Справа № 474/250/14-ц.
Провадження № 2/474/24/2016 року.
РІШЕННЯ

Іменем України

24.11.16 року с.м.т. Врадіївка

Врадіївський районний суд Миколаївської області у складі

головуючого судді Тихоненко М.І.

за участю секретаря судового засідання Степанова В.В.

представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Публічного Акціонерного Товариства Державний ощадний банк України в особі філії - Миколаївське обласне управління АТ Ощадбанк до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

в с т а н о в и в:

ПАТ «Державний ощадний банк України» звернулося на адресу Врадіївського районного суду з позовомдо ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року у розмірі 39 791,22 грн.
Позивач зазначив, що 29.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 636 за яким Банк надав останньому кредит у розмірі 20 000 грн., під 27% річних, строком на 36 місяці з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 28.08.2011 року, а відповідач ОСОБА_2 зобов`язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Згідно п. 1.6 даного кредитного договору відповідач ОСОБА_2 повинен погашати суму кредитної заборгованості рівними частками в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. З метою забезпечення виконання ОСОБА_2 своїх зобов`язань за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та ОСОБА_4 , ОСОБА_5 були укладенні два окремі договори поруки від 29.08.2008 року, згідно до умов кожного з зазначених договорів поруки, поручителі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відповідають як солідарні боржники перед кредитором по сплаті суми основного бору, а також відсотків за користування кредитом у випадку невиконання позичальником ОСОБА_2 своїх зобов`язань. В порушення вимог п. 1.6 кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року ОСОБА_2 ухиляється від виконання зобов`язань та сплати відповідних платежів, внаслідок чого у нього станом на 20.02.2014 року виникла заборгованість в сумі 39 791,22 грн., з яких: 13 328.00 грн.- сума простроченої заборгованості по основному боргу; 6 545,67 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 17 076,30 грн.- сума пені та 2 841,25 грн. - сума несплачених комісійних. Посилаючись на зазначені обставини позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 04.04.2014 року на підставі п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК провадження по справі було зупинено.
Ухвалою суду від 10.03.2016 року ч. 1 ст. 204 ЦПК України провадження по справі було відновлено.
Ухвалою суду від 11.07.2016 року на підставі п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК провадження по справі було зупинено.
Ухвалою суду від 02.11.2016 року ч. 1 ст. 204 ЦПК України провадження по справі було відновлено.
В судовому засіданні представник позивача ПАТ „Державний ощадний банк Коршомний В.П. позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року у розмірі 39 791,22 грн. не визнали зазначивши, що він ( ОСОБА_2 ) кредитний договір № 636 від 29.08.2008 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» не укладав, відповідно гроші за даним договором не отримував. В пред`явленому йому ( ОСОБА_2 ) в суді примірнику кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року, укладеного від його імені з ПАТ «Державний ощадний банк України» про надання йому банком та отримання ним коштів в сумі 20 000 грн., в графі позичальник ОСОБА_2 проставлений не ним підпис, а невідомою йому особою. Аналогічна підробка його підпису також має місце у заяві на видачу готівки на суму 20 000 грн., від 29.08.2008 року, де в графі підпис отримувача коштів проставлений не ним, а невідомою йому особою. Особисто він нікому не видавав довіренності та нікого не уповноважував від свого імені укладати будь - які договора з ПАТ «Державний ощадний банк України». Долучені ПАТ «Державний ощадний банк України» до кредитної справи № 636 на ім`я ОСОБА_2 документи, а саме: кредитна заява на ім`я ОСОБА_2 від 29.08.2008 року, де в розділі 2.2 «відомості про освіту та зайнятість позичальника» зазначено, що основне місце роботи позичальника ( ОСОБА_2 ) є П.П. ОСОБА_6 , а посада позичальника є слюсар наладчик є фальшивою. Так само є фальшивою довідка видана ОСОБА_7 від 27.08.2008 року, яка долучена банком до кредитної справи № 636, про заробітну плату ОСОБА_2 . В даній довідці зазначено, що ОСОБА_2 дійсно працює в ОСОБА_8 на АЗС, слюсарем - наладчиком з 20.11.2005 року за основною формою працевлаштування та його заробітна плата з лютого по липень 2008 року включно склала 8 777,4 грн. є також фальшивою, особисто він в П.П. ОСОБА_9 ніколи не працював. Зазначені фальшиві документи долучені банком до кредитної справи № 636 на ім`я ОСОБА_2 спростовуються трудовою книжкою на ім`я ОСОБА_2 , серії НОМЕР_1 , в якій на другій - третій сторінках в розділі: «Відомості про роботу» до першого запису за № 1 від 03.03.2008 року про трудову діяльність, зазначено: «До вступу на роботу трудового стажу не мав». Далі зазначено запис за № 1 від 03.03.2008 року, де зазначено, що прийнятий на посаду охоронника в ТОВ «Українська охоронна компанія», наказ № 14 к.п. 2 від 03.03.2008 року. Наступний запис за № 2 від 01.04.2008 року, де зазначено про звільнення з роботи за власним бажанням ст. 38 КЗпП, наказ 20-к від 01.04.2008 року. Наступний запис за № 3 від 17.07.2008 року до зазначено розпочата виплата по безробіттю Врадіївським центром зайнятості, наказ № 080717 від 18.07.2008 року. Наступний запис за № 4 від 13.04.2009 року, де зазначено про припинення виплати допомоги по безробіттю, наказ № 090413 від 13.04.2009 року. Таким чином, записи в трудовій книжці на його ім`я спростовують фальшиві документи з ОСОБА_8 про те, що він з 20.11.2005 року по дату видачі вищезазначених документів від 27.08.2008 року, працював в ОСОБА_8 , документи які недобросовісними працівниками банку були приєднанні до кредитної справи № 636 на ім`я ОСОБА_2 з метою фальшування кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року на ім`я ОСОБА_2 та таким чином реалізації цими працівниками банку мети на незаконне привласнення коштів на свою користь. Крім цього в період з 12.04.2006 року по 10.04.2007 року він проходив строкову службу в лавах Збройних Сил України, що підтверджується записом в його військовому квитку та таким чином він в зазначений період не міг працювати в ОСОБА_8 . При його зверненні до Врадіївського райвідділу міліції в 2014 року по факту підробки та укладання від його імені з ВАТ „Державний ощадний банк України кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року, зі слів працівників міліції йому стало відомо, що колишній керуючий філією Кривоозерського відділення ощадного банку № 3161 ВАТ «Держощадбанк» Грищенко В.І. з головним спеціалістом Врадіївського районного центру зайнятості ОСОБА_10 масово підробляли кредитні договори від імені сторонніх громадян, а кошти по цим кредитним договорам забирали собі. В період часу з 11.04.2008 року по 05.05.2009 року він перебував на обліку у Врадіївському районному центрі зайнятості та надавав всі необхідні документи, паспорт, трудову книгу на своє ім`я. Доказом того, що він не укладав кредитний договір № 636 від 29.08.2008 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» є висновок експерта № 1379 від 15.09.2016 року в якому зазначено, що підписи від його імені в кредитному договорі № 636 від 29.08.2008 року виконанні не ним, а іншою особою. Посилаючись на зазначене відповідач та його представник просили суд відмовити в задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте 24.03.2014 року подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року не визнає, просив розгляд справи проводити в його відсутності. Суд за даних обставин, вважає можливим розглядати дану справу у відсутності відповідача.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до приписів ст. 74 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи в судовому засіданні. Суд за даних обставин вважає можливим при наявності у справі достатніх матеріалів про права і взаємовідносини сторін розглядати дану справу у відсутності відповідача.

