Справа № 626/605/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"19" липня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Дудник В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНЙ БАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд: звернути стягнення на предмет застави за договором застави № 12145509 від 21 липня 2011 року, а саме: транспортний засіб: тип: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, марка: MITSUBISHI ASX рік випуску: 2011, колір: коричневий, номер кузова: НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить ОСОБА_3, для задоволення вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_3 за кредитним договором № 12134748 від 21 липня 2011 року в розмірі 61 052,28 гривні, з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 42 954,83 гривні, заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 18 097,45 гривень шляхом проведення публічних торгів із встановленням початкової ціни реалізації на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; всі судові витрати, понесені позивачем по цій справі, віднести на рахунок відповідача.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір № 12134748 від 21 липня 2011 року, відповідно до умов якого позивач зобов'язався надати боржнику кредит у розмірі 107 211,00 гривень, а боржник зобов'язався використати кредит за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути банку кредит частинами в розмірах, в порядку та в строки, визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов'язань боржника перед позивачем за кредитним договором між позивачем та відповідачем був укладений договір застави транспортного засобу № 12145509 від 21 липня 2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Погрібною Т.П., зареєстрований в реєстрі за № 1827, згідно з яким в забезпечення зобов'язань відповідача за кредитним договором було передано в заставу банку наступний транспортний засіб: тип: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, марка: MITSUBISHI ASX рік випуску: 2011, колір: коричневий, номер кузова: НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить заставодавцю на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6, виданого ВРЕР № 1 ГУМВС у Харківській області 21 липня 2011 року. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши боржнику позичковий рахунок та надавши йому обумовлені кредитним договором грошові кошти у повному обсязі, що підтверджується меморіальним ордером, однак боржником свої зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконуються. Починаючи з серпня 2014 року позичальником систематично не виконувалися зобов'язання по поверненню належних до сплати частин кредиту та нарахованих відсотків за його використання, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за вказаними платежами. Позивачем було проведено досудове врегулювання питання з повернення заборгованості, так, керуючись ч. 10 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України та п.п. 3.5.7., 3.5.8. кредитного договору банк 23 квітня 2015 року направив відповідачу вимогу про дострокове повернення кредиту. Вказана вимога отримана відповідачем 30 квітня 2015 року та була не виконана позичальником у встановлені строки. Таким чином, заборгованість відповідача перед ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» за сумою кредиту та відсотками за користування кредитом станом на 27 березня 2016 року (включно) склала 42 954,83 + 18 097,45 = 61 052,28 гривні: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 42 954,83 гривні; заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 18 097,45 гривень.

Ухвалою Красноградського районного суду Харківської області від 27 квітня 206 року за клопотанням позивача замінено первісного відповідача ОСОБА_3 по цивільній справі за позовом ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави належним відповідачем ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 та передано цивільну справу № 626/605/16-ц (провадження 2/626/300/2016) за позовом ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет застави транспортний засіб: тип ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, марка: MITSUBISHI ASX, рік випуску - 2011, колір - коричневий, номер кузова - НОМЕР_3, двигун - НОМЕР_5, реєстраційний номер НОМЕР_2 шляхом проведення публічних торгів із встановленням початкової ціни реалізації на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій, за підсудністю до Дніпровського районного суду м. Києва.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві, просила позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача.

Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 липня 2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 12134748, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 107 211,00 гривень 00 копійок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 16,00% процентів річних зі строком користування кредитом до 21 липня 2016 року, а позичальник зобов'язався використати його за цільовим призначенням, сплатити проценти за користування кредитом та повернути кредит банку в порядку та у строки, обумовлені цим договором.

За вимог ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Так, в забезпечення виконання зобов'язань з боку позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором, 21 липня 2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» та ОСОБА_3 було укладено договір застави транспортного засобу № 12145509, за яким заставодавець ОСОБА_3 з метою забезпечення повного виконання основного зобов'язання, передав в заставу, а заставодержатель ПАТ «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» прийняв в заставу на умовах, визначених у цьому договорі, транспортний засіб: тип: ЛЕГКОВИЙ УНІВЕРСАЛ-В, марка: MITSUBISHI ASX рік випуску: 2011, колір: коричневий, номер кузова: НОМЕР_3, двигун НОМЕР_5, реєстраційний № НОМЕР_1, що належить заставодавцю на праві власності, що підтверджується: свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_4 виданого ВРЕР № 1 ГУМВСУ Харків 21 липня 2011 року.

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», при вирішенні спорів за участю майнових поручителів суди мають виходити з того, що відповідно до статті 11 Закону України «Про заставу», статей 1, 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель є заставодавцем або іпотекодавцем. Відповідно до статті 546 ЦК застава (іпотека) та порука є різними видами забезпечення, тому норми, що регулюють поруку (статті 553 - 559 ЦК), не застосовуються до правовідносин кредитора з майновим поручителем, оскільки він відповідає перед заставо/іпотекодержателем за виконання боржником основного зобов'язання винятково в межах вартості предмета застави/іпотеки.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України, в силу застави кредитор (заставодавець) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

За вимог ст. 589 Цивільного кодексу України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 590 Цивільного кодексу України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 6 договору застави транспортного засобу передбачено, що заставодержатель вправі звернути стягнення на предмет застави та одержати задоволення своїх вимог з вартості предмету застави переважно перед іншими кредиторами заставодавця в таких випадках: у разі невиконання чи неналежного виконання основного зобов'язання (як в цілому, так і в тій чи іншій його частині).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 27 березня 2016 року заборгованість позичальника ОСОБА_3 за кредитним договором становить 61 052,28 гривні, з яких: заборгованість відповідача за сумою кредиту складає 42 954,83 гривні, заборгованість відповідача за непогашеними відсотками за користування кредитом складає 18 097,45 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи 22 серпня 2014 року предмет застави за кредитним договором був знятий з обліку та реалізований громадянину ОСОБА_2

Таким чином, з викладеного вбачається, що за умовами кредитного договору стороною кредитного договору та в свою чергу позичальником та заставодавцем є ОСОБА_3, при цьому власником предмета застави на день розгляду справи є ОСОБА_2

Статтею 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Статтею 11 ЦПК України, врегульовуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства, визначає, що особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За нормою статті 4 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ст. 60 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 212 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого порушеного права, оскільки позивачем заявлені позовні вимоги безпосередньо до особи, яка не виступає стороною договірних відносин, що склалися між позивачем та позичальником за договором застави, при цьому позивач до суду із заявою про зміну підстав або предмету позову не звертався.

Відповідно до вимог статті 214 Цивільного процесуального кодексу України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Враховуючи, що суд дійшов ґрунтовних висновків щодо відмови у задоволенні позовних вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», відшкодування судових витрат в порядку ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 546, 572, 589-590, 1054 Цивільного кодексу України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», ст.ст. 10, 11, 14, 33, 60, 61, 88, 209, 212-215, 218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНЙ БАНК» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: