АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/2150/16-ц
Провадження № 22-ц/792/2212/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Федорової Н.О.,

суддів - Карпусь С.А., Ярмолюка О.І.,

секретаря - Шевчук Ю.Г.,

з участю: позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2 та

її представника - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа виконавчий комітет Кам'янець-Подільської міської ради, про визначення місця проживання дитини,

в с т а н о в и л а:

26 квітня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом. В його обґрунтування зазначив, що з жовтня 2009 року по січень 2016 року перебував із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, в якому народилась донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

До цього часу вони з відповідачкою не дійшли згоди щодо визначення місця проживання доньки. На даний час дитина проживає разом із ним, що відповідає її інтересам, оскільки бажає проживати з батьком та прив'язана до нього.

Зазначає, що він має власне житло - двокімнатну квартиру, дохід у вигляді пенсії, а тому можливість матеріально забезпечувати дитину та створювати комфортні умови її проживання. У зв'язку з тим, що ніде не працює, має вільний час займатись донькою, її вихованням та розвитком.

ОСОБА_2 ніде не працює, доходу не має, веде вільний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, проживає невідомо де, не приділяє дитині уваги та не доглядає її, не цікавиться нею у дошкільному навчальному закладі, який вона відвідує. Вважає, що відповідачка не може забезпечити нормальні умови життя, розвитку та навчання у майбутньому їхньої доньки.

________________________________________________________________________________________________

Доповідач у першій інстанції Бондар О.О. Провадження № 22-ц/792/2212/16

Суддя-доповідач Федорова Н.О. Категорія № 48

А тому, просив суд визначити місце проживання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, з ним, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Непогоджуючись з даним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Рішення вважає незаконним та необґрунтованим, таким, що ухвалене без врахування усіх обставин справи.

Не згідний із висновком суду, що належний догляд за дитиною може здійснювати лише мати і що донька проживала з його батьками, а не з ним. Поза увагою суду залишилось те, що відповідачка з власної ініціативи залишила йому дитину у березні 2016 року і весь цей час не цікавилась нею. Він самостійно утримував доньку, відводив та забирав її із дошкільного навчального закладу, доглядав та займався її культурним розвитком, робив зачіски. Зазначає, що дитина лише на літніх канікулах гостювала у його батьків.

При ухвалені оскаржуваного рішення суд не врахував висновку органу опіки та піклування № 1142 від 16 вересня 2016 року, згідно якого місце проживання дитини повинно бути разом з батьком.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу з мотивів, які в ній зазначені.

ОСОБА_2 заперечила проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи рішення законним та обґрунтованим. Пояснила, що після розлучення з позивачем дитина проживала разом з нею. Влітку бувший чоловік запропонував відвезти доньку в село, до своїх батьків, на що вона дала згоду. З кінця серпня 2016 року ОСОБА_4 проживає разом з нею. Відвідує школу та різні гуртки. Офіційно вона не працевлаштована, однак фактично працює флористом та має заробіток.

Представник Служби у справах дітей згідно письмової заяви просив справу слухати у його відсутність, при вирішенні спору покладається на думку суду.

Заслухавши доповідача, пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку про її відхилення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним та обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що з 08.10.2009 року сторони перебували між собою у зареєстровано шлюбі.

30 березня 2010 року у них народилась донька ОСОБА_4 (а.с. 2).

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 січня 2016 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 4).

Після припинення шлюбу донька разом з відповідачкою переїхали до квартири матері останньої, де проживали до кінця травня 2016 року.

У подальшому, зі згоди відповідачки ОСОБА_4 перебувала у батьків позивача в селі на відпочинку. З кінця серпня 2016 року донька сторін проживає разом з матір'ю, відвідує школу.

Вказані обставини визнавались та сторонами не оспорювались.

Даними актів обстеження житлово-побудових умов, зокрема, квартири АДРЕСА_2, де проживає відповідачка з дочкою, та квартири АДРЕСА_1, де зареєстровані останні та проживає позивач, підтверджується, що обоє батьків створили належні умови для проживання доньки. В квартирах прибрано, є необхідні меблі, побутова техніка та предмети побуту (а.с. 75-77).

Докази про те, що відповідачка зловживає спиртними напоями, зокрема, знаходиться на диспансерному обліку як така, матеріали справи не містять. Що стосується постанови у справі про адміністративні правопорушення від 10 березня 2016 року, якою ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 178 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 17 грн. за те, що вона у під'їзді будинку знаходилась у п'яному вигляді (а.с. 7), та постанови Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 6 липня 2015 року про притягнення її до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 17 грн. за те, що вона у період часу з 1 червня 2015 року не займалась вихованням доньки (а.с. 6), не є достатніми доказами, які б підтверджували систематичність такої поведінки та зловживання нею спиртними напоями.

Натомість, ОСОБА_2 суду пояснила, що про існування однієї із вказаних постанов їй взагалі не було відомо. А тому, вона не сплачувала на її виконання штрафу. На її думку, це зробив позивач, який є бувшим працівником міліції.

Одночасно з цим, орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам'янець-Подільської міської ради Хмельницької області 16 вересня 2016 року прийшов до висновку про доцільність проживання дитини з батьком.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Враховуючи вищевказані обставини справи та вимоги закону, суд прийшов до правильного висновку про відсутність виняткових обставин, які б були підставою для розлучення матері з дитиною та визначення її місця проживання з батьком. При цьому судом правильно враховано малолітній вік дитини, якій виповнилось 6 років; те, що це є дівчинка, яка потребує, особливо у вказаному віці, саме материнської уваги; проживання дитини разом з матір'ю у належних умовах; працездатний вік матері та можливість, враховуючи це, заробляти кошти для утримування дитини тощо.

Що стосується висновку органу опіки та піклування № 1142 від 16 вересня 2016 року, то суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про його невідповідність, як встановленим обставинам справи, так і інтересам дитини, які у даному випадку мають найвищий пріорітет.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не можна визнати переконливими, оскільки вони не містять доказів, які б спростували висновки суду першої інстанції та впливали на законність судового рішення.

Судом першої інстанції дотримані вимоги матеріального закону, всебічно, повно і об'єктивно з'ясовані обставини справи та надана їм належна оцінка, тому підстав для скасування його рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявленого позову не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313 - 315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Н.О. Федорова