Аналізуючи докази надані сторонами та їх пояснення, суд визнав доведеними такі факти:

- Згідно умов договору № 636 від 29.08.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України в особі керуючого філією Кривоозерського відділення Ощадного банку № 3161 ВАТ „Державний ощадний банк України Грищенко В.І. та від імені ОСОБА_2 був укладений зазначений кредитний договір. За умовами якого банк зобов`язувався надати ОСОБА_2 кредит у розмірі 20 000 грн., строком на 36 місяців під 27% річних, а ОСОБА_2 відповідно до п. 1.6 договору зобов`язувалася здійснювати погашення кредиту рівними частинами в сумі 555,56 грн. до 30 числа кожного місяця, починаючи з наступного місяця після видачі кредиту шляхом внесення готівки до каси банку або безготівкових перерахувань з рахунків відкритих в ВАТ „Ощадбанк. Останнє погашення кредиту повинно було здійснюватися позичальником не пізніше 28.08.2011 року.
- 29.08.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та від іменіОСОБА_4 було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.2 якогоОСОБА_4 , як поручитель зобов`язаний перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року.
- 29.08.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та від іменіОСОБА_5 було укладено договір поруки, згідно умов п. 1.1 якогоОСОБА_5 , як поручитель зобов`язаний перед кредитором відповідати солідарно в повному обсязі за своєчасне та повне виконання боржником ОСОБА_2 зобов`язань за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 року.
- 29.08.2008 року ВАТ „Державний ощадний банк Україна згідно наявної копії заяви на видачу готівки №3161/2 на ім`я ОСОБА_2 було надано кредит в сумі 20 000 грн., про що в графі підпис отримувача проставлений підпис особи.
- У період з 29.08.2008 року по 20.02.2014 року у відповідача ОСОБА_2 утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості по кредиту, відсоткам за користування ним, пені та комісійним, загальна сума якої складає 39 791,22 грн., з яких: 13 328.00 грн.- сума простроченої заборгованості по основному боргу; 6 545,67 грн. - сума простроченої заборгованості по відсоткам; 17 076,30 грн. - сума пені та 2 841,25 грн. - сума несплачених комісійних.

