Справа № 523/2164/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2016 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Виноградовій Н.В.,

при секретарі - Одарія В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини, -

В С Т А Н О В И В

До суду надійшла заява ОСОБА_1 в якій просить встановити факт проживання з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме: з 15.10.2010 року по 28.10.2010 року за адресою: АДРЕСА_1, яка є місцем відкриття спадщини.

У судове засідання заявник не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги підтримав та просив розглядати справу у його відсутність.

Заінтересована особа у судове засідання не з'явився, але надав заяву в якій позовні вимоги визнав, просив розглядати справу у його відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає що заява підлягає задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували свій шлюб 10.07.1987 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 644.

01.10.2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 придбали по 1/4 частки кожний квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав № 27589093 від 11.10.2010р, договором купівлі-продажу від 01.10.2010р., зареєстрований приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, ОСОБА_5, витягом про реєстрацію в Державному реєстрі правочинів № 9067816 від 01.10.2010 .

28.10.2010 року померла дружина заявника - ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1382. Після своєї смерті заповіту вона не залишала.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді 1/4 частки квартири АДРЕСА_2.

На момент смерті спадкодавця ОСОБА_3 заявник проживав разом з нею, а саме за адресою: АДРЕСА_3, що підтверджується актом про проживання від 10.03.2016р., яка завірена начальником ЖКС «Пересипський», довідкою № 329 від 10.03.2016р.

Відповідно до норм ч.2 ст. 256 ЦПК України - у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Положення ч. 3 ст. 1268 ЦК України, закріплюють спосіб прийняття спадщини як фактичне: спадкоємцю, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не потрібно вчиняти жодних юридичних дій для її прийняття сам факт його постійного проживання і віднесення до числа спадкоємців є достатнім для виникнення юридичних наслідків у формі прийняття спадщини. Цей факт, за загальним правилом, перевіряється нотаріусом, є підтвердженням прийняття спадщини і, будучі доведеним належними документами (паспорт із відміткою про реєстрацію за місцем проживання тощо), є підставою для видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно з п.п. 4.10 п. 4 гл. 10 розд. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена.

Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини.

В грудні 2015 року заявник звернувся з відповідною заявою до Четвертої Одеської державної нотаріальної контори для належного оформлення належної мені спадщини після померлої дружини.

Відповідно до п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем.

Державним нотаріусом було відмовлено в видачі заявнику відповідного свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи відмову тим, що я надав «недостатньо документів, які необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту прийняття спадщини у певному місці».

Місцем проживання фізичної особи згідно з ч. 1 ст. 29 ЦК є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Протягом шести місяців з часу відкриття спадщини та на протязі усього цього часу заявник не заявляв про свою відмову від спадщини. Про це може свідчити відсутність такої відмови в Четвертій Одеській державній нотаріальній конторі. Також і підтвердження відсутності інших спадкоємців. А отже, згідно з ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, ОСОБА_1 як єдиний спадкоємець першої черги за законом вважається таким, що прийняв спадщину.

Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини.

Доказами прийняття заявником спадщини 1/4 частини квартири АДРЕСА_4 є сам факт там проживання ОСОБА_1, оплачені рахунки за житлово-комунальні послуги за квартиру.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно п. 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 р. № 20/5, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини може бути копія рішення суду, що набрало законної сили.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо задоволення вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними заявником.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 222, 256, 259 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа: ОСОБА_2 про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини та місця відкриття спадщини - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, а саме: з 15.10.2010 року по 28.10.2010 року за адресою: АДРЕСА_1, яка є місцем відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області на протязі 10 днів через Суворовський районний суд м. Одеси.

Суддя: