АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2417/2016 р. Головуючий в І інстанції Миргород В.С.
Доповідач Полікарпова О.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року грудня місяця 07 дня колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючогоОСОБА_1
суддівОСОБА_2
ОСОБА_3
за участі секретаряОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 на рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_6 до акціонерного банку «Брокбізнесбанк» в особі уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа ОСОБА_7 про визнання зобовязання за договором іпотеки припиненим, виключення запису з Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2016 року ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому посилається на те, що 20.02.2008 року між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (далі АК «Брокбізнесбанк», Банк) та третьою особою ОСОБА_7 було укладено кредитний договір №75/2008, за умовами якого Банком останньому надано в кредит грошові кошти в розмірі 80 000 грн. на строк по 20.02.2018 року, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,5 річних.

В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 20.02.2008 року між ОСОБА_7 та АК «Брокбізнесбанк» укладено іпотечний договір №75/2008/1-5, за яким предметом іпотеки є обєкт нерухомого майна, а саме належна позивачу на праві власності трикімнатна квартира АДРЕСА_1.

На підставі договору іпотеки Банком за реєстраційним номером 6632473 від 20.02.2008 року до Державного реєстру іпотек було внесено обєкт нерухомого майна, а саме вказану квартиру.

Того ж дня за реєстраційним номером 6632770 до Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна внесено заборону на дану квартиру.

Позивач вважає, що позичальник достроково, належним чином та в повному обсязі виконав зобовязання перед Банком, що підтверджується копіями відповідних квитанцій. Внаслідок чого, він звернувся до відповідача з метою отримання довідки про виконання зобовязань та виведення майна з-під заборони на відчуження, однак відповіді не отримав.

Просив суд визнати зобовязання за іпотечним договором від 20.02.2008 року за №75/2008/1-5 припиненим, виключити записи з Державного реєстру іпотек про іпотеку обєкта нерухомого майна та з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна іпотек про заборону на нерухоме майно, а саме трикімнатну квартиру №16, що розташована по вул. Леніна, 291 в м. Берислав, Херсонської області.

Рішенням Бериславського районного суду Херсонської області від 24 жовтня 2016 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 подала на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Письмових заперечень на доводи апеляційної скарги не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.303 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не було надано доказів на підтвердження виконання основного зобовязання, а тому іпотека продовжує свою дію.

Судова колегія погоджується з таким рішенням суду першої інстанції.

Частина 1 ст. 1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Рішенням виконавчої дирекції фону гарантування вкладів фізичних осіб №45 від 11.06.2014 року розпочато ліквідацію публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» та призначено уповноважену особу фонду на ліквідацію АТ «Брокбізнесбанк» ОСОБА_8 (а.с.122).

Судом встановлено, що 20.08.2008 року між АТ «Брокбізнесбанк» та третьою особою ОСОБА_7 було укладено кредитний договір 75/2008, відповідно до умов якого Банк надав йому кредит в розмірі 80 000 грн. на строк по 20.02.2018 року включно, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 17,5 річних (а.с.5-7).

В забезпечення виконання позичальником кредитних зобов'язань між позивачем та відповідачем 20.02.2008 року був укладений іпотечний договір №75/2008/1-5, предметом якого є трикімнатна квартира №16 за адресою: м. Берислав, вул. Леніна, 291, Херсонської області (а.с.10-13).

У звязку з укладанням іпотечного договору, обєктом якого є зазначена вище квартира, внесено відомості до Державного реєстру іпотек за реєстровим номером №6632473 (а.с.10, 40) та внесено заборону до Єдиного реєстру відчуження обєктів нерухомого майна (на звороті а.с.13, 40).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини п'ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Основне зобов'язання - це зобов'язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов'язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою.

Статтею 17 Закону України «Про іпотеку» встановлено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним;знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її.

У п. 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК.

Відповідно до вимог ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

В апеляційній скарзі представник позивача зокрема посилається на той факт, що судом першої інстанції не було враховано всі платежі, а саме: 19.02.2009 року на 1420 грн., 22.04.2009 року на 1420 грн., 22.06.2009 року на 1420 грн., 17.07.2009 року на 1420 грн., 21-23.09.2009 року на 1420 грн., 19.10.2009 року на 1420 грн., на підтвердження чого ним було надано квитанції про внесення зазначених платежів (а.с.18-20). Вважає, що цих коштів достатньо для погашення 327,28 грн. заборгованості за відсотками, 45,14 грн. пені/неустойки за прострочення сплати заборгованості за кредитом та 52,12 пені/неустойки за прострочення сплати процентів за кредитом.

Однак, колегія суддів з такими доводами апелянта не може погодитися з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

Зі змісту розрахунку заборгованості по кредитному договору №75/2008 від 20.02.2008 року наданого АТ «Брокбізнесбанк» вбачається, що ОСОБА_7 станом на 26.05.2016 року не було сплачено проценти по кредиту у повному обсязі 327, 28 грн., також Банком нараховано штрафні санкції за порушення умов кредитного договору та договору іпотеки: пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по кредиту 45,15 грн., пеня/неустойка за прострочення сплати заборгованості по процентах 52,12 грн., 3 % річних (кредит) 3,87 грн., 3 % річних (проценти) 4,48 грн., сума індексації за прострочення сплати заборгованості по несплаченим % 20,97 грн., штраф за порушення п.4.2.6. кредитного договору 28 000 грн., штраф за порушення п.4.2., 5.3.2. іпотечного договору 5 7825 грн., на підставі чого загальна сума заборгованості становить 387 178,87 грн. (а.с.115-118).

Зі змісту вказаного розрахунку та копій квитанцій, які містяться в матеріалах справи вбачається, що Банком було враховано зазначені суми по сплаті кредиту (а.с.116).

Таким чином, встановивши ті обставини, що основне зобов'язання по кредитному договору не виконане в повному обсязі, а тому продовжує дію й іпотека як забезпечення виконання цього зобов'язання, суд першої інстанції обґрунтовано виходив із цих обставин при вирішенні питання щодо припинення іпотеки згідно зі ст. 17 ЗУ «Про іпотеку».

Та обставина, що позичальник сплатив нарахований банком основний борг у сумі 327, 27 грн. під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції на законність судового рішення не впливає і може бути врахована при повторному зверненні позивача до суду в разі відмови відповідача врахувати зазначену суму.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними, не заслуговують на увагу та спростовуються матеріалами справи і діючими Законом України «Про іпотеку» та Цивільним кодексом України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Бериславського районного судуХерсонської області від 24 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили після її проголошення та може бути оскарженау касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних протягом двадцяти днів після її проголошення.

Головуючий підпис ОСОБА_1

Судді підпис ОСОБА_2

підпис ОСОБА_3

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 13 грудня 2016 року

Ухвала набрала законної сили 07 грудня 2016 року

Суддя О.М. Полікарпова

Секретар

судового засідання ОСОБА_4