Справа № 463/4038/14 Головуючий у 1 інстанції: Лакомська Ж.І.
Провадження № 22-ц/783/76/16 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Мікуш Ю.Р.,

суддів - Ніткевича А.В., Федоришина А.В.

секретар Фейір К.О.,

З участю: представника позивача Оприско М.В., відповідача ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4, представника Личаківської РА- Михальської-Гибрик І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП №507 про усунення перешкод у користуванні власністю та позов третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_3, третіх осіб: ЛКП №507 про приведення квартири до попереднього стану, демонтаж надбудови над квартирою,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3, третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради, ЛКП №507 про усунення перешкод у користуванні власністю задоволено.

Усунуто перешкоди у користуванні власністю ОСОБА_6 шляхом демонтажу самочинно проведеної ОСОБА_3 надбудови над квартирою АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан.

Позов третьої особи Личаківської РА ЛМР до ОСОБА_3, третіх осіб: ЛКП № 507 про усунення перешкод у користуванні власністю та приведення квартири і горища будинку у попередній стан задоволено.

Зобов»язано ОСОБА_3 привести квартиру АДРЕСА_1 до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.12.2005 року із закладенням віконного отвору, влаштованого в «глухій» стіні будинку в приміщенні куні під літ.2-1 площею 9,6 кв.м. та із демонтажем надбудови над квартирою №2, виконаної за рахунок горищного приміщення та приведення горища до попереднього стану.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржив відповідач ОСОБА_3

В апеляційній скарзі зазначає, що не погоджується з рішенням суду, вважає його таким, що не відповідає дійсним обставинам справи. Посилається на те, що в основу рішення судом покладено висновок експерта ОСОБА_7, однак такий не може слугувати належним доказом у справі, оскільки зроблений на замовлення представника позивача без залучення другої сторони у справі та з порушенням п.2.3 Інструкції про особливості здійснення судово-експертної діяльності атестованими судовими експертами, що не працюють у державних спеціалізованих експертних установах», затвердженої Наказом від 12.12.2011 року № 3505/5 Міністерства юстиції України. Крім цього, у висновку експерт посилається на п.3.1 ДБН В.1.7-2002, однак цими нормами не встановлено заборони розміщення вікон в протипожежних стінах будинків. Також судом під час розгляду справи порушено статтю 10 ЦПК України, оскільки відмовлено у долученні до матеріалів справи доказів поданих ним, а саме висновок експертизи з питань охорони праці та промислової безпеки (технічне обстеження) № 5172.14.46.41.20/5679 від 14.11.2014 року, технічні висновки за результатами обстеження квартири АДРЕСА_1 сертифікати відповідності та протоколи випробовувань на вогнестійкість, міцність виробів (блоків) виробництва фірми ТзОВ «АЕРОК», висновок про вартість майна.

Зазначає, що судом не враховано роз»яснення надані у п.5 постанови Пленуму ВССУ №6 «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України» а саме те, що право на звернення з позовом про знесення самочинно збудованого об»єкта нерухомості мають як органи державної влади так і органи місцевого самоврядування. У випадку порушення прав інших осіб право на звернення мають і такі особи за умови, що вони доведуть наявність порушенного права. Стверджує, що порушення цих прав може існувати лише в тому випадку, коли будівництво здійснюється з істотним порушенням будівельних норм і правил. В протилежному випадку, будівництво хоч і здійснено самочинно, проте відповідає всім державним стандартам, його не можна назвати таким, що порушує права інших осіб. Зазначає, що у відповідноті до вимог ч.2 статті 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни в квартирі за умови, що ці зміни не приведуть до порушення прав інших власників квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушують санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку, однак суд першої інстанції не з»ясував чи порушуються права інших власників квартир.

Просить скасувати оскаржуване рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_6 та позову Личаківської РА ЛМР повністю.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3 та його представника ОСОБА_4 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_6 адвоката Оприско М.В. та представника третьої особи Личаківської РА ЛМР Михальської-Гибрик І.М., вивчивши матеріали цивільної справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Матеріалами справи та судом встановлено, що відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав власносності позивач ОСОБА_6 на підставі договорів купівлі-продажу від 30 листопада 2012 року та від 03 грудня 2012 року є власником кіоску літ.Б-2 пл.25 кв.м, кіоску літ. Б-3 пл. 41,8 кв. м у АДРЕСА_4 (а.с.5-6; 7-8; 11).