- Згідно показань свідка ОСОБА_2 , він кредитний договор кредитний договір № 636 від 29.08.2008 року з ПАТ «Державний ощадний банк України» не укладав, відповідно гроші за даним договором не отримував. В пред`явленому йому ( ОСОБА_2 ) в суді примірнику кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року, укладеного від його імені з ПАТ «Державний ощадний банк України» про надання йому банком та отримання ним коштів в сумі 20 000 грн., в графі позичальник ОСОБА_2 проставлений не ним підпис, а невідомою йому особою. Аналогічна підробка його підпису також має місце у заяві на видачу готівки на суму 20 000 грн., від 29.08.2008 року, де в графі підпис отримувача коштів проставлений не ним, а невідомою йому особою.Особисто він нікому не видавав довіренності та нікого не уповноважував від свого імені укладати будь - які договора з ПАТ «Державний ощадний банк України».
- В кредитній справі № 636 на ім`я ОСОБА_2 сформованої філією Кривоозерського відділення № 3161 ВАТ «Державний ощадний банк України» міститься довідка видана ОСОБА_8 від 27.08.2008 року про те, що ОСОБА_2 дійсно працює в ОСОБА_8 на АЗС слюсарем наладником з 20.11.2005 року, форма працевлаштування основна і його заробітна плата становила: лютий 1 531,59 грн., березень 1 349,36 грн., квітень 1 419,5 грн., травень 1 553,00 грн., червень 1 497,99 грн., липень 1 426,06 грн., всього 8 777,40 грн.
- У військовому квитку серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 на аркуші 2, в п. 5 зазначено, що призовною комісією Врадіївського району Миколаївської області визнаний придатним до військової служби і направлений у військову частину 12.04.2006 року. На аркуші 3 в п. 8 зазначено, що 10.04.2007 року на підставі наказу МО України від 15.03.2007 року звільнений (демобілізований) у запас.
- В трудовій книжці серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 на аркуші 3-4 зазначено: «До вступу на роботу трудового стажу не мав.; запис № 1, дата - 03.03.2008 року прийнятий на посаду охоронника ТОВ «Українська охоронна компанія», наказ №14-к від 03.03.2008 року.; запис № 2, дата 01.04.2008 року звільненний з роботи за власним бажанням, згідно ст. 38 КЗпП України, наказ № 20-к від 01.04.2008 року.; запис № 3, дата - 17.07.2008 року, Врадіївський центр занятості, розпочати виплату допомоги по безробіттю, наказ № 080718 від 18.07.2008 року.; запис № 4, дата - 13.04.2009 року, припинено виплату допомоги по безробіттю, наказ № 090413 від13.04.2009 року».
- Згідно довідки Врадіївського районного центру зайнятості Миколаївської області від 20.04.2016 року № 313, гр. ОСОБА_2 перебував на обліку у районному центрі зайнятості у період з 11.04.2008 року по 05.05.2009 року.
- Згідно висновку експерта № 1379 від 15.09.2016 року підписи від імені ОСОБА_2 в графах «Підпис позичальника», «Позичальники» та у графі після позначення дати «29 серпня 2008 року» у кредитному договорі № 636 від 29.08.2008 року виконані, ймовірно, не ОСОБА_2 , а іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_2 в графі «підпис отримувача» у заяві на видачу готівки від 29.08.2008 року виконаний ймовірно, не ОСОБА_2 , а іншою особою.
- Згідно постанови про закриття кримінальної справи від 18.11.2012 року по матеріалам розгляду кримінальної справи № 12670022, органом досудового розслідування Кривоозерського РВ УМВС України в Миколаївській області було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_3 ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
- 12.06.2011 року найменування банку із Відкритого акціонерного товариства „Державний ощадний банк України було змінено на Публічне акціонерне товариство „Державний ощадний банк (свідоцтво про реєстрацію публічного товариства„ Державний ощадний банк № 0000564, виписка з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців серії ААБ № 532465).
Суд вважає, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості за кредитним договором.
Так, згідно зі статтями 525 - 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися до умов договору, норм ЦК, у встановлені строки.
Також приписами ст.ст. 549 552 ЦК України передбачені підстави винекнення та розмір неустойки який може бути встановлений договором або актами цивільного зщаконодавства.
Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати проценті, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України по кредитному договору банк чи інший фінансовий заклад зобов`язані видати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит, та сплатити проценти.
Як вбачається з позовної заяви у ОСОБА_2 внаслідок невиконання умов кредитного договору утворилася заборгованість по сплаті простроченої заборгованості у розмірі 39 791,22 грн.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банк зобов`язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.
Згідно п. 2 ч. 3, ч. 5, ч. 7 ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (чинної на час укладення кредитного договору) Банк зобов`язаний ідентифікувати відповідно до законодавства України: клієнтів, які здійснюють операції, що підлягають фінансовому моніторингу.
Банк має право витребувати, а клієнт зобов`язаний надати документи і відомості, необхідні для з`ясування суті діяльності, фінансового стану. У разі ненадання клієнтом необхідних документів чи відомостей або умисного подання неправдивих відомостей про себе банк відмовляє клієнту у його обслуговуванні. У разі наявності при здійсненні ідентифікації мотивованої підозри щодо надання клієнтом недостовірної інформації або навмисного подання інформації з метою введення в оману банк має надавати інформацію про фінансові операції клієнта спеціально уповноваженому органу виконавчої влади з питань фінансового моніторингу.
