кодів, інше);

- у випадку виявлення товарів, які не відповідають вимогам передпродажної підготовки, усуває недоліки, якщо це можливо повідомляє про це своєму безпосередньому керівникові, а в деяких випадках і адміністрації підприємства;

- здійснює контроль за збереженням товарів, торговельного устаткування й інших матеріальних цінностей. У разі виявлення порушень терміново повідомляє керівництво (а.с.44- 47).

19 лютого 2016 року співробітниками служби безпеки та відділу 10 „Сад і город була проведена перевірка товарних залишків в Торговому центрі „Нова лінія (м.Бориспіль) по групах : „Товари для відпочинку, „Агроволокно, „Сітка. Актом проведеної інвентаризації встановлено нестачу по деяких групах товарів на загальну суму 5166 грн. 10 коп. Серед відсутніх товарів палатка туристична 4-х місна вартістю 1998 грн. 00 коп. Кількість палаток туристичних 2-х місних вартістю 359 грн. при проведенні інвентаризації виявлено на одну одиницю більше (а.с.37-38).

В матеріалах справи маються відомості планової інвентаризації, відомості міжмаркетового та внутрішнього переміщення товарів, на яких є підпис позивача ОСОБА_1. Як показав позивач, допитаний в якості свідка, на підставі цих відомостей він приймав товар зі складу , розміщував його в торгівельному залі, слідкував за їх наявністю.

Із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 19 лютого 2015 року до нього підійшов знайомий йому чоловік ОСОБА_4 та запропонував йому переклеїти штрих-код із дешевої палатки на дорогу. Від відмовився це робити. ОСОБА_4 сам переклеїв штрих-код і пішов на касу. Свою вину в тому, що дозволив йому це робити, визнає, розкаюється у вчиненому (а.с.27).

Із письмової заяви ОСОБА_1, адресованої на імя Директора торгівельного центру № 6 ПрАТ „Нова лінія , вбачається, що позивач визнає свою провину в тому, що дозволив в своїй присутності ОСОБА_4 переклеїти штрих-код з дешевої палатки на дорогу (а.с.26).

В судовому засіданні позивач та його представник зазначили, що вищезазначені заяви ОСОБА_1 писав під тиском начальника служби охорони ОСОБА_5

Допитаний в якості свідка позивач ОСОБА_1 зазначив, що не бачив, як ОСОБА_4 переклеював штрихкоди, писав ці пояснення під психологічним тиском ОСОБА_5, оскільки останній погрожував звільненням та зверненням до поліції з приводу даного інциденту, а позивач хотів і надалі працювати

25 лютого 2016 року директор ПрАТ „Нова лінія ОСОБА_6 звернувся до начальника Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області із заявою про вжиття заходів реагування стосовно громадянина ОСОБА_4, який вступивши в злочинну змову з продавцем ПрАТ „Нова лінія ОСОБА_1, шахрайським шляхом здійснювали викрадення товарних цінностей з відділу „Сад, город торгівельного центру ПрАТ „Нова лінія (а.с.25).

26 лютого 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про те, що в невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_1, перебуваючи в приміщенні ПрАТ „Нова лінія, що розташоване по вул.Горбатюка, 2 в м.Бориспіль Київської області, шляхом обману, заволодів майном магазину. Правова кваліфікація даного кримінального правопорушення за ч.1 ст.191 КК України. Кримінальному провадженню було присвоєно № 0000453 (а.с.24).

З копії трудової книжки позивача вбачається, що 01 березня 2016 року позивач був звільнений з посади продавця непродовольчих товарів на підставі п.2 ст.41 КЗпП України в зв`язку з втратою довір`я (а.с.5).

Відповідно до довідки ПрАТ „Нова лінія № 718 від 14 квітня 2016 року середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 за період з січня по лютий 2016 року становить 90 грн. 46 коп.(а.с.28).

Відповідно до копії штатного розпису ПрАТ „Нова лінія оклад продавця непродовольчих товарів відділу „Сад, город становить 5220 грн. (а.с.29-31).

Відповідно до ч.2 ст.41 КЗпП України трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у випадках винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довіря до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Товар у розумінні п. 2 ст. 41 КЗпП України це матеріальні цінності, що прийнятті на зберігання, що зберігаються на складі, що відпускаються зі складу, з торгового залу, іншого сховища. Безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо.

