У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Леванчука А.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Просто-страхування» до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Просто-страхування» (далі - ПрАТ «Просто-страхування») звернулося до суду із указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 серпня 2014 року ПрАТ «Просто-страхування» та ОСОБА_5 уклали договір страхування № ПК 003478 майнових інтересів власника автомобіля Volкswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1. 31 січня 2015 року в м. Києві на вул. Жилянській відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), учасниками якої були: автомобіль Toyota, державний номерний знак НОМЕР_2, яким керувала ОСОБА_6, автомобіль Great Wall, державний номерний знак НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_4, та застрахований автомобіль Volкswagen Passat, державний номерний знак НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_7 Постановою Шевченківського райсуду м. Києва від 06 березня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні ДТП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В результаті ДТП був пошкоджений автомобіль належний ОСОБА_5 Фактичні витрати страхової компанії, пов'язані з цим страховим випадком склали 150 733 грн 46 коп. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПАТ «СК «ХДІ Страхування» відповідно до полісу № АІ/4907722, за яким ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну (на одного потерпілого) становить 50 тис. грн, при цьому, франшиза складає 0,00 грн. 29 травня 2015 року ПАТ «СК «ХДІ Страхування» відшкодувало ПрАТ «Просто-страхування» затрати по виплаті страхового відшкодування в розмірі 50 тис. грн, але вказаної суми грошових коштів не достатньо для покриття збитків, яких зазнало ПрАТ «Просто-страхування» у зв'язку з даною подією, а тому позивач просив суд стягнути з ОСОБА_4 на користь позивача залишок збитку в розмірі 100 733 грн 46 коп.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року, позов ПрАТ «Просто-страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПрАТ «Просто-страхування» грошові кошти в розмірі 100 733 грн 46 коп.

Вирішено питання про судові витрати.

У березні 2016 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга ОСОБА_4 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року.

За результатами автоматичного розподілу справ між суддями Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2016 року вказану касаційну скаргу призначено судді-доповідачу ОСОБА_8

Розпорядженням виконуючого обов'язки керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 квітня 2016 року № 53/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_8 відповідно до Постанови Верховної Ради України № 3580-3 від 19 квітня 2016 року «Про звільнення суддів», у результаті чого 22 квітня 2016 року зазначену скаргу передано судді-доповідачу ОСОБА_9

Розпорядженням керівника апарату Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 липня 2016 року № 139/0/32-16 призначено повторний автоматичний розподіл справ у зв'язку з відставкою судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_9 відповідно до Постанови Верховної Ради України № 4697-1 від 05 липня 2016 року «Про звільнення суддів», у результаті чого 18 липня 2016 року зазначену скаргу передано судді-доповідачу Ступак О.В.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції, ухвалу апеляційного суду та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами першої та апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст. 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Задовольняючи позов ПрАТ «Просто-страхування», суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а також, встановивши обставини справи, правильно виходив із того, що суми сплаченої ПАТ «СК «ХДІ Страхування» ПрАТ «Просто-страхування», недостатньо для відшкодування шкоди, завданої майну потерпілої особи внаслідок ДТП.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суди правильно визначились з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідили наявні у справі докази і дали їм належну оцінку, правильно встановили обставини справи, в результаті чого ухвалили законні й обґрунтовані рішення, які відповідають вимогам матеріального та процесуального права, підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Наведені в касаційній скарзі доводи були предметом дослідження й оцінки судами попередніх інстанцій, вони зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

А.О. Леванчук

О.М.Ситнік