Справа № 676/7408/15-ц
Номер провадження 2/676/382/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року Камянець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Ксьондз Р.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представників 3 особи ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7С

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Камянці-Подільський цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа орган опіки та піклування, в особі Кам"янець-Поділсьької районної державної адімінстрації Хмельницької області, орган опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Кам"янець-Подільської міської ради Хмельницької області про визначення місця проживання дитини та відібрання дитини,-

встановив :

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_3, треті особи орган опіки та піклування в особі Кам»янець-Подільської районної державної адміністрації, орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Кам»янець-Подільської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, відібрання дитини. В обґрунтування вимог вказує, що з серпня 1998 року по 28 листопада 2012 року без реєстрації шлюбу з відповідачем проживали однією сім»єю. 10.06.2006 року в них народився син ОСОБА_8, батьком дитини записаний відповідач. Після припинення фактичних шлюбних відносин, з відповідачем домоились, що син залишиться проживати з нею, а відповідач прийматиме участь в спілкуванні та вихованні сина по вихідним дням. Відповідач коштів на матеріальне утримання сина не надавав, і тому вона 14.09.2014 року поїхала за кордон на роботу. В цей період підтримувала з»язок з сином по різних засобах зв»язку. В період її відсутності син проживав разом з відповідачем. 24.08.2015 року повернулась в Кам»янець-Подільський і син знову почав проживати разом із нею. З сином були завжди гарні і теплі взаємовідносини: надавала йому належне виховання і догляд, цікавилась його життям, навчанням, здоров»ям та інтересами. Під час проживання з нею син завжди був охайно вдягнений, нагодований збалансованою їжею. Окрім того брала активну участь і у виховних заходах. як у садочку так і у школі, була членом батьківського комітету, брала активну участь у житті класного колективу, відвідувала батьківські збори, відводила дитину на гуртки, спортивні секції та басейн. 24.09.2015 року відповідач без її згоди і з погрозою застосування до неї фізичної сили забрав сина зі школи до свого житла, де він і до сьогодні проживає з відповідачем. У зв»язку з цим між нею та відповідачем виник спір, який він у добровільному порядку вирішувати не бажає. Відповідач не надає можливості виконувати її материнські обов»язки і сам свої батьківські обов»язки не виконує. Син за перод проживання з батьком став не охайнима, одяг не випрасуваний, харчується бутербродами, у сина зросли агресивні прояви поведінки, про що свідчать записи класного керівника у щоденнику. Зі слів сина він самостійно може здійснювати прогулянку містом в тому числі на велосипеді. Відповідач здійснює моральний тиск на сина, що призводить до розгубленості та невпевненості дитини. Гуртки, спортивні секції та басейн син не відвідує. Таке відношення до виховання і піклування лише шкодить сину і створює небезпеку його життю та здоров»ю. На сьогодні, несвоєчасна зміна місця проживання сина також може призвести і до таких негативних наслідків, як погіршення стану здоров»я через нераціональне харчування, погіршення рівня освіти, адже уроки з ним відповідач не робить, їх виконання не контролює. Після виникнення спору щодо місця проживання дитини бачиться з дитиною лише в школі. Щоразу після таких зустрічей вбачає, що син став невпевненим, розгубленима, байдужим до навчання. У зв»язку з цим в жовтні 2015 року почала відводити сина на бесіди з психологом, а в подальшому такі бесіди проводились в школі кандидатом психологічних наук, психотерапевтом ОСОБА_9 Психотерапевт зробила висновок, що син любить матір, вона важлива в його житті. Емоційний зв»язок між нею та сином збережений та міцний. Психологічна діагностика свідчить про завищений прояв агресивності та тривожності сина. Оцінюючи зазначені обставини, а також враховуючи. що дитина може бути розлучена з матір»ю тільки у виняткових випадках, вважає, що вона краще забезпечить сину рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального і соціального розвитку, а тому місце проживання сина слід визначити з нею. Для цього в неї створені всі умови: вона має стабільний дохід, житло, яке відповідає всім санітарним та гігієнічним нормам. Окрім того син є малолітнім, а тому потребує пильної материнської уваги та турботи, яку відповідач не в змозі йому надати, оскільки йому 53 роки, він перебуває на пенсії, не має постійного місця роботи, знаходиться на обліку в Хмельницькому обласному протитуберкульозному диспансері. Просить визначити місце проживання сина ОСОБА_10, 10.06.ю2006 року народження із нею, матір»ю- Нікіфоровою ОСОБА_11, відібрати малолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 від батька ОСОБА_3 і передати дитину їй, матері ОСОБА_1.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позов підтримали, просять задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали, заперечили проти його задоволення, пояснили, що малолітній син бажає проживати разом з ним. Ним створені належні умови для життя, навчання, розвитку дитини, дитина харчується повноцінно. Крім пенсії має додаткові заробітки, надає послуги з перевезення. Вважає, що проживання сина з ним відповідатиме інтересам малолітньої дитини, просить в задоволенні позову відмовити.

Представник органу опіки та піклування, в особі Кам"янець-Поділсьької районної державної адімінстрації Хмельницької області в суді не заперечив проти задоволення позову, пояснив, що враховуючи вік дитини, неприязнене ставлення батька дитини до його матері, психологічний тиск батька на дитину, обмеження батьком дитини можливості матері та дитині вільно спілкуватись свідчить про негативний вплив батька на психоемоційний розвиток дитини, тому вважає, що доцільно визначити місце проживання дитини з матір»ю.

Представник органу опіки та піклування, в особі виконавчого комітету Кам"янець-Подільської міської ради Хмельницької області в суді не заперечила проти задоволення позову, пояснила, що питання визначення місця проживання дитини виносилось на розгляд комісії з захисту прав дитини. Комісія заслухала думку батьків, дитини, психолога ОСОБА_12 як фахового психолога, взяла до уваги результати психологічного обстеження ОСОБА_13П, психолога-консультанта Кам»янець-Подільської психолого-медико-педагогічної консультації, заслухали психолога соціальної служби, який проводив певну роботу з батьками та малолітньою дитиною, а ткож інформацію з школи де навчається дитина. Комісія прийшла до висновку, що місце проживання дитини доцільно визначити з матір»ю, оскільки між батьками склались неприязненні відносини і батько формує в дитини негативне відношення до матері. Дитина перебуває під психоемоційним тиском батька у відношенні до матері. Відповідач перешкоджає матері спілкуватись з дитиною в обсязі, достатньому для позитивного психоемоційного розвитку дитини. Орган опіки та піклування підтримує рішення комісії виходячи з того, що батько обмежує дитину в спілкуванні з матір»ю, налаштовує дитину проти матері, батько не сприяє формуванні в дитини критичного ставлення до себе і власних вчинків в наслідок чого існує загроза формування і закріплення схильності в дитини до асоціальної поведінки.

Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали цивільної справи в повному обсязі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі ч. 4 ст. 29 ст. ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

На підставі ч. 1 і ч. 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 162 СК України, якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання. Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров'я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини.

Після припинення спільного проживання місце проживання дитини за домовленістю між сторонами було визначено з матір»ю, відповідач з цим погодився і перешкод не чинив. В 2014 році ОСОБА_1 виїхала на заробітки в Російську Федерацію і повернулась в 2015 році. Після поверенння матері дитини в Україну між сторонами виник спір щодо місця проживання дитини.

На час пред'явлення позову дитина проживає з батьком. З акту обстеження житлово-побутових умов дитини, складеного спеціалістом сектора опіки та піклування служби у справах дітей Кам»янець-Подільської міської ради, вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_10 проживає за адресою вул..30 років Перемоги10 кв 55 в м.Кам»янці-Подільському. Умови проживання задовільні. В квартирі прибрано, є необхідні меблі та предмети побуту. Для дитини виділено окрему кімнату, у якій облаштовано місце для відпочинку та занять. Для виховання та розвитку дитини створені такі умови: у малолітнього є дитяча література, комп»ютер, планшет, велосипед та інші речі відповідно до віку та потреб дитини. Дитина займається у гуртку англійської мови. Батько та син перебувають у доброзичливих один до одного стосунках, вільний час проводять разом, в літній період батько піклується про оздоровлення дитини і щороку їздять відпочивати на море. Малолітня дитина повідомила, що бажає проживати з батьком, оскільки з ним він себе почуває комфортно, з матір»ю бажає тільки зустрічатися.

З акту обстеження умов проживання сім»ї, від 26 травня 2016 року, складеного комісією служби у справах дітей Кам»янець-Подільської райдержадміністрації за місцем проживання матері дитини по вул.. Свободи, 55 в с.Кам»янка Кам»янець-Подільського району вбачається, що умови проживання ОСОБА_1Є є задовільні і відповідають санітарно-гігієнічним нормам. Для проживання дитини створені всі необхідні умови: окрема кімната, що обладанана меблями, є місце для навчання, ігор, відпочинку, житлові кімнати підтримуються у належному санітарному стані.

Мати має постійне місце роботи, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

З наданих сторонами доказів вбачається, що житлові умови як батька дитини, так і матері є задовільним та достатнім для забезпечення умов проживання і утримання малолітнього сина. .

Позивач має постійне місце роботи та отримує заробітну плату в сумі 3 000 грн. Відповідач доказів на підтвердження свого матеріального забезпечення та стану здоров»я не надав.

Згідно з письмовим висновком Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам»янець-Подільської міської ради № 829 від 30 червня 2016 року щодо розв»язання спору, визнано за доцільне визнаити місце проживання малолітнього ОСОБА_10 з матір»ю за місцем її проживання відібравши його від батька ОСОБА_3.

Як вбачається з висновку органу опіки та піклування, попередньо дане питання по суті було розглянуто комісією з питань захисту прав дитини, яка заслухала думку батьків, дитини, психолога ОСОБА_12 старшого викладача кафедри логопедії та спеціальних методик Кам»янець-Подільського Національного університету ім..ОСОБА_14; взяли до уваги результати психологічного обстеження ОСОБА_13П, психолога-консультанта Кам»янець-Подільської психолого-медико-педагогічної консультації від 13 грудня 2015 року, повідомлення соціальних служб для сім»ї, дітей та молоді про проведену психодіагностичну роботу ОСОБА_15 психологом Центру з малолітнім ОСОБА_10 та його батьками; інформацію НВК № 14 від 02.06.2016 р № 142, де навчається малолітня дитина.

Суд вважає наданий висновок є достатньо обґрунтованим і не суперечить інтересам дитини.

Як пояснила в судовому засіданні представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам»янець-Подільської місько ради на засіданні органу опіки та піклування малолітній ОСОБА_10 пояснив, що більше всього бажає, щоб батьки помирились. Дитина підтвердила, що любить маму. Враховуючи негативне ставлення батька дитини до його матері, вплив батька на дитину, а також перешкоджання батьком матері в достатній мірі спілкуватись з дитиною, орган опіки та піклування прийняв таке рішення.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_16 показала, що з ОСОБА_1 та її сім»єю знайома з 2006 року. За останній рік, коли вихованням дитини займався тільки батько, відмічає підвищення агресивності дитини, в мовленні дитини з»явилась ненормативна лексика не по віку, дитина багато часу залишається на самоті без належного батьківського контролю, батько не приховує від дитини свого зневажливого ставлення до матері. Батько дозволяє сину те, в чому обмежує його мати, щоб таким чином отримати прихильність дитини та шантажувати її. Стосунки між матір»ю та дитиною були дуже добрі, дитина спілкувалась з матір»ю і бажала спілкуватись, поки батько не став цьому перешкоджати. Змінився одяг дитини не в кращий бік. Ввважає, що батько вчить дитину агресії, налаштовує дитину проти матері. На її думку як фахового психолога дитині краще було б проживати з матір»ю, так як дитина потребує емоційного комфорту, любові, правильного виховання, що здатна дати мати. Формування у дитини зневажливого ставлення до матері сформує у дитини зневажливе ставлення до жінки в майбутньому.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_17 показала, що з часу проживання дитини з батьком, дитина стала агресивною, батько не виховує сина. Після конфлікту, який мав місце між ОСОБА_10 та її донькою, батько не зробив йому зауваження.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що малолітній ОСОБА_10 відвідував дитячий садок № 15 і якому вона працює вихователем. Мати дитина займалась вихованням сина, відвідувала всі заходи, які проводилась для дітей, належним чином доглядала дитину. Батько рідко навідувався в дитічий садок, інколи забирав дитину додому, дозволяв собі прийти за дитиною напідпитку.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що працює психологом в НВК № 14, в якій навчається малолітній ОСОБА_10. Дитина проживає з батьком. Під час розмови з дитиною щодо відношення до матері дитина переживає емоційні коливання з негативних до позитивних. В поведінці дитини відмічає підвищення рівня агресивності.

Свідок ОСОБА_20Є суду показала, що батьки малолітнього ОСОБА_10 не можуть дійти спільної мови щодо місця проживання дитини. Матір та батько дитини приймали участь у вихованні сина. За час перебування дитини з батьком, дитина була охайно одягнена, забезпечена необхідним приладдям для навчання. Батько часто приїздив до школи під час уроків, щоб передати дитині булочку на обід. Крім того батько приймав активну участь у житті класу та школи. Дитина спілкується з батьком на рівних. Їй відомо, що мати повернулась із м.Москви і виявила бажання забрати дитину з собою в Москву. Але батько не відпустив дитину і через це виник конфлікт. Мати приходила в школу, спілкувалась з сином. Дитина їй говорила, що мама його не любить, обманює і категорично відмовлявся з нею спілкуватись. Зі слів дитини він хоче проживати з батьком.

За результатами психолохічного обстеження малолітнього ОСОБА_10, складеного консультантом-психологом Кам»янець-Подільської ПМПК ОСОБА_21П, під час обстеження дитина виявила однаково позитивне ставлення до обох батьків, потребу спілкування як з матір»ю, так і з батьком. Ситуація необхідності віддати перервагу комусь одному з них є для психіки хлопчика непереносимою. Поведінка дитини переважно імпульсивна, хлопчик недостатньо критично ставиться до себе і власних вчинків, усвідомлює власні агресивні імпульси і розцінює як перевагу у взаєминах з однолітками. Конфлікт між батьками дестабілізує емоційну сферу хлопчика і на цій основі існує загроза формування і закріплення схильності до делінквентної (асоціальної) поведінки.

Опитаний в судовому засіданні малолітній ОСОБА_10 пояснив, що бажає проживати з батьком, оскільки він дозволяє йому грати в ігри на комп»ютері, кататися на велосипеді, гуляти на вулиці до пізнього вечора. З мамою проживати не хоче, бо вона на нього кричить, заставляє митися, прибирати за собою, не дозволяє грати в комп»ютерні ігри стільки, скільки він хоче. З мамою йому подобається гуляти, маму любить.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» роз'яснено, що суди, вирішуючи спори між батьками, які проживають окремо (в тому числі в одній квартирі), про те, з ким із них і хто саме з дітей залишається, мають виходити із рівності прав та обов'язків батька й матері щодо своїх дітей, повинні постановити рішення, яке відповідало б інтересам дітей. При цьому суд враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей.

Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю.

Тобто для розлучення малолітньої дитини з матір'ю необхідна наявність виняткових обставин, що передбачені ч. 2 ст. 161 СК України. Такими є: відсутність у матері самостійного доходу; зловживання матір'ю спиртними напоями або наркотичними речовинами; аморальна поведінка матері, яка може зашкодити розвиткові дитини.

Оцінюючи зібрані у справі докази суд вважає, що місце проживання малолітнього ОСОБА_10 слід визначити з матір»ю, оскільки мати має матеріальну можливість утримувати та виховувати дитину, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, на обліку в нарколога та психіатра не перебуває, наявність психічних розладів та здійснення ОСОБА_1 аморальних поступків судом не здобуто.

За таких обставин вимоги щодо відібрання дитини від батька підлягають задоволенню.

Визначення місця проживання дитини з матір»ю не розлучає його з батьком оскільки останній не обмежений у своєму праві на спілкування із сином, турботу про нього та участі у його вихованні.

У відповдіностідо ст.. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 974,40 грн.

Керуючись ст. ст. 88, 213, 215 ЦПК України, ст.. 29 ЦК України, ст.. 141, 161, 162 Сімейного кодексу України -суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матірю ОСОБА_1.

Відібрати малолітнього дитини ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 від батька ОСОБА_3 і передати дитину матері ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1974,40 грн в відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Кам»янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області шляхом подання апеляційної скарги в 10- денний строк з дня проголошення рішення, а якщо особи не були присутні під час проголошення рішення, то протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя