Справа № 283/292/16-ц
провадження №2/283/210/2016
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

(заочне)

30 травня 2016 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

під головуванням судді Ярмоленка В.В.

з секретарем судових засідань ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання договору недійним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вимогами, якими просив визнати договір укладений між ним та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 від 10.09.2013 року про виконання робіт по доставці та встановленні металопластикових конструкцій недійсним.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у вересні 2013 року за місцем проживання позивача в с. Слобідку Малинського району Житомирської області приїхали чоловіки з пропозицією виготовлення, доставки та встановлення металопластикових вікон, після чого 10 вересня 2013 року за місцем знаходження відповідача в м. Києві бульвар Академіка Вернадського, 85 в офісі №47 між ним та відповідачем було укладено договір про виконання робіт по доставці та встановленні металопластикових конструкцій на загальну суму 17659,71 грн. одночасно з яким було підписано договір про надання споживчого кредиту № від 15.09.2013 року з ПАТ «ОТП Банк» за яким останньому було надано кредит на загальну суму 20838,46 грн. на споживчі потреби строком на 36 місяців та сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 0,01% річних на умовах придбання товарів та послуг у продавця.

Після ознайомлення з даними договорами, позивач 16.09.2013 року повторно звернувся до відповідача з проханням розірвати договір та повернути йому перераховані банком коштів в рахунок оплати зазначених робіт, однак будь-яких дій відповідачем здійснено не було, у звязку з чим, 01.11.2013 року позивачем до прокуратури Святошинського району м. Києва було подано заяву про здійснення шахрайських дій відносно нього з боку відповідача. Однак, листом від 03.11.2013 року йому рекомендовано звернутись до суду.

На повторну вимогу позивача від 07.04.2014 року про виконання умов договору від 10.09.2013 року відповідач не відповів, роботи не виконав, коштів не повернув.

При цьому, з договору про надання послуг від 10.09.2013 року вбачається, що він не містить юридичних наслідків, а предмет договору суперечить обовязкам відповідача. Несправедливою також є відсутність даних про кількість, асортимент продукції, що свідчить про відсутність наміру з боку відповідача виготовляти, доставляти та встановлювати вироби. Тобто, даний договір містить несправедливі умови та, як наслідок, створює істотний дисбаланс договірних прав та обов'язків сторін, у зв'язку з чим просив визнати даний договір недійсним.

Позивач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, не заперечували щодо заочного розгляду справи.

Відповідач до суду не зявився, повідомлений належно, в тому числі і через житлово-експлуатаційну організацію КП «Жилсервіс-1» якою було відмовлено від прийняття повістки, що відповідно до ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням особи, яка бере участь у справі.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про наступне:

Встановлено, що 10.09.2013 ОСОБА_2 та фізична особа-підприємець ОСОБА_3 підписали договір про виконання робіт по доставці та виконанні металопластикових конструкцій за розцінками виконавця. За умовами даного договору замовник зобовязується сплатити аванс в розмірі 17659,71 грн., що складає вартість виробу.

На виконання даного договору 15 вересня 2013 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір про надання споживчого кредиту № за яким останньому було надано кредит на загальну суму 20838,46 грн. на споживчі потреби строком на 36 місяців та сплатою відсотків за користування кредитним коштами в розмірі 0,01% річних на умовах придбання товарів та послуг у продавця.

Свої зобовязання за договором про надання споживчого кредиту банком були виконані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, що визначено ч. 1 ст.202 ЦК України. У свою чергу зміст договору складають умови (пункти), визначені на розсуд сторін, погоджені ними (ст.628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою ст.215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою ст.203 цього Кодексу.

За змістом ч. 2 ст.215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин).

Статтею 216 ЦК України встановлені правові наслідки недійсності правочину, в тому числі наслідків недійсності нікчемного правочину.

Законом України «Про захист прав споживачів» закріплена можливість визнання недійсними правочинів, здійснених із використанням нечесної підприємницької діяльності, яка полягає, зокрема, у введенні в оману споживачів шляхом залучення їхніх коштів з метою реалізації діяльності пірамідальної схеми.

Відповідно до положень, закріплених у ч.1, п.7 ч.3, ч.6 ст.19 Законом України «Про захист прав споживачів» забороняється здійснення нечесної підприємницької практики. Нечесна підприємницька практика включає в себе будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Зокрема, відповідно до п.7 ч.3 ст.19 Закону забороняються як такі, що вводять в оману, утворення, експлуатація або сприяння розвитку пірамідальних схем, коли споживач сплачує за можливість одержання компенсації, яка надається за рахунок залучення інших споживачів до такої схеми, а не за рахунок продажу або споживання продукції. Правочини, здійснені з використанням нечесної підприємницької практики, є недійсними.

Сторонами досягнуто згоди із усіх істотних умов: предмет, ціна і строк договору, умови та порядок його виконання, порядок оплати, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, угода укладена в письмовій формі, сторони угоди мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення сторін біло вільним і відповідало їхній внутрішній волі.

Будь - яких належних та допустимих доказів для визнання оспрюваної угоди недійсною позивачем в судовому засідання не надано, а тому заявлений позов є необґрунтованим та безпідставним.

При цьому, суд вважає, що ОСОБА_2 невірно обраний спосіб захисту порушених прав.

Статтею 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця.

Оскільки кошти позивачем за металопластикову конструкцію перераховані відповідачеві повністю, а останній не виконав умови договору, тому позивач вправі заявити вимогу про розірвання договору та вимагати відшкодування завданих їй збитків.

Керуючись ст.ст. 203, 215, 638 ЦК України, ст. ст. 11, 60, 209, 213-215,224 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про визнання договору недійним - відмовити повністю за безпідставністю.

Копію рішення направити відповідачу не пізніше трьох днів з дня його проголошення і роз'яснити, що заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене позивачем або його представником в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя: