Єдиний унікальний номер 725/6674/15-ц
Номер провадження 2/725/1490/15
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.03.2016 м. Чернівці

Першотравневий районний суд м.Чернівців

в складі:

головуючого судді - Нестеренко Є. В.

при секретарі - Пірог Д. Ю.

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Першотравневого районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В :

21.12.2015 року позивачі звернулись до суду з позовом про визнання недійсним договору дарування, посилаючись на те, що 04.11.2015 року відповідачі ОСОБА_16 та ОСОБА_17 уклали договір дарування за № 9704, що зареєстрований приватним нотаріусом Ткач Н.В. 11.11.2015 року. Відповідно до умов даного договору відповідач ОСОБА_16 подарував відповідачу ОСОБА_17 незавершене будівництво прибудови до будівлі, що розташована по АДРЕСА_1. Позивачі зазначають, що зазначена прибудова хоча і розташована по АДРЕСА_1, однак насправді розташована біля стіни будинку за № АДРЕСА_2, що є у спільній власності позивачів, та знаходиться за 2-3 м від вікон та балконів позивачів. Саме будівництво та проектна документація порушують протипожежні, санітарно-епідеміологічні державні будівельні норми, містобудівні умови. Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду за № 824/2918/14-а від 03.10.2014 року заборонено відповідачу ОСОБА_16 та будь-яким іншим особам здійснювати будівельні роботи, а також зупинено дію декларації про початок будівельних робіт. Рішенням господарського суду Чернівецької області за № 926/14757/14 від 12.12.2014 року зобов'язано відповідача ОСОБА_16 повернути земельну ділянку Чернівецькій міській раді та визнано недійсним договір встановлення земельного сервітуту за № 74 від 28.09.2012 року, укладеного між Чернівецькою міською радою та ОСОБА_16 Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду за № 824/2918/14-а від 08.04.2015 року скасовано декларацію про початок будівельних робіт за рішенням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю. Відповідачем ОСОБА_16 було призупинено на деякий час будівництво, однак в листопаді 2015 року він знову розпочав будівельні роботи, пояснивши, що уклав з Чернівецькою міською радою Договір оренди за №9279 від 28.01.2015

року, відповідно до якого орендує земельну ділянку, що розташована по АДРЕСА_1; 29.09.2015 року отримав від Державної архітектурно-будівельної інспекції України Дозвіл на виконання будівельних робіт для реконструкції частини власних приміщень з прибудовою торгових приміщень, 20.11.2014 року за ним зареєстровано право власності на незавершене будівництво прибудови, що складає 14%. Однак, 17.11.2015 року Чернівецький окружний адміністративний суд постановою за № 824/2375/15а скасував рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за відповідачем ОСОБА_16 на незавершене будівництво вищезазначеної прибудови. 04.11.2015 року відповідач ОСОБА_16 уклав із відповідачем ОСОБА_17 Договір дарування за № 9704, за яким незавершене будівництво по АДРЕСА_1 перейшло безоплатно у вартість відповідача ОСОБА_17 Позивачі просять суд визнати недійсним договір дарування за № 9704 від 04.11.2015 року, що укладений між відповідачами ОСОБА_16 та ОСОБА_17, зареєстрованого 11.11.2015 року приватним нотаріусом Ткач Н.В.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 суду пояснив, що з копії договору дарування вбачається, що його укладено 11 листопада. Вважає, що на початок проведення будівельних робіт відповідач ОСОБА_16 не володів належними документами для початку будівництва. Даний договір дарування порушує права та інтереси позивачів. Просить суд визнати недійсним договір дарування, так як предметом договору є незавершене самочинне будівництво, на яке не виникає право власності, яке не може бути предметом дарування та задовольнити позовні вимоги повністю.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_8 суду пояснив, що у 2014 році відповідач ОСОБА_16 без будь-яких документів розпочав дане будівництво, керуючись при цьому Декларацією на початок будівельних робіт. Вважає, що розпочаті будівельні роботи незаконними, а сам договір дарування фіктивним. Просить суд повністю задовольнити позовні вимоги.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_19 суду пояснив, що повністю не визнає позовні вимоги зазначив, що за рішенням Чернівецької міської ради укладено договір земельного сервітуту. Даний об'єкт віднесено до 3 категорії складності. Будівельні роботи розпочато в серпні 2014 року на підставі необхідних документів. Державний реєстратор не мав жодних правових підстав для відмови. 21.08.2015 року між відповідачем ОСОБА_16 укладено відповідний договір. Отримавши земельну ділянку в оренду, відповідач припинив будівельні роботи та звернувся за дозволом до будівельної інспекції в м. Київ. Дозвіл на дані роботи виданий та є правомірним. Відповідач ОСОБА_16, станом на 11.11.2015 року, є законним власником об'єкту незаконного будівництва. Рішення та записи щодо права власності формуються в момент виникнення речових фактів. Рішення відносно державної реєстрації прав власності не є спірним та не оскаржено. Оскарженим є сам правочин, а його предметом є відповідність вчиненого правочину на момент такого вчинення. З даного приводу сам факт зміни власника не породжує змін у правах позивачів. З приводу порушених прав позивачів зазначив, що вони не можуть бути суб'єктами цих прав. Правочин врегульовує лише факт передачі права власності, а захищати уявні права в майбутньому в позивачів немає підстав. На момент вчинення спірного правочину відповідачу ОСОБА_16 не було відомо про відкрите провадження. Крім того, здійснення будь-яких добудов із використанням стіни житлового будинку, в якому проживають позивачі, як і порушення проектною документацією та при виконанні будівельних робіт протипожежних, санітарно-епідеміологічних, державних будівельних норм, містобудівних умов не підтверджено жодним доказом та не наведено наявність причинно-наслідкового зв'язку між такими уявними з боку позивачів порушеннями та правами і законними інтересами позивачів, як мешканців сусіднього житлового будинку. Крім того, навіть доведення таких обставин з боку позивачів не впливало б на правомірність укладеного договору дарування, так як перевірка питання дотримання вимог закону під час укладення такого договору не включає в себе перевірку дотримання будівельних норм при будівництві і так само перевірку припущень щодо можливого порушення санітарних норм при його подальшій експлуатації, так як від таких порушень будівельних норм і санітарних правил передбачений інший ніж визнання договору дарування недійсним, самостійний спосіб захисту. Зміст позовних вимог спрямований на захист нібито порушених прав позивачів від вчинення дій по виконанню будівельних робіт і подальшого уведення в експлуатацію в якості закладу громадського харчування збудованого в майбутньому

об'єкту не залежно від того хто вважатиметься його власником. Відтак заявлений позивачами спосіб захисту порушених прав у вигляді визнання недійсним правочину жодним чином не впливає на обсяг прав, законних інтересів та обов'язків позивачів і є неналежним, так як не відповідає підставам для звернення і не перебуває в причинно-наслідковому зв'язку із припущеннями позивачів про наявність порушень при здійсненні будівельних робіт. Зазначив, що як вбачається із змісту спірного правочину об'єкт нерухомого майна, відчуження якого є його предметом, станом на 04.11.2015 року був зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за відповідачем ОСОБА_16 та така реєстрація станом на зазначену дату була чинною та не скасованою. Дійсність реєстрації права власності об'єкту нерухомого майна, який був предметом відчуження за спірним правочином, за відповідачем, а також включених в зазначений реєстр відомостей про таке нерухоме майно станом на момент його вчинення 04.11.2015 року гарантована державою, при тому,що станом на зазначену дату були відсутні будь-які доведені до відома відповідачів рішення, постанови або ухвали суду, якими б така реєстрація була скасована або було накладено заборону чи арешт на зареєстроване майно. Таким чином, відповідач ОСОБА_16, як законний власник, реалізуючи своє волевиявлення та повноваження власника належним чином зареєстрованого нерухомого майна, уклав не заборонений законом правочин, за яким вказане майно було відчужене ним у власність відповідача ОСОБА_17 і цей правочин вчинено з дотриманням вимог, визначених ст. 203 ЦК України, тому підстави для визнання його недійсним відсутні. Посилання позивачів на скасування постановою Чернівецького окружного адміністративного суду рішення про реєстрацію за відповідачем ОСОБА_16 права власності на вищевказане нерухоме майно не заслуговують на увагу, позаяк таке рішення було прийнято 17.11.2015 року, тобто після вчинення спірного правочину, позивачами не надано доказів набрання зазначеною постановою законної сили. Представник відповідача вважає даний правочин законним, а позов безпідставним. Крім того, на його думку, наведені позивачами обґрунтування є недоведеними та безпідставними. Вважає, що відповідач ОСОБА_16, як законний власник, реалізуючи своє волевиявлення та повноваження власника належним чином зареєстрованого нерухомого майна, уклав не заборонений законом правочин, за яким вказане майно відчужене ним у власність відповідача ОСОБА_17, та цей правочин вчинено з дотриманням вимог, визначених ст. 203 ЦК України. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

У судовому засіданні ОСОБА_3, представник відповідача ОСОБА_17, зазначив, що позовні вимоги не визнає, так як наведені в позовній заяві обґрунтування наявності у позивачів порушеного права, яке дає право на звернення до суду, є безпідставними, оскільки такі обґрунтування не стосуються оспорюваного правочину. Позивачі обґрунтовують свої вимоги лише уявленням про те, що їх права чи інтереси в майбутньому можуть бути порушені в наслідок будівництва прибудови по АДРЕСА_1, що не узгоджується із визначеним законодавством підставами визнання недійсним спірного договору дарування та не кореспондується із принципами судового захисту прав та інтересів особи, які на момент звернення до суду за їх захистом вже мають бути порушені, оспорені або невизнані іншими особами. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог, так як в мотивувальній частині позовної заяви не наведено, які саме, визначені законом права, свободи або законні інтереси позивачів порушені внаслідок укладення спірного правочину.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 61 ЦПК України стверджено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна за № 4804509 від 20.11.2015 року вбачається, що 11.11.2015 року на підставі договору дарування за № 9704 від 04.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Ткач Н.В., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, ОСОБА_17 на праві

приватної власності володіє 1/1 часткою незавершеного будівництва, що розташоване по АДРЕСА_1.

З постанови Чернівецького окружного адміністративного суду за № 824/2918/14-а від 08.04.2015 року в справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернівецькій області, треті особи, які не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_16, Управління культури Чернівецької обласної державної адміністрації та Державна архітектурно-будівельна інспекція України про визнання дій протиправними та скасування декларації про початок виконання будівельних робіт вбачається, що позовні вимоги задоволено повністю.

З рішення Господарського суду Чернівецької області за № 926/1475/14 від 12.12.2014 року про визнання незаконним та скасування рішень органу місцевого самоврядування, визнання договору недійсним та повернення земельної ділянки площею 0,0108 га вбачається, що дані вимоги задоволено частково. Визнано незаконним п. 1.4 рішення 24 сесії Чернівецької міської ради VI скликання «Про надання підприємцям дозволу на реконструкцію, складання проектів відведення земельних ділянок