Справа № 526/2691/15-ц
Провадження № 2/526/121/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

17 травня 2016 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого Киричка С.А.

з участю секретаря Широколави О.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Гадяч цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, ОСОБА_2, третя особа: Гадяцька державна нотаріальна контора про визнання заповіту нікчемним,-

встановив:

Позивачка звернулася у грудні 2015 року до суду з позовом до відповідача. Просила визнати недійсним заповіт, посвідчений 21 травня 2014 року секретарем Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області недійсним.

У березні 2016 року позивачка уточнила позовні вимоги та просила визнати нікчемним з моменту посвідчення вищезазначений заповіт.

У судовому засіданні позивачка підтримала уточнені позовні вимоги та просила визнати нікчемним заповіт її матері ОСОБА_3, яким вона заповіла дві земельні ділянки синові ОСОБА_2. В обґрунтування вимог зазначила, що її мати ніколи не бажала залишити всі земельні ділянки синові, так як вона здійснювала за нею догляд у звязку з тяжкою хворобою, натомість відповідач приїздив до матері рідко. Вважає, що при посвідченні заповіту секретарем сільської ради було порушено норми чинного законодавства щодо форми та порядку посвідчення заповіту, а саме: зі слів секретаря сільської ради заповіт був посвідчений вдома у ОСОБА_3, але відмітка про причини здійснення нотаріальної дії поза межами приміщення сільської ради в заповіті не зроблена.

Представник відповідача Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав у звязку з відсутністю підстав для цього, так як мати була дієздатною на момент посвідчення заповіту, який відповідав волевиявленню померлої.

Представник Гадяцької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи за відсутності представника.

Заслухавши сторони, свідків, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних і юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог ті на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи, що позивачка в ході розгляду справи уточнила свої позовні вимоги, судом надається оцінка доказів, які надані в обґрунтування уточнених позовних вимог.

Згідно наданої копії свідоцтва про смерть ОСОБА_3 померла 07 липня 2014 року.

За даними Гадяцької державної нотаріальної контори після померлої із заявами про прийняття спадщини звернулись ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

Відповідно до наданого в судовому засіданні заповіту від 21 травня 2014 року, ОСОБА_3 на випадок смерті зробила заповітне розпорядження щодо належних їй двох земельних ділянок, а саме заповіла їх синові ОСОБА_2.

У заповіті мається підпис ОСОБА_3 та зазначення, що заповіт складено в приміщенні Мартинівської сільської ради Гадяцького району Полтавської області в двох примірниках. Заповіт посвідчений ОСОБА_4, секретарем Мартинівської сільської ради.

Заповіт від 21.05.2014 року згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі зареєстровано 27.05.2014 року.

Рішенням першої сесії шостого скликання Мартинівської сільської ради від 16 листопада 2010 року обовязки по вчиненню нотаріальних дій у виконкомі Мартинівської сільської ради покладено на секретаря сільської ради ОСОБА_4.

Згідно копії з реєстру нотаріальних дій за №57 для ОСОБА_3 21 травня 2014 року посвідчено заповіт вдома по вул. Пушкіна,28, с. Мартинівка, Гадяцький район, Полтавська область.

Як пояснила в судовому засіданні свідок ОСОБА_4, до неї з питання посвідчення заповіту звернулася жителька с. Мартинівка ОСОБА_3 Зверталася вона по телефону, та після цього її чоловік привіз до сільської ради документи на належні їй земельні ділянки. За допомогою компютерної техніки вона виготовила текст заповіту в приміщенні сільської ради та на прохання ОСОБА_3 прийшла для посвідчення заповіту додому. Посвідчення заповіту не в приміщенні сільської ради пояснила тим, що їй було відомо про хворобу ОСОБА_3

Загальні вимоги до форми заповіту визначені ст.1247 ЦК України, згідно якої заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 1251 ЦК України якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування.

Згідно ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним.

Відповідно до п. 2.1 Наказу міністерства юстиції України №3306/5 від 11.11.2011 р. нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може зявитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування.

Як вбачається з наданих суду документів, заповіт складено в письмовій формі та підписаний заповідачем. В тексті заповіту зазначено місце складання заповіту в приміщенні Мартинівської сільської ради та в посвідчувальному написі на заповіті відсутня відмітка про вчинення нотаріальної дії за місцем проживання ОСОБА_3, але в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій зазначено місце посвідчення заповіту вдома по вул. Пушкіна, 28 в с. Мартинівка.

Виявлений недолік заповіту, а саме відсутність в посвідчувальному написі на заповіті відмітки про вчинення нотаріальної дії за місцем проживання ОСОБА_3 не дає підстави ставити під сумнів дійсне волевиявлення останньої та не може бути підставою для встановлення його нікчемності відповідно до ч.1 ст. 1257 ЦК України, оскільки цілеспрямованість дій спадкодавця, направлених на вчинення заповіту не викликає сумнівів.

Ухвалою суду від 30 грудня 2015 року відстрочено сплату судового збору при подачі позову в сумі 487,2 грн.

Згідно ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати по сплаті судового збору слід покласти на позивачку у зв'зку з відмовою в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст.10,11,88, 209,212-215,218 ЦПК України,-

вирішив:

У задоволенні позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь держави судовий збір в сумі 487,2 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Полтавської області, через Гадяцький районний суд Полтавської області шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з моменту оголошення.

Головуючий: С. А. Киричок