Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року Галицький районний суд м.Львова в складі:

головуючого-судді - Городецької Л.М.,

при секретарі - Скочиляс І.М.,

з участю представника

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

У процесі розгляду справи позивачем представником позивача було подано заяву про зміни до позову, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 8 353,44 гривень та витрати на правову допомогу.

В обґрунтування позову покликається на те, що ОСОБА_3 17.02.2015 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, з метою заволодіння його майном здійснив на нього напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для його життя і здоровя та з погрозою застосування такого насильства, спричинив струс головного мозку, перелом 3-ої пястної кітки правої кисті, тобто тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, при цьому, ОСОБА_3 викрав майно позивача на загальну суму 13 030 гривень. Вироком Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2015 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України. В ході досудового слідства викрадене майно було повернуто, у звязку з чим він не предявляв претензій до відповідача. До 06.04.2015 року родичі ОСОБА_3 відшкодували йому 16 000 гривень. Однак, після цього позивач поніс додаткові витрати, повязані з його лікуванням на суму 4 1676,72 грн., що підтверджується письмовими доказами. Крім цього, згідно виписки з медичної картки хворого йому рекомендована операція по видаленню МК (металевої конструкції) через 12 місяців, тобто в квітні 2016 року він повинен витратити ще таку ж суму на операцію. Про ці додаткові витрати він не міг знати 06 квітня 2015 року, коли писав заяву про відсутність претензій до ОСОБА_3 Таким чином, йому спричинена додаткова шкода на суму 8 353,44 гривень. Просить позов задоволити.

Представник позивача та позивач в судовому засіданні позов та заяву про зміну позовних вимог підтримали повністю з мотивів, викладених у фабулі позову та заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, однак останнім подана письмова заява про те, що він заперечує проти позову з підстав відшкодування ОСОБА_2 матеріальної шкоди. Просить відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, вивчивши матеріали кримінальної справи №461/2355/15-к, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_2 слід задоволити з наступних підстав.

Відповідно до ст.16 ч.1 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, проте згідно ст.13 ч.2 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобовязана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 17.02.2015 року, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1, з метою заволодіння майном ОСОБА_2 здійснив на нього напад, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для його життя і здоровя та з погрозою застосування такого насильства, спричинив струс головного мозку, перелом 3-ої пястної кітки правої кисті, тобто тілесні ушкодження, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, при цьому, ОСОБА_3 викрав майно ОСОБА_2 на загальну суму 13 030 гривень.

За даним фактом було відкрито кримінальне провадження.

Вироком Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2015 року ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.187 КК України, та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Крім цього, судом встановлено, що в ході розгляду кримінального провадження ОСОБА_2 було подано цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди. Однак, в подальшому ОСОБА_2 було подано заяву про відмову від цивільного позову у звязку з повним відшкодуванням шкоди.

Ухвалою апеляційного суду Львівської області від 04 вересня 2015 року вирок Галицького районного суду м.Львова від 04.06.2015 року залишено без змін, а цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 направлено на розгляд для вирішення його в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у кримінальному провадженні,що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд вважає, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.187 КК України доведена повністю.

Задовольняючи позов ОСОБА_2 суд враховує те, що позивач після спричинення йому тілесних ушкоджень та відшкодування родичами ОСОБА_3 шкоди в розмірі 16 000 гривень, поніс додаткові витрати на своє лікування на загальну суму 4 176,72 гривень, що підтверджується письмовими доказами, які знаходяться в матеріалах справи (а.с.74,76).

Крім цього, судом встановлено, що згідно виписки з медичної картки хворого ОСОБА_2 йому рекомендована операція по видаленню МК (металевої конструкції) через 12 місяців, тобто в квітні 2016 року він повинен витратити ще таку ж суму на операцію. Про ці додаткові витрати він не міг знати 06 квітня 2015 року, коли писав заяву про відсутність претензій до ОСОБА_3

Таким чином, загальна сума матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_3 становить 8 353,44 гривень.

Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» від 31.03.1989 року № 3 визначено, що при розгляді в порядку цивільного судочинства позову, що випливає з кримінальної справи, суд згідно з роз'ясненням, даним у п.3 постанови N 11 Пленуму Верховного Суду України від 29 грудня 1976 року "Про судове рішення", визначає суми, що підлягають стягненню на відшкодування шкоди, з урахуванням доказів, як наявних у кримінальній справі, так і додатково представлених сторонами і зібраних з ініціативи суду.

На підставі ч.1 та 3 ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає, що з ОСОБА_3 підлягають стягненню витрати, повязані із оплатою судового збору, та витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката.

При цьому, суд враховує те, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката становлять 3600 гривень, що підтверджується письмовим доказом, зокрема, квитанцією до прибуткового касового ордера №13 від 12.04.2016 року.

За таких обставин, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позов ОСОБА_2 слід задоволити, стягнувши з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 8 353,4 гривень, та судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,60,61,79,84,88, 169, 212-218 ЦПК України, ст.16, 1177 ЦК України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 (с.Суходоли, вул.Заводська,42/3 Бродівський район Львівська область) на користь ОСОБА_2 (м.Львів, вул.Болбочана,23) матеріальну шкоду в розмірі 8 353,44 гривень (вісім тисяч триста пятдесят три гривні 44 копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу в розмірі 3600 (три тисячі шістсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 10-ти днів з дня його проголошення.

Суддя Л.М.Городецька