23 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
Євтушенко О.І., КадєтовоїО.В., Карпенко С.О.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним,
за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», подану представником Міщенком Андрієм Леонідовичем, на заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а:
У лютому 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» (далі - ТОВ «ЛК «Ваш Авто») про визнання договору фінансового лізингу недійсним та стягнення коштів.
На обґрунтування позовних вимог зазначав, що 22 жовтня 2015 року між ним та ТОВ «ЛК «Ваш Авто» укладено договір фінансового лізингу
№ 001676 з додатками (далі - Договір), згідно умов якого ТОВ «ЛК «Ваш Авто» зобов'язалось придбати у свою власність та передати ОСОБА_4 у користування трактор МТЗ 892, на умовах, передбачених Договором.
На сайті OLX/UA, ОСОБА_4 знайшов вищевказаний транспортний засіб, 2014 року випуску, за ціною 150 000 грн та зателефонував до продавця, де йому роз'яснили, що дійсно такий трактор є і зараз на нього акційна ціна.
В усній формі представник ТОВ «ЛК «Ваш Авто» роз'яснила, що дійсно такий трактор є за ціною вказаною на сайті, і що він повинен спочатку сплатити передплату за транспортний засіб в розмірі 51 000 грн шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ «ЛК «Ваш Авто», після чого з ним буде укладено договір лізингу і протягом декількох днів ТОВ «ЛК «Ваш Авто» передасть в користування предмет лізингу.
В той же день ОСОБА_4 було сплачено на розрахунковий рахунок у якості адміністративного платежу суму в розмірі 51 000 грн. На протязі обіцяних днів предмет лізингу йому так і не був переданий.
ОСОБА_4 вважав, що умови договору фінансового лізингу не відповідають діючому законодавству та порушують його права, як споживача. Також посилався на наявні несправедливі умови Договору, який не містить всіх істотних умов, а саме: предмета Договору та Додатку № 3; відсутнє нотаріальне посвідчення договору фінансового лізингу; відсутня ліцензія у ТОВ «ЛК «Ваш Авто».
Ураховуючи наведене, з урахуванням уточнених позовних вимог, ОСОБА_4 просив визнати договір фінансового лізингу від 22 жовтня 2015 року № 001676 з додатками недійсним та стягнути з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» сплачені за договором лізингу кошти в розмірі 51 000 грн.
Заочним рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсним договір фінансового лізингу від 22 жовтня 2015 року № 001676 укладений між ОСОБА_4 та ТОВ «ЛК «Ваш Авто». Стягнуто з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 сплачений авансовий платіж в розмірі 51 000 грн. Стягнуто з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 судові витрати в розмірі 551 грн 20 коп. Стягнуто з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн 20 коп.
Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року в частині стягнення з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь ОСОБА_4 судових витрат в розмірі 551 грн 20 коп. скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «ЛК «Ваш Авто» на користь держави судові витрати в розмірі 551 грн 20 коп. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі представник ТОВ «ЛК «Ваш Авто» - Міщенко А.Л. просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, мотивуючи свої вимоги неправильним застосуванням судами норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У звʼязку із цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив із того, що в договорі фінансового лізингу від 22 жовтня 2015 року укладеному між сторонами обмежені права позивача, як споживача, передбачені Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Про фінансовий лізинг» та

ЦК України, не відповідають принципу добросовісності та рівності сторін у договорі, його положення в цілому містять істотний дисбаланс прав та обов'язків сторін договору на шкоду споживача та є несправедливими.

Судами встановлено, що 22 жовтня 2015 року між сторонами укладено договір фінансового лізингу № 001676 з додатками, згідно умов якого ТОВ «ЛК «Ваш Авто» зобов'язалося придбати та передати на умовах фінансового лізингу у користування ОСОБА_4 трактор МТЗ 892, а останній у свою чергу зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі та інші платежі згідно з умовами договору.

На виконання умов додатку № 1 до договору фінансового лізингу ОСОБА_4 22 жовтня 2015 року сплатив авансовий платіж в розмірі

51 000 грн.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів (ч. 1 ст. 807 ЦК України).

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

За змістом ч. 1 ст. 808 ЦК України якщо відповідно до договору непрямого лізингу вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингоодержувачем, продавець (постачальник) несе відповідальність перед лізингоодержувачем за порушення зобов'язання щодо якості, комплектності, справності предмета договору лізингу, його доставки, заміни, безоплатного усунення недоліків, монтажу та запуску в експлуатацію тощо. Якщо вибір продавця (постачальника) предмета договору лізингу був здійснений лізингодавцем, продавець (постачальник) та лізингодавець несуть перед лізингоодержувачем солідарну відповідальність за зобов'язанням щодо продажу (поставки) предмета договору лізингу.

За приписами ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Статтею 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» визначено права та обов'язки лізингоодержувача.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Згідно із ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов'язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач.

За змістом ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» діяльність з надання будь-яких фінансових послуг, що передбачають пряме або опосередковане залучення фінансових активів від фізичних осіб може здійснюватися лише фінансовими установами після отримання відповідної ліцензії.

Відповідно до частини 1 ст. 227 ЦК України правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Судами не встановлено наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб, що свідчить про відсутність такого дозволу(ліцензії), та що суперечить вимогам законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 806 ЦК України до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Також, виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до статті 628 ЦК України.

Згідно статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до частини першої статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Аналогічна позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року справа № 6-2766цс15, яка відповідно до положень частини першої статті 3607 ЦПК України, є обов'язковою для всіх судів України.

Таким чином, суди попередніх інстанцій на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) встановили, що позивач не отримав інформацію щодо істотних умов договору, які передують укладенню договору, зокрема, відносно предмету лізингу та відносно відповідальності за договором, які є несправедливими для нього як споживача фінансових послуг, відсутність наявності ліцензії у відповідача для здійснення фінансових послуг щодо залучення фінансових активів від фізичних осіб. При цьому судами також встановлено, що договір фінансового лізингу від

22 жовтня 2015 року № 001676 укладений між сторонами, нотаріально посвідчено не було, а тому суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Перевіривши доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін заочного рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від

18 квітня 2016 року, в не скасованій його частині, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року, тому що судові рішення законні та обґрунтовані.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто», подану представником Міщенком Андрієм Леонідовичем, відхилити.

Заочне рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 18 квітня 2016 року, в не скасованій його частині, та рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 липня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Ваш Авто» про визнання договору фінансового лізингу недійсним залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О.І. Євтушенко О.В. Кадєтова С.О. Карпенко