Відповідно до п.28 постанови Пленуму Верховного Суду України № від „Про практику розгляду судами трудових спорів безпосереднім обслуговуванням грошових і товарних цінностей є їх прийняття, збереження, транспортування, розподіл тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 134 КЗпП України, відповідно до законодавства працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли між працівником і підприємством, установою, організацією відповідно до статті 135-1 цього Кодексу укладено письмовий договір про взяття на себе працівником повної матеріальної відповідальності за незабезпечення цілості майна та інших цінностей, переданих йому для зберігання або для інших цілей

В силу ст. 135-1 цього Кодексу, письмові договори про повну матеріальну відповідальність може бути укладено підприємством, установою, організацією з працівниками (що досягли вісімнадцятирічного віку), які займають посади або виконують роботи, безпосередньо зв'язані із зберіганням, обробкою, продажем (відпуском), перевезенням або застосуванням у процесі виробництва переданих їм цінностей. Перелік таких посад і робіт, а також типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність затверджуються в порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до р.2 Переліку посад і робіт, які заміщаються і виконуються робітниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для збереження, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесу виробництва, а також типового договору про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, затв. Постановою Держкомпраці СРСР від 27.12.1977 № 447/24, з працівником, який виконує роботи по продажу (відпуску) товарів (продукції), їх підготовці до продажу незалежно від форм торгівлі і профілю підприємства (організації), можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність.

Проаналізувавши посадову інструкцію продавця непродовольчих товарів, договір про повну матеріальну відповідальність, укладений з позивачем, який є чинним і не оскаржувався, з врахуванням вищезазначеної норми Переліку посад і робіт, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 був працівником, яки безпосередньо обслуговує товарні цінності, а тому міг бути звільнений за ч. 2 ст. 41 КЗпП України.

Підставою для розірвання трудового договору у звязку з втратою довіри є здійснення працівником винних дій. Форма вини при цьому значення не має.

В матеріалах справи є копії заяв позивача, адресованих на імя адміністрації відповідача, в яких він визнає себе винним у вчиненні вчинку, що став підставою для втрати до нього довіри з боку керівництва ПрАТ „Нова лінія.

Показання, які надав позивач в якості свідка, щодо того, що він писав ці пояснення під психологічним тиском ОСОБА_5, оскільки останній погрожував звільненням та зверненням до поліції з приводу даного інциденту, а позивач хотів і надалі працювати, суд не вважає належними і розцінює як намагання ОСОБА_1 уникнути відповідальності, виходячи з наступного. Позивач ОСОБА_1 зазначив, що написав заяви, боячись, що буде звільнений з роботи. Однак ОСОБА_5, сі слів самого позивача, не є за посадою тим працівником, який має адміністративний вплив на ОСОБА_1 і має змогу вирішувати питання щодо прийняття чи звільнення з посади. Крім того, на думку суду, погроза зверненням до поліції, в даному випадку, для особи, яка не вчинила будь-якого протиправного діяння, не є психологічним тиском і підставою написання заяв про вчинення певних дій і визнання себе винним у їх вчиненні, оскільки саме написання таких заяв може бути підставою для звернення до правоохоронних органів.

Інших доказів того, що заяви були написані під тиском, встановлено не було.

ОСОБА_1 особисто показав, що йому відомі наслідки переклеювання штрихкодів на товарі, зокрема і можливість придбати дорожчий товар за низькою ціною, що в свою чергу призведе до матеріальної шкоди підприємству у вигляді недоотримання коштів за певний товар.

Суд не може взяти до уваги позицію позивача та його представника щодо не ознайомлення позивача з посадовою інструкцією, а тому і незнання їх в повній мірі, оскільки факт ознайомлення підтверджується власноручними підписами позивача на наказі про прийняття на посаду та в Програмі адаптації продавця непродовольчих товарів. Крім того, суд не може взяти до уваги доводи представника позивача щодо такого порушення норм чинного законодавства, як проведення звільнення ОСОБА_1 без погодження із виборним органом профспілкової організації чи представника трудового колективу, оскільки на підприємстві профспілкова організація не створена, що в контексті норм ст. 43 КЗпП України, не потребує такого погодження, а колективний договір, що був досліджений в судовому засіданні, не передбачає необхідності погоджувати накази про звільнення з представником трудового колективу.

З врахуванням вищевикладеного, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що звільнення позивача ОСОБА_1 є законним, підстави для його поновлення на посаді відсутні, тому позов не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 41, 43, 134, 135-1 КЗпП України, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 79, 88, 212, 213, 218 ЦПК України, суд ,-

вирішив :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Нова лінія» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати, відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Складання повного рішення вчинено 30.05.2016.

Суддя Я.І.Керекезаз