Дата документу 26.05.2016 Справа № 554/1607/16-ц
Справа №554/1607/16-ц
Провадження №2/554/1445/2016
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Полтава

Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого-судді Чуванової А.М.

при секретарі Юркіній Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_1 Позовні вимоги мотивовані тим, що 12.04.2013 року, між позивачем - ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту за №1/25/ P3GK/07-07-11/0268. За умовами цього договору Банк надав ОСОБА_1 споживчий кредит в сумі 8851,79 грн. з кінцевим терміном повернення 11.04.2015 року зі сплатою 25% процентів річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту. Взяті на себе зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування цими коштами відповідачка не виконувала і станом на 12.02.2016 року її заборгованість перед позивачем становила 8915,44 грн. із яких: заборгованість з повернення кредиту 1666,29 гривень; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 514,43 гривень; заборгованість по сплаті комісії по кредиту 619,64 гривень; пеня за прострочення основної судної заборгованості 621,01 гривень; пеня за несплачені проценти 459,60 гривень; пеня за несплачену комісію 608,58 гривень; штраф 4425,90 гривень. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивача в судове засідання не зявився, надав заяви про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивач підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов визнала частково, надала письмові заперечення, пояснила, що згодна сплатити основну заборгованість 1666,29 гривень, проценти, нараховані на суму основної заборгованості 71,74 гривень, комісію за лютий 2015 року 44,26 гривень, пеню по простроченій основній судній заборгованості 31,05 гривень, а всього : 1813,34 гривень. Суми, нараховані банком після закінчення дії договору (після 12.04.2015 року) вважає такими, що не повинні виплачуватись, бо дія договору скінчилася, і банк не повідомив її після закриття офісу в м.Полтаві куди треба сплачувати внески з січня 2015 року. Також, при винесенні рішення просить врахувати ступінь виконання договору, отримання нею пенсії у розмірі 1204,42 гривень та знаходження на її утриманні доньки-інваліда.

Суд, заслухавши відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Згідно ст.10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд, зберігаючи обєктивність і неупередженість, створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що підтверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч. 1 ст. 626 ЦК України законодавець зазначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, згідно ст. 525 ЦК України, не допускається якщо інше не встановлено договором або законом. За нормами ч. 1 ст. 530 ЦК України, зобовязання підлягає виконанню у визначений в ньому строк (термін), якщо останній було ним передбачено.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України передбачено, що в разі якщо договором встановлено обов'язок Позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до умов договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки тощо.

Частина 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Судом встановлено, що 12.04.2013 року, між позивачем - ПАТ «АКБ «Капітал» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту за №1/25/P3GK/07-07-11/0268. За умовами цього договору Банк надав ОСОБА_1 споживчий кредит в сумі 8851,79 грн. з кінцевим терміном повернення 11.04.2015 року зі сплатою 25% процентів річних та щомісячної комісії по кредиту у розмірі 0,5% від первісної суми кредиту (а.с.6-7). Згідно розрахунку позивача (а.с.4-5) у відповідача за кредитним договором утворилася заборгованість, яка станом 12.02.2016 року становила 8915,44 грн. із яких: заборгованість з повернення кредиту 1666,29 гривень; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 514,43 гривень; заборгованість по сплаті комісії по кредиту 619,64 гривень; пеня за прострочення основної судної заборгованості 621,01 гривень; пеня за несплачені проценти 459,60 гривень; пеня за несплачену комісію 608,58 гривень; штраф 4425,90 гривень.

Суд вважає позовні вимоги ПАТ "АКБ "Капітал" про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором №1/25/ P3GK/07-07-11/0268 від 12.04.2013 року, що складається з суми несплачених кредитних коштів, нарахованих процентів та щомісячної комісії, є обґрунтованими, оскільки відповідач ухиляється від виконання своїх зобов'язань, а тому позов в цій частині підлягає задоволенню.

Крім того, позивач ПАТ "АКБ "Капітал" просить суд стягнути з відповідача пеню за прострочення основної судної заборгованості 621,01 гривень; пеню за несплачені проценти 459,60 гривень; пеню за несплачену комісію 608,58 гривень; а також, штраф 4425,90 гривень.

Як встановлено в п. 5.1 Договору про надання споживчого кредиту №1/25/ P3GK/07-07-11/0268 від 12.04.2013 року, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами Банк має право вимагати від Позичальника сплати пені у розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Аналіз вищенаведених положень договору дає підстави стверджувати про те, що пеня підлягає нараховуванню лише за порушення строків повернення кредиту та відсотків, Договір про надання споживчого кредиту №1/25/ P3GK/07-07-11/0268 від 12.04.2013 року не містить норм, які дають підстави для нарахування пені за порушення строків сплати комісії.

Враховуючи викладене, суд вважає такими, що підлягають задоволенню, позовні вимоги про стягнення пені за порушення строків сплати кредиту та процентів та не знаходить підстав для задоволення позовних вимог ПАТ "АКБ "Капітал" про стягнення пені за порушення строків сплати комісії у розмірі 608,58 гривень.

Відповідно до п. 5.2 Договору у випадку порушення Позичальником строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами, Банк має право вимагати від Позичальника сплати штрафу у розмірі 50% від суми виданого кредиту.

Вирішуючи питання про одночасне стягнення з відповідача ОСОБА_1 пені та штрафу, суд враховує наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Зі змісту положень п. п. 5.1, 5.2 Договору про надання споживчого кредиту №1/25/ P3GK/07-07-11/0268 від 12.04.2013 року вбачається, що нарахування пені та штрафу передбачене як вид цивільно-правової відповідальності за вчинення позичальником ОСОБА_2 одного і того самого порушення порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитними коштами.

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Вищевказані твердження узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 21.10.2015 року в справі № 6-2003цс15, винесеної в порядку ст. 355 ЦПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого в п. 5.2 Договору про надання споживчого кредиту №1/25/ P3GK/07-07-11/0268 від 12.04.2013 року задоволенню не підлягають.

Що стосується стягнення пені за порушення умов договору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст.551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Істотними обставинами в розумінні частини третьої статті 551 ЦК України можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Суд, керуючись положеннями ч. 3 ст. 551 ЦК України, зменшує розмір пені, враховуючи ступінь виконання кредитного договору, нинішній скрутний майновий стан позичальника, яка є пенсійного віку та утримує доньку-інваліда.

Тому, суд вважає можливим звільнити відповідача частково від сплати пені, зменшивши її розмір до 500 гривень.

На підставі викладеного, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню, а саме: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в сумі 3300,36 гривень, в задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Твердження відповідача про безпідставність нарахування сум заборгованості після 12.04.2015 року не підтверджені доказово, та не спростовують надані позивачем розрахунки.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10,11,60,212-215 ЦПК України, ст.ст.526,551,610,611 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за кредитним договором в сумі 3300,36 гривень, а саме: заборгованість з повернення кредиту 1666,29 гривень; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами 514,43 гривень; заборгованість по сплаті комісії по кредиту 619,64 гривень, пеняза порушення умов договору - 500 гривень.

В задоволенні інших вимог позивачу відмовити.

Стягнути на користь позивача з ОСОБА_1 судовий збір 551,20 гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.М.Чуванова