Дата документу 22.11.2016
ЄУ № 420/1948/16-ц
Провадження №2/420/943/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2016 року Новопсковський районний суд Луганської області

в складі: головуючого судді Тарасова Д.С.

за участю секретаря Колесник Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Новопсков цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Новопсковського районного суду з позовом до відповідача, у якому просить розірвати шлюб, між ним та ОСОБА_2, зареєстрований 08.03.1986 року Донцівською сільською радою Новопсковського району Луганської області, актовий запис №3.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.03.1986 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Причиною розірвання шлюбу є те, що подружні відносини та спільний побут з відповідачем припинені з 2014 року, він проживає окремо, в психологічному плані вони несумісні, в сімї часто виникали конфлікти, що призвело до втрати один до одного почуття любові та поваги, в звязку з чим сумісне проживання стало неможливим. В даний час збереження шлюбу суперечить його інтересам, у звязку із чим звертається до суду з цим позовом. Від шлюбу неповнолітніх дітей не має. Спір про спільне нажите майно поки відсутній. Строк на примирення йому категорично не потрібен.

В судове засідання позивач не зявився, надав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав суд ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, судом встановлено наступне.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.ст.21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз чоловіка і жінки, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка і жінки. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕД №223500 виданого повторно 13 вересня 2016 року Новопсковським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, між позивачем та відповідачем 08 березня 1986 року було зареєстровано шлюб, актовий запис №3.

Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають.

Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст.110 СК України.

Судом встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, з часу знаходження позовної заяви в суді примирення між сторонами не відбулося, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим.

Вивчивши матеріали справи, приймаючи до уваги, що відповідач з позовними вимогами згодна, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у чинність ст.112 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої шлюб розривається, якщо подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них.

У чинність ч.2 ст.115 Сімейного Кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

У чинність п.2 ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У чинність ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215, 223 ЦПК України, ст.ст. 105, 110, 112, 115 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_1 (до шлюбу Бєлянська) ОСОБА_3, зареєстрований 08 березня 1986 року виконавчим комітетом Донцівської сільської ради Новопсковського району Луганської області, актовий запис №3.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, сплачену суму судового збору у розмірі 551,20 грн.

Рішення після набрання ним законної сили надіслати до Новопсковського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано апеляційному суду Луганської області через Новопсковський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: