Справа № 142/1683/15-ц Провадження № 22-ц/772/3245/2016Головуючий в суді першої інстанції ОСОБА_1
Категорія 54 Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

Іменем України

29 листопада 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтка Ю.Б., Міхасішина І.В.,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_3 до Піщанського районного центру соціальних служб сімї, дітей та молоді про зарахування на посаду фахівця з соціальної роботи, -

встановила:

ОСОБА_3 звернувся в районний суд з позовом до Піщанського районного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді (далі Піщанського РЦСССДМ) про зарахування на посаду фахівця із соціальної роботи.

В обґрунтування позову посилався на те, що перебуваючи на обліку в якості безробітного у Піщанському районному центрі зайнятості з 12 квітня 2010 року, він 22 березня 2013 року звернувся до відповідача із заявою про зарахування на вакантну посаду фахівця із соціальної роботи, проте листом Піщанського РЦСССДМ від 09.04.2013 року йому було відмовлено у призначенні на дану посаду на підставі рекомендації робочої групи, яка на своєму засіданні вирішила, що його освіта не відповідає кваліфікаційним вимогам.

Позивач вважає дану відмову необґрунтованою, так як з листа директора Піщанського РЦСССДМ він дізнався про те, що ніякого розпорядження голови райдержадміністрації чи іншого розпорядження про створення робочої групи, яка вирішувала б питання відповідності кваліфікаційним вимогам кандидатів на посаду фахівця із соціальної роботи, не існує, а відтак в директора центру не було жодних правових підстав посилатися на рішення робочої групи від 09.04.2013 року і відмовляти йому в працевлаштуванні.

Крім того, вважаючи дану обставину нововиявленою, позивач звертався до суду із заявою про перегляд рішення Піщанського районного суду від 08 листопада 2013 року, яким йому відмовлено у задоволенні позову до Піщанського РЦСССДМ з інших підстав, у звязку з нововиявленими обставинами, проте судовими рішеннями йому було відмовлено у задоволенні заяви на підставі того, що ця обставина є не нововиявленою, а новою обставиною, що може бути підставою для подання нового позову.

З цієї підстави просив зобовязати Піщанський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді Вінницької області в особі його директора зарахувати його на посаду фахівця із соціальної роботи з 22 березня 2013 року, а також стягнути з відповідача на його користь зарплату за час вимушеного прогулу за період з 22 березня 2013 року по день винесення судового рішення.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року в задоволенні позову відмовлено повністю в звязку зі спливом строку позовної давності і відсутністю підстав для його поновлення.

Не погодившись із рішенням позивач ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправосудність судового рішення, просить його скасувати і ухвалити нове про задоволення його позовних вимог у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_3, який брав участь в судовому засіданні апеляційного суду в режимі відеоконференції, вимоги апеляційної скарги й доповнень до неї підтримав на умовах, викладених у них, і просив задовольнити.

Представник відповідача, повідомленого в установленому порядку про дату, час і місце судового засідання, до суду не зявився, виконуюча обовязки директора центру подала апеляційному суду заперечення проти апеляційної скарги, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляції та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно з статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд, зокрема, вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити і як розподілити між сторонами судові витрати.

Оскаржуване рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з того, що у звязку зі спливом строку позовної давності порушене право позивача не підлягає захисту.

Проте з таким висновком не можна погодитись, так як суд першої інстанції неповно зясував обставини, що мають значення для справи, вважав встановленими обставини, що мають значення для справи, які є недоведеними, та неправильно застосував норми матеріального права.

Згідно із частиною першою статті 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного в місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Отже за змістом цієї статті позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто перш ніж застосовувати позовну давність суд повинен зясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, суд відмовляє в позові у звязку зі спливом позовної давності за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Таким чином в даній справі доведенню підлягає наявність порушення трудових прав позивача у звязку з відмовою відповідача зарахувати його на посаду фахівця із соціальної роботи. При цьому слід враховувати, що рішенням Піщанського районного суду Вінницької області від 08 листопада 2013 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Піщанського РЦСССДМ про зобовязання зарахувати його на посаду фахівця із соціальної роботи з 22 березня 2013 року. Судом встановлено, що позивачу відмовлено в прийнятті на роботу у звязку з відсутністю певного освітнього рівня, який відповідає кваліфікаційним вимогам до посади спеціаліста, а не за ознаками, які охоплюються поняттям «дискримінація» - раса, колір шкіри, політичні, переконання тощо.

Отже в даній справі підлягає встановленню лише те, чи вплинула на законність відмови позивачеві в працевлаштування на посаду фахівця із соціальної роботи відсутність розпорядження голови райдержадміністрації чи іншого розпорядження про створення робочої групи, яка вирішувала питання відповідності кваліфікаційним вимогам кандидатів на посаду фахівця із соціальної роботи.

В матеріалах справи (а.с. 3) наявний лист директора Піщанського РЦСССДМ про те, що розпорядження про створення робочої групи для проведення співбесіди з особами, які претендують на посади фахівців із соціальної роботи центру, Піщанською РДА не видавалося (створювалося), оскільки зазначена посада не відноситься до посад державної служби, а за рекомендацією Вінницького обласного центру соціальних служб для сімї, дітей та молоді, була створена неофіційна робоча група, до складу якої включено директора, начальника відділу ЦСССДМ, за згодою та на розсуд запрошено керівника кадрової служби РДА, профільного заступника, представників інших субєктів соціальної роботи.

Разом з тим, відповідно до п. 9 Положень про Піщанський районний центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, затверджених розпорядженнями Піщанської районної державної адміністрації від 14.10.2013 року №276 і від 07.08.2015 року №267 саме директор районного центру приймає на роботу та звільняє з посади працівників районного центру (а.с. 112, 115).

Положення про Піщанський РЦСССДМ в цій частині відповідають Загальному положенню про центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 року №573 (із змінами, і доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2015 року №495).

Станом на момент виникнення спірних правовідносин березень-квітень 2013 року повноваження і діяльність центру та його посадових осіб були врегульовані Загальним положенням про центр соціальних служб для сімї, дітей та молоді, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.08.2004 року №1126, яка набрала чинності з 01.01.2005 року і діяла до 05.09.2013 року (далі Загальне положення).

Відповідно до п. 16 Загального положення директор центру, зокрема, керує діяльністю центру, несе відповідальність за виконання покладених на центр завдань, законність прийнятих ним рішень; утворює у центрі конкурсні та атестаційні комісії, організовує підвищення кваліфікації працівників центру, проводить атестацію державних службовців; призначає на посаду та звільняє з посади працівників центру.

Отже питання прийняття і звільнення працівників центру, законність прийнятих при цьому рішень, є виключною компетенцією і відповідальністю директора центру, яка і повідомила позивача про прийняте рішення відмову в прийнятті на відповідну посаду.

Врахування директором центру при цьому рішень чи висновків будь-яких дорадчих органів, робочих груп чи конкурсних комісій чи посилання на такі у листі-відмовіне змінює суті прийнятого рішення й не звільняє керівника від відповідальності за виконання покладених на центр завдань, законність прийнятих ним рішень.

При цьому відсутність у ОСОБА_3 відповідної освіти (кваліфікації) для зайняття посади фахівця із соціальної роботи вже була предметом розгляду суду, який в задоволенн і позовних вимог позивача з цих підстав відмовив.

Отже сама по собі відсутність розпорядження голови райдержадміністрації про створення робочої групи для проведення співбесіди з особами, які претендують на посади фахівців із соціальної роботи Піщанського РЦСССДМ не може бути підставою для визнання незаконною відмови ОСОБА_3 в прийнятті на відповідну посаду.

Таким чином, зазначена відмова не порушує прав і охоронюваних законом інтересів позивача, що є підставою для відмови в позові як в частині зобовязання відповідача зарахувати позивача на посаду фахівця із соціальної роботи з 22 березня 2013 року, так і в частині вимог про стягнення зарплати за час вимушеного прогулу, так як остання вимога є похідною.

Відповідно до п. 1, 3-4 ч. 1 ст. 308 ЦПК України неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи і порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права, є підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення.

Частиною 2 статті 309 ЦПК України встановлено, що норми матеріального права вважаються порушеними або неправильно застосованими, якщо застосовано закон, який не поширюється на ці правовідносини, або не застосовано закон, який підлягав застосуванню.

Керуючись ст. 304, 307, 309, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 21 вересня 2016 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_3 до Піщанського районного центру соціальних служб сімї, дітей та молоді про зарахування на посаду фахівця із соціальної роботи відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте протягом двадцяти днів з цього часу може бути оскаржене в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:/підпис/ ОСОБА_4
Судді: Згідно з оригіналом: Суддя апеляційного суду /підпис/ ОСОБА_5 /підпис/ ОСОБА_6 ОСОБА_4