Земельну ділянку, на якій розміщені придбані кіоски, згідно з договором оренди землі від 27 листопада 2013 року передано у строкове платне користування для обслуговування будівлі торгівлі ОСОБА_6 загальною площею 0, 0210 га.

Зазначені вище нежитлові будівлі межують із багатоквартирним житловим будинком АДРЕСА_1

Відповідач по справі ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 30 жовтня 2006 року та Витягом про реєстрацію прав власності від 06.11.2006 року ( а.с.13-14).

Позивач ОСОБА_6 вважає, що діями відповідача ОСОБА_3 порушуються його права власника нежитлових будівель. Всупереч будівельним нормам і Правилам, без жодної проектної документації, дозволу на проведення будівельних робіт, без зареєстрованої декларації про початок будівельних робіт відповідач ОСОБА_3 провів реконструкцію своєї квартири з надбудовою третього поверху.

Згідно акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм і правил №11-2 від 18.06.2014 року ОСОБА_3 здійснив реконструкцію з надбудовою на АДРЕСА_1 третього поверху, без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації на початок виконання будівельних робіт. Як на підставу порушень відповідачем ОСОБА_3 суд першої інстанції посилається на акти перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм і правил №11-2 від 18.06.2014 року ( а.с.16), на лист Інспекції ДАБК у Львівській області №7/13-6-4319 від 01.08.2014 року ( а.с.17).

За резульнатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності відповідача ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 96 ч.7 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. ( а.с. 122-125).

Постановляючи рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_6, суд першої інстанції посилався на рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року яким скасовано рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 квітня 2014 року та ухвалено нове рішення про задоволення позову ОСОБА_6 про приведення реконструкції будинку до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленого вікна з відновленням цегляної кладки. Зобов»язано ОСОБА_3 за власні кошти вчинити дії до приведення будинку до попереднього стану шляхом демонтажу самовільно встановленого вікна з відновленням цегляної кладки.

Однак, ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 травня 2015 року задоволено касаційну скаргу ОСОБА_3.

Рішення Апеляційного суду Львівської області від 03 лютого 2015 року скасовано, рішення Личаківського районного суду м.Львова від 16 квітня 2014 року залишено в силі. ( а.с. 70-74 т.2).

Суд касаційної інстанції у своїй ухвалі від 27 травня 2015 року зазначив , що згідно з п.2 розпорядження Личаківської районної адміністрації від 12 лютого 2009 року про надання дозволу на реконструкцію квартири АДРЕСА_2 з розширенням за рахунок горища, влаштуванням балкону і встановлення котла опалення дозволено власнику ОСОБА_3 здійснити реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища, влаштуванням балкону та встановленням двофункційного котла димохідного типу на площі кухні взамін газової колонки та опалювальних пічок згідно з поданною проектною документацією. Крім того, у п.2 зазначено, що на день винесення розпорядження у кухні квартири №2 вікно вже було.

У разі відсутності такого, згідно з технічними нормами, не було б надано дозволу на встановлення двофукційного котла в приміщенні без вікна.

З огляду на це Личаківська района адміністрація своїм розпорядженням, надаючи дозвіл на реконструкцію та встановлення котла, визнала існування на час розпорядження вікна. З 2009 року Личаківська РА жодних претензій до відповідача з цього приводу не висловлювала та не пред»являла жодних претензій під час попередніх судових засідань до подачі позову 08.01.2015 року ( а.с.160 т.1).

Відтак, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ОСОБА_6 та Личаківської РА в цій частині позовних вимог є безпідставними, оскільки судом не здобуто доказів, які б свідчили про порушення прав із сторони відповідача ОСОБА_3 наявністю вікна у його квартирі на площі кухні. Закладення цього вікна порушить права самого відповідача та розпорядження Личаківської РА від 12 лютого 2009 року, яким у п.2 дозволено встановити двофукційний котел димохідного типу на площі кухні. У разі закладення такого вікна слід виготовляти нову технічну документацію для проведення реконструкції квартири та встановлення приладів.

Відповідно до статті 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог Личаківської РА та зобов»язання ОСОБА_3 закласти віконний отвір, влаштований у «глухій» стіні будинку в приміщенні кухні під літ.2-1 площею 9,6 м. кВ. У задоволенні позовних вимог Личаківської РА в цій частині слід відмовити через невідповідність висновку суду обставинам справи.

Позивачем ОСОБА_6 не доведено суду порушення його прав як власника двох нежитлових будівель- кіосків, що знаходяться по АДРЕСА_5 та межують із житловим будинком АДРЕСА_1 внаслідок проведеної реконструкції квартири за рахунок горища та проведеної надбудови, зміни конфігурації даху.

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації №98 від 12.02.2009 року відповідачу ОСОБА_3 надано дозвіл на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 з розширенням за рахунок горища, влаштуванням балкону і встановлення котла опалення.

Статтею 7 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Відтак, чи порушені при реконструкції квартири ДБН, санітарні, протипожежні норми не є компетенцією позивача ОСОБА_6, який не надав суду доказів таких порушень як суміжний власник, не представив суду порушень його прав внаслідок проведеної реконструкції.

Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Згідно п.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Виходячи із вищезазначеного, колегія суддів відмовляє позивачу ОСОБА_6 у задоволенні його позовних вимог за безпідставністю.

Щодо позовних вимог Личаківської РА до ОСОБА_9 в частині демонтажу надбудови над квартирою №2, виконаної за рахунок горищного приміщення та приведення горища до попереднього стану колегія суддів погоджується із рішенням суду в цій частині позовних вимог.

Надаючи дозвіл ОСОБА_3 на реконструкцію квартири АДРЕСА_6 у п.3 Розпорядження №98 від 12.02 2009 року ( а.с. 213 т.2) зобов»язала Власника отримати вихідні дані на проектування в управлінні архітектури департаменту містобудування. Через спеціалізовану ліцензовану проектну організацію виготовити проектну документацію на реконструкцію квартири, погодити її з управлінням охорони історичного ссередовища, органами санітарного та пожежного нагляду і подати на розгляд в управління архітектури департаменту містобудування.

Відповідно до п.3.5 дозвіл на проведення будівельних робіт отримати в інспекції Держархбудконтролю у Львівській області.

Всупереч вище зазначеному, відповідач ОСОБА_3 провів реконструкцію квартири з надбудовою за рахунок розширення горища без права на виконання будівельних робіт та зареєстрованої декларації з порушенням Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності, що підтверджено постановою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області від 20.07.2014 року у справі про адміністративне правопорушення.

Розпорядженням №461 від 12.12. 2014 року (а.с.163 т.1) Личаківська РА затвердила висновок міжвідомчої комісії від 02.12.2014 року та визнала, що реконструкція квартири АДРЕСА_1 з розширенням шляхом надбудови третього поверху над квартирою здійснена з порушенням п.4 розпорядження №98 від 12.02. 2009 року, п.2 ч.1 ст.34, ч.1 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності та п.1.4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76 у зв»язку з чим підлягає приведенню до попереднього стану.

Назване вище розпорядження відповідачем не оскаржувалося, прийняте судом до уваги та йому дано належну правову оцінку судом.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду у зазначеній вище частині позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4, 314 ч.2, 316, 317, 319 ЦПК України,- колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити ОСОБА_6 у задоволенні його позову до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю ОСОБА_6 шляхом демонтажу самочинно проведеної ОСОБА_3 надбудови над квартирою АДРЕСА_1 та приведення квартири і горища будинку у попередній стан.

Рішення Личаківського районного суду м.Львова від 12 березня 2015 року в частині позовних вимог Личаківської РА ЛМР до ОСОБА_3третіх осіб, про зобов»язання ОСОБА_3 привести квартиру АДРЕСА_1 в м.Львові до попереднього стану, що відповідає технічному паспорту на квартиру, виготовленому ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 25.12.2005 року із закладенням віконного отвору, влаштованого в глухій стіні будинку в приміщенні кухні під літ.2-1 площею 9,6 м.кв. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким відмовити Личаківській РА ЛМР у цій частині позовних вимог.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржене до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуючий Ю.Р. Мікуш

Судді А.В.Ніткевич

А.В.Федоришин