АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1709/15-ц Номер провадження 22-ц/786/702/16Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П. Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.,

При секретарі: Лимар О.М.,

За участі: відповідача ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з вказаним позовом. Посилалось на те, що між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 18 лютого 2008 року укладено кредитний договір, відповідно до якого Банк надав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 15000 грн. зі сплатою 26 % на місяць за користування коштами. Кредитку картку було видано 25 березня 2008 року строком на 3 роки.

У звязку з невиконанням умов кредитного договору у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 35 540,89 грн., яку позивач просив стягнути з ОСОБА_3 та судові витрати.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року в задоволенні позову публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" відмовлено у звязку зі спливом позовної давності.

Рішення оскаржило ПАТ КБ «Приватбанк», яке в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що 18 лютого 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір у вигляді кредитного ліміту у сумі 15 000 грн. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору складає 26 % на місяць із розрахунку 360 днів у році. Термін дії кредитного ліміту збігається з терміном дії платіжної картки. Кредитну картку ОСОБА_3 було видано 25 березня 2008 року строком на 3 роки.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, банк зазначав, що у відповідача утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 52179,01 грн., яка складається з 13887,81 грн. заборгованості за кредит, 34369,04 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 3922,16 грн. заборгованості за пеню та комісію, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 1668,61 грн. штрафу (процентна складова).

Однак, враховуючи, що судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2010 року з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» було стягнуто 18806,73 грн. заборгованості за кредитним договором від 18 лютого 2008 року, то відповідно загальна сума заборгованості станом на 30 червня 2015 року складає 35540,89 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив з того, що позивачем було пропущено строк позовної давності.

Однак, колегія суддів повністю не може погодитись з таким висновком.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов'язання за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу.

Такої правової позиції дотримується Верховний суд України у постановах від 19 березня 2014 року № 6-14цс14, від 12 листопада 2014 року № 6-167цс14, яка відповідно до положень частини першої статті 360-7 ЦПК України, є обов'язкової для всіх судів України.

Сума заборгованості за кредитом в розмірі 13887,81 грн., штрафи 500грн. та 865,87 грн. стягнуті з ОСОБА_3 судовим наказом Київського районного суду м. Полтави від 09 квітня 2010 року ( а.с.6), а тому в задоволенні цих вимог банку слід відмовити за безпідставністю, а не із спливом строку позовної давності, як зазначив районний суд.

Разом з тим, перебіг позовної давності про стягнення заборгованості за даним кредитним договором відповідно до ч.1 ст.264 ЦК України перервався видачею зазначеного судового наказу та завершився 9 квітня 2013р.

ОСОБА_3 у жовтні 2015 року подав до суду першої інстанції заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності( а.с.32-34).

Враховуючи вказану заяву, колегія суддів виходить з того, що з даним позовом банк звернувся до суду 28 вересня 2015 року ( а.с.2), тобто в межах трьохрічного строку позовної давності його вимоги про стягнення заборгованості по відсоткам за користування грошовими коштами можуть бути задоволені з 28 вересня 2012р. по 9 квітня 2013р.

Таким чином, як вбачається з наданого позивачем розрахунку, за вказаний період з відповідача підлягає стягненню 2441грн. 41 коп. заборгованість по відсоткам за користування кредитними коштами ( а.с.102-105).

Посилання відповідача на те, що ним сплачена сума заборгованості, що була визначена судовим наказом, не підтверджена належними та допустимими доказами.

Натомість, відповідно до постанови від 29 червня 2011 року державного виконавця ВДВС Карлівського РУЮ про повернення виконавчого документа стягувачеві вбачається, що судовий наказ, виданий 09 квітня 2010 року Київським районним судом м. Полтави про стягнення заборгованості по одержаному кредиту в сумі 18683,31 грн. та судових витрат в сумі 123,42 грн., всього 18806,73 грн. повернуто стягувачеві у звязку з неможливістю встановити місце проживання, перебування боржника ( а.с.96).

В частині вимог про стягнення пені районним судом вірно відмовлено в їх задоволенні згідно положень ст. 257 ЦК України і рішення в цій частині слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п.п.3,4, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И РІ Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року скасувати в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення суми заборгованості за кредитом, ухваливши нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 2441грн. 41 коп. заборгованості по відсоткам за користування кредитними коштами.

Відмовити ПАТ КБ"Приватбанк" в задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитом та штрафів - за безпідставністю.

В іншій частині рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 19 січня 2016 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене протягом 20 днів шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

СУДДІ:

/ Підписи /

З оригіналом згідно :