Для ідентифікації клієнта - фізичної особи та вжиття заходів, достатніх, на думку банку, для підтвердження його особи, банк має право витребувати інформацію, яка стосується ідентифікації цієї особи, у органів державної влади, банків, інших юридичних осіб, а також здійснювати заходи щодо збору такої інформації про цю особу, яка є необхідною для виконання правил внутрішнього фінансового моніторингу та програм його здійснення, у тому числі щодо виявлення фінансових операцій, що підлягають фінансовому моніторингу. Органи державної влади, банки, інші юридичні особи зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня отримання запиту безоплатно надати банку таку інформацію.
Як було встановлено в судовому засіданні, що при укладені кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року між ОСОБА_2 та «Державний ощадний банк України» при мониторингі банком фінансового стану та платоспроможності позичальника була використана лише одна довідка видана ОСОБА_8 від 27.08.2008 року, (яка міститься в кредитній справі № 636, інших документів щодо матеріального положення, фінансового стану позичальника в даній кредитній справі не міститься), про те, що ОСОБА_2 дійсно працює в ОСОБА_8 на АЗС слюсарем наладником з 20.11.2005 року, форма працевлаштування основна і його заробітна плата з лютого по березень 2008 року включно склала 8 777,40 грн. Однак при дослідженні інших доказів по справі, показань свідка ОСОБА_2 , військового квитнка серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 , трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , довідки № 313 від 20.04.2016 року з Врадіївського районного центру зайнятості населення Миколаївської області було встановлено, що ОСОБА_2 в період часу з 12.04.2006 року по 15.03.2007 року проходив строкову службу в Збройних силах України. В період часу з 03.03.2008 року по 03.03.2008 року працював охоронником в ТОВ «Українська охоронна компанія». При даних обставинах довідка ОСОБА_12 від 27.08.2008 року з приводу викладеної інформації, що ОСОБА_2 в період часу з 20.11.2005 року по 27.08.2008 року, а саме на час видачі довідки працював в ОСОБА_8 на АЗС слюсарем наладником, є неправдивою. Таким чином, при дотриманні особою, яка була уповноважена діяти від імені ВАТ «Державний ощадний банк України» при укладенні кредитного договору між ВАТ «Державний ощадний банк України» та від імені ОСОБА_2 , вимог Закону України «Про банки і банківську діяльність», а саме приписів ст. ст. 49, 64 зазначеного Закону, укладення кредитного договору № 636 від 29.08.2008 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» та від імені ОСОБА_2 було б неможливим у зв`язку з відсутностю у банка належних документів щодо матеріального положення, фінансового стану позичальника.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
У відповідності до ч. 2 ст. 59 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
В судовому засіданні позивач як на підставу для задоволення позовних вимог послався лише виключно на письмовий кредитний договір №636 від 29.08.2008 року, укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України та від імені ОСОБА_2 та заяву на видачу коштів від 29.08.2008 року. При цьому, позивач не зміг надати будь - яких належних та допустимих доказів та спростувати доводи відповідача ОСОБА_2 , який дав показання в суді, як свідок, відносно того, що кредитний договір № 636 від 29.08.2008 року він з ВАТ „Державний ощадний банк України, не укладав. Виходячи з того, що при укладенні зазначеного кредитного договору банк повинен був відповідно до вимог ст. 64 Закону України «Про банки і банківську діяльність», яка є імперативною нормою здійснити моніторинг щодо фінансового стану та платоспроможності позичальника та перевірити інформацію, яка міститься в довідці виданої ОСОБА_8 від 27.08.2008 року. При встановленні надання позичальником недостовірної інформації банк повинен був відмовити в обслуговуванні клієнта та укладенні з ним кредитного договору. Незважаючи на вимогу зазначеної норми Закону, співробітниками банку до кредитної справи № 636 по кредитному договору № 636 від 29.08.2008 року, укладеного між ВАТ „Державний ощадний банк України та від імені ОСОБА_2 , була долучена довідка видана ОСОБА_8 від 27.08.2008 року про місце роботи та заробіток ОСОБА_2 , довідка яка є неправдивою та інформація яка міститься в ній не відповідає дійсності. Незважаючи на те, що експертом у своєму висновку № 1379 від 15.09.2016 року не було зазначено в категоричній формі, що підпис ОСОБА_2 в графах «Підпис позичальника», «Позичальники» в кредитному договорі та підпис ОСОБА_2 у заяві на видачу готівки від 29.08.2008 року виконаний не ОСОБА_2 , а лише зазначено, що ймовірно, не ОСОБА_2 , а іншою особою, суд на підставі та в сукупності досліджених доказів в суді приходить до всиновку, що надані позивачем кредитний договір № 636 від 29.08.2008 року та заявка на видачу коштів від 29.08.2008 року, виходячи з вищенаведених підстав вважає надані позивачем документи, неналежними доказами та не бере їх до уваги.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 60 ЦПК України, доказування не може грунтуватися на припущеннях.
На підставі викладеного в сукупності та враховуючи те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами законність та обґрунтованість своїх вимог, суд приходить до висновку про безпідставність та необґрунтованість вимог позивача до відповідача ОСОБА_2 , а тому позовні вимоги до ньогоне підлягають задоволенню.

Кредитні зобов`язання ОСОБА_2 забезпечено договорами поруки, укладеними 29.08.2008 року між ВАТ „Державний ощадний банк України та від імені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
Підстави, обсяг та умови відповідальності поручителів, а також інші права та обов`язки сторін, передбаченні статтями 553 - 559 ЦК України та розділами 1 - 6 договорів поруки.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 559 ЦК, якщо договором не встановлено строку його закінчення, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явив вимоги до поручителя. Аналогічні умови містяться в п. 4.2 вищезазначених договорів поруки.
Зазначеними договорами поруки від 29.08.2008 року не передбачені строки закінчення їх дій, а умова дії поруки до повного виконання позичальником чи поручителем зобов`язань перед кредитодавцем не може розглядатися як установлення строку дії поруки, оскільки відповідно до статей 251, 252 ЦК строком є період у часі, а не подія.
Отже, банк як кредитодавець, має право вимоги до поручителів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання за кредитним договором боржника ОСОБА_2 тобто протягом шести місяців з 29.08.2011 року по 01.03.2012 року.
Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що після настання строку повернення кредитних коштів 28.08.2011 року банк не пред`явив вимоги до поручителів протягом шести місяців, а позов в інтересах банку пред`явлено лише 24.02.2012 року, тобто поза межами строку дії договорів поруки. Виходячи з того, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком для існування (дії) самого зобов`язання поруки (преклюзивність строку), то і право кредитора, і обов`язок поручителя по його закінченні припиняється.
Оскільки із закінченням шестимісячного строку припинилося матеріальне право (поручительство), то пред`явлення позову поза межами цього строку позбавляє Банк права на задоволення позову до поручителів в судовому порядку.
Таким чином, вимоги позивача до відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 є безпідставними.
Вказанні обставини є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.
На підставі ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору залишаються за позивачем.
Керуючись ст. ст. 209, 212 - 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:
В задоволенні позову Публічного Акціонерного Товариства „Державний ощадний банк України до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 636 від 29.08.2008 у розмірі 39 791,22 грн. відмовити.
Стягнути з Публічного Акціонерного Товариства „Державний ощадний банк України на користь ОСОБА_2 судові витрати за оплату проведеної експертизи в сумі 900 (дев`ятсот) грн. 48 коп.
Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Апеляційного суду Миколаївської області через Врадіївський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя: