У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Нагорняка В.А., ПисаноїТ.О.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради, відділу архітектури та містобудування при Рахівській районній державній адміністрації Закарпатської області, Квасівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2011 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Комунального підприємства «Бюро технічної інвентаризації» Рахівської районної ради (далі - КП «БТІ»), відділу архітектури та містобудування при Рахівській районній державній адміністрації Закарпатської області, Квасівської сільської ради про визнання права власності на самочинне будівництво.

Позивачка посилалась на те, що відповідно до договору оренди земельної ділянки від 20 травня 2009 року вона є землекористувачем земельної ділянки, що розташована в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області, для будівництва та обслуговування магазину промислових товарів. Ділянку використовує за призначенням та самочинно побудувала на ній будівлю магазину. На даний час готовність зазначеної будівлі магазину становить 95 %, а її вартість становить 543 325 грн.

Вважаючи, що визнання права власності на самочинно збудовану будівлю ніяким чином не порушує прав та інтересів інших осіб, просила визнати за нею право власності на самочинно збудовану будівлю магазину та зобов'язати КП «БТІ» провести реєстрацію вказаного об'єкта за нею.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на самочинно збудовану будівлю магазину, що знаходиться у с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

Зобов'язано КП «БТІ» зареєструвати за ОСОБА_4 самочинно збудовану будівлю магазину, що знаходиться в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 15 листопада 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у позові відмовлено.

Задоволено заяву ТОВ «Готіс» і допущено поворот виконання рішення, зобов'язавши Державну реєстраційну службу Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області скасувати державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на будівлю магазину, що знаходиться в с. Кваси Рахівського району Закарпатської області.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття в експлуатацію. Якщо право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Вирішуючи спір, суд апеляційної інстанції правильно виходив з того, що будівля магазину не завершена будівництвом, збудована самочинно, не відповідає вимогам ДБН, оскільки відстань між бічною стіною корпусу «Гірська Тиса» та будівлею магазину становить 2,3 м, хоча відповідно до ДБН ця відстань має становити 12 м,а тому дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваного судового рішення вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судом не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Закарпатської області від 12 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

КоротунВ.М. Нагорняк В.А. ПисанаТ.О.