Справа № 310/6501/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі ОСОБА_1, при секретарі Панченко Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зменшенні розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся з позовом до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, вказуючи, що від першого шлюбу з ОСОБА_4 в нього народився 11.07.2000 року ОСОБА_5, якому сплачує аліменти у розмірі 16,5% від всіх видів заробітку на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2011 року.

21.06.2008 року він уклав шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу в них народилися ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2. Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 17.11.2010 року з нього на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2010 року до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, він сплачує аліменти на утримання ОСОБА_7 у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) на підставі рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.09.2016 року.

Загальний розмір аліментів, що стягується з нього на користь ОСОБА_3 та ОСОБА_4 перевищує половину його заробітної плати, що ставить його в скрутний матеріальний стан.

У звязку з цим просив зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду від 17.11.2010 року з 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) до 1/6 частини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивач у судовому засідання просив позов задовольнити.

Відповідач проти задоволенню позову заперечувала, оскільки позивач фактично не сплачує аліменти за усіма трьома судовими рішеннями.

Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного.

Ст. 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

В абз. 3 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року надано роз'яснення, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

На спірні правовідносини поширюються положення ч. 1 ст. 192 СК України, якими передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У п. 23 зазначеної вище Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 2 від 15.05.2006 року судам роз'яснено, що розмір аліментів, визначений судовими рішеннями або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. При цьому перелік обставин, які можуть слугувати підставами для зменшення або збільшення розміру аліментів є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як убачається з матеріалів справи, рішеннями Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2010 року по справі № 2-8975/10 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 04.10.2010 року і до досягнення повноліття дитиною (а.с. 41).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 18.01.2011 року по справі № 2-1443/11 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 16,5 % від всіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 31.01.2011 року (а.с. 4).

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 05.09.2016 року по справі № 310/4755/16-ц з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, у розмірі 1/6 від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, починаючи з 11.07.2016 року та до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3).

Таким чином, загальний розмір стягнутих з позивача аліментів складає 2/3 частини або 66 % з усіх видів заробітку (доходу).

На думку суду, наявні підстави вважати, що після ухвалення 17.11.2010 року Бердянським міськрайонним судом рішення по справі № 2-8975/10 матеріальний стан ОСОБА_2 дійсно змінився, у зв'язку із чим наявні підстави для зміни розміру аліментів.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що ОСОБА_2 фактично виплати аліментів не здійснюється, оскільки відповідно до листа Бердянського міськрайонного відділу державної виконавчої служби № 3892 від 03.11.2016 року виконавчі листи № 2-8975/10, № 310/4755/16-ц перебувають на виконанні. Існуюча у позивача заборгованість не звільняє його від обовязку щодо виплати аліментів та не спростовує підстав позову.

Суд вважає, що запропонований позивачем зменшений розмір аліментів відповідає вимогам ст. 183 СК України.

Керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 180-183, 192 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6 краю Російської Федерації на користь ОСОБА_3 на підставі рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 17.11.2010 року по справі № 2-8975/10 на утримання сина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, з 1/3 частки до 1/6 частки від усіх видів доходу (заробітку), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване рішення.

Суддя