Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/915/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Плохотніченко Л. І.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

25.05.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про захист честі, гідності та ділової репутації, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив визнати недостовірною інформацію, розміщену та поширену листом, підписаним в.о. заступника начальника - начальником СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області Заітовим В.Р., від 24.06.2014 року № 5432/10/11-28-07-04-06 на ім'я в.о. начальника Південної митниці Міндоходів, а саме: що під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності підприємствами підконтрольними ОСОБА_2 шляхом подання до митних органів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, занижується вага вантажу, змінюється у супровідних документах на вантаж класифікація і коди УКТ ЗЕД на більш дешеві.

Зазначав, що вказаним листом було поширено завідомо недостовірну інформацію про нього та очолювані ним підприємства про заниження під час здійснення імпортних операцій реальної ваги вантажу, зміну у супровідних документах вантажу класифікації і кодів товарів на більш дешеві, яка ганьбить, паплюжить та принижує його честь, гідність та ділову репутацію, а саме: «при декларуванні імпорту товару вказаними суб'єктами ЗЕД занижується вага вантажу, змінюються у супровідних документах на вантаж класифікація і коди УКТ ЗЕД на більш дешеві…», а також: «… з метою вжиття ефективних заходів з викриття та припинення протиправної діяльності організаторів та виконавців кримінальних схем, підвищення рівня сплати податків підприємствами - «вигодонабувачами» шляхом руйнування схем ухилення від оподаткування, відшкодування державі завданих збитків, проведення вичерпних заходів направлених на дотримання податкового та митного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності підприємствами підконтрольними ОСОБА_2 шляхом запобігання подання до митних органів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом…».

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного рішення суду з підстав порушення судом норм матеріального і процесуального права та ухвалення нового рішення про задоволення позову.

Відповідачем подано письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги (а.с.143-151).

Заслухавши доповідача, пояснення представника ГУ ДФС у Кіровоградській області Данілова С.О., який підтримав свої заперечення та просив залишити рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 24 червня 2014 року в. о. заступника начальника - начальником СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградскій області Заітовим В.Р. на адресу в. о. начальника Південної митниці Міндоходів Гоя О.В. було направлено лист «Про проведення заходів», № 5432/10/11-28-07-04-06, який отримано Південною митницею Міндоходів 01.07.2014 року вхід. № 16231/03-01-26 (а. с. 7-9). З вказаного вище листа вбачається, що співробітниками оперативного управління ГУ Міндоходів у Кіровоградській області було проведено аналіз та подальше документування наявної оперативної інформації щодо діяльності на території обслуговування злочинних угруповань, які спеціалізуються на наданні суб'єктами господарювання «послуг» по ухиленню від сплати податків та митних платежів під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності. У ході проведення аналізу зовнішньоекономічної діяльності суб'єктів господарювання встановлено ряд підприємств на території Кіровоградської, Одеської областей, які зареєстрував на своє ім'я мешканець м. Одеси ОСОБА_2, які здійснюють зовнішньоекономічну діяльність, а саме: ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс», ТОВ «О-ТД3», ТОВ «О-ТД5», ТОВ «О-ТД», ТОВ «О-ТД1»,ПП «Ексімтрансервіс - Південь». Діяльність вказаних підприємств полягає у здійсненні виключно імпортних операцій. Згідно наявної оперативної інформації при декларуванні імпорту товару вказаними суб'єктами ЗЕД занижується реальна вага вантажу, змінюється у супровідних документах на вантаж класифікація і коди товарів на більш дешеві. На підставі зібраних матеріалів слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Кіровоградській області зареєстровано ряд кримінальних проваджень стосовно фінансово - господарської діяльності ТОВ «Кірім ОПТ» (код 38802517), ТОВ «К-ТД» (код 38857964), ТОВ «Снігур ТД» (код 38992010), ТОВ «ТД Імпекс» (код 38992115), які об'єднанні в одне провадження.

Крім того, згідно з вказаним листом, з метою вжиття ефективних заходів із викриття та припинення протиправної діяльності організаторів та виконавців кримінальних схем, підвищення рівня сплати податків підприємствами «вигодонабувачами» шляхом руйнування схем ухилення від оподаткування, відшкодування державі завданих збитків, проведення вичерпних заходів направлених на дотримання податкового та митного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності підприємствами підконтрольними ОСОБА_2 шляхом запобігання подання до митних органів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, на підставі ч. 5 ст. 338 Митного Кодексу України, розділу IV Наказу МФУ № 1316 від 12.12.2012 року, п. 14 Вичерпного переліку затвердженого Постановою КМУ № 467 від 23.05.2012 року, вимагалося в разі подальшого декларування імпортного товару, отримувачем якого виступає ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс», ТОВ «О-ТД3», ТОВ «О-ТД5», ТОВ «О-ТД», ТОВ «О-ТД1»,ПП «Ексімтрансервіс - Південь» або інші підприємства засновником, директором чи бухгалтером яких рахується ОСОБА_2 ініціювати проведення огляду товару із складанням відповідних актів.

Таким чином, з урахуванням зареєстрованих кримінальних проваджень стосовно фінансово - господарської діяльності ТОВ «Кірім ОПТ» (код 38802517), ТОВ «К-ТД» (код 38857964), ТОВ «Снігур ТД» (код 38992010), ТОВ «ТД Імпекс» (код 38992115), які були зареєстровані на ім'я позивача, з вказаного вище листа вбачається, що зазначений лист спрямовувався з метою вжиття організаційних заходів на проведення перевірки зовнішньоекономічної діяльності підприємств підконтрольних позивачу, у зв'язку з чим порушувалося питання щодо ініціювання направлення відповідних запитів до митних органів іноземних держав для встановлення реальної митної вартості імпортованих товарів, а також вимагалося інформувати СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградській області щодо актів огляду, протоколів про порушення митних правил та рішень судів, винесених за результатами судового розгляду протоколів про порушення митних правил.

Згідно з постановою Одеського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2014 року у справі за позовом приватного підприємства «Ексімтранссервіс - Південь», товариства з обмеженою відповідальністю «ТД Імпекс», товариства з обмеженою відповідальністю «Кірім ОПТ», товариства з обмеженою відповідальністю «К-ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «Снігур ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД1», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД3», товариства з обмеженою відповідальністю «О-ТД5» до Головного управління Міндоходів у Кіровоградській області про визнання неправомірними дій та зобов'язання вчинити певні дії, підставою для направлення 24 червня 2014 року СУ ФР ГУ Міндоходів у Кіровоградскій області на адресу Південної митниці Міндоходів листа «Про проведення заходів» стало те, що в рамках кримінального провадження № 0000020 від 05.02.2014 отримано рух коштів по банківським рахункам ТОВ «Кірім ОПТ», ТОВ «К-ТД», ТОВ «Снігур ТД», ТОВ «ТД Імпекс» відкритих ПАТ «Легбанк» та в ПАТ «Марфінбанк». У вказаному листі зобов'язано відпрацювати на предмет підтвердження викладену інформацію стосовно функціонування «тіньової схеми, до якої входить перелік підприємств, через які можливо було здійснити митне оформлення на Митниці з подальшим продажем податкового кредиту» Одним з підприємств в даному переліку зазначено ТОВ «ТД Імпекс» (Код , Кіровоградська ОДПІ ГУ Міндоходів у Кіровоградській області). Керівником даного підприємства являється ОСОБА_2 Підприємство активно декларує імпортні операції.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 23 вересня 2015 року, якою вищевказане рішення суду залишене без змін, визнано вмотивованим висновки суду першої інстанції, оскільки оскаржуваний лист від 24 червня 2014 року № 5432/10/11-28-07-04-06 є документом службового характеру та направлявся до Південної митниці з інформаційною метою, а подальше прийняття рішення у зв'язку із отриманою інформацією є виключно прерогативою державного органу, якому направлено лист, інформація викладена в листі не носить зобов'язального змісту, тому оцінка дій службових осіб контролюючого органу щодо його складання, викладення у ньому тої чи іншої інформації, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішень, прийнятого на підставі такого службового документу (а. с. 38).

За змістом ст. 277 ЦК України, ч. 4 ст. 32 Конституції України, ст. 10 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, кожному гарантується право на захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації особою, яка поширила таку інформацію.

Відповідно до ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

В абзаці 1 п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27 лютого 2009 року роз'яснено, що позови про захист гідності, честі чи ділової репутації вправі пред'явити фізична особа у разі поширення про неї недостовірної інформації, яка порушує її особисті немайнові права, а також інші заінтересовані особи (зокрема, члени її сім'ї, родичі), якщо така інформація прямо чи опосередковано порушує їхні особисті немайнові права.

Право кожного на повагу до його гідності гарантується ст. 38 Конституції України.

Аналогічні права закріплені у ст. 297 ЦК України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його честі та гідності. Гідність та честь фізичної особи є недоторканими. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі.

Відповідно до ст. 299 ЦК України, фізична особа має право на недоторканість своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації.

Згідно з ч.3 ст. 277 ЦК України негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації.

21 серпня 2014 року Південна Митниця Міндоходів Міністерства доходів і зборів України на запит адвоката Бережного О.В. від 11 серпня 2014 року № 01/16-К/1 повідомила про лист, який надійшов від ГУ Міндоходів у Кіровоградській області від 24 червня 2014 року щодо проведення митного оформлення товарів на адресу ПП «Ексімтрансервіс - Південь» ( ) лише за участю працівників Слідчого управління ГУ Міндоходів в Одеській області (додається) (а.с.16).

Відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов'язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Разом з тим, згідно зі ст. 12 Закону України «Про звернення громадян» дія цього Закону не поширюється на порядок розгляду заяв і скарг громадян, встановлений кримінальним процесуальним, цивільно-процесуальним, трудовим законодавством, законодавством про захист економічної конкуренції, законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про доступ до судових рішень", Кодексом адміністративного судочинства України", Законом України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Крім того, відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 40 Кримінально - процесуального кодексу України слідчий уповноважений: здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Звернення до правоохоронного органу, що містять певні відомості про недодержання законів посадовими або службовими особами, передаються чи повідомляються не з метою доведення таких відомостей до громадськості чи окремих громадян, а з метою їх перевірки уповноваженими на це законом іншими посадовими особами. Тому такі звернення не можуть вважатися поширенням відомостей, які порочать честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди інтересам посадової чи службової особи правоохоронного органу (Рішення Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003).

У п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» роз'яснено, що відповідно до ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобовязані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. Суди повинні мати на увазі, що у випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, передбаченого ст. 40 Конституції України, а не поширення недостовірної інформації. У випадку звернення особи із заявою до правоохоронних органів судам слід враховувати висновки, викладені у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003 (справа про поширення відомостей). Разом з тим наявність у такому зверненні завідомо неправдивих відомостей, а також у разі встановлення, що для звернення особи до вказаних органів не було жодних підстав і було викликано не наміром виконати свій громадський обовязок або захистити свої права, свободи чи законні інтереси, тягне відповідальність, передбачену законодавством України.

Згідно з п. 20 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України з огляду на положення статті 32 Конституції України, судам належить розрізняти справи про захист гідності, честі чи ділової репутації шляхом спростування недостовірної інформації (права на відповідь) від справ про захист інших особистих немайнових прав, зокрема, перелічених у статті 270 ЦК України, порушених у зв'язку з поширенням про особу інформації, недоторканість якої спеціально охороняється Конституцією та законами України і поширення якої може завдати моральну шкоду навіть у випадку, якщо ця інформація відповідає дійсності і не порочить гідність, честь чи ділову репутацію. Тобто, якщо інформація, яка порушує особисті немайнові права особи, є достовірною, вимоги про її спростування не можуть бути задоволені.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Проаналізувавши надані сторонами та досліджені в судовому засіданні докази, суд першої інстанції обгрунтовано вважав, що позов не підлягає задоволенню, оскільки не встановлено факту поширення відповідачем відносно позивача недостовірної інформації, яка б принижувала його честь, гідність та ділову репутацію, а інформація, яка міститься в листі спрямованому до Південної митниці Міндоходів (лист № 5432/10/11-28-07-04-06)стосується обставин, що перевіряються у кримінальному провадженні, та не може бути розцінена як поширення відповідачем відносно позивача недостовірної інформації.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про недоведеність належними та допустимим доказами того, що фактично метою направлення відповідачем листа було поширення недостовірної інформації щодо ОСОБА_2, приниження честі, гідності та ділової репутації позивача. Навпаки, шляхом звернення до відповідних державних органів відповідач мав на меті вжити ефективних заходів із викриття та припинення протиправної діяльності організаторів та виконавців кримінальних схем, підвищення рівня сплати податків підприємствами, інших заходів, направлених на дотримання податкового та митного законодавства України під час здійснення зовнішньоекономічної діяльності зазначеними у листі підприємствами, в тому числі шляхом проведення відповідних оглядів імпортованого товару, що передбачено зокрема ч. 5 ст. 338 Митного кодексу України.

Докази та обставини, на які посилається заявник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження суду та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом першої інстанції були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалене у справі судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 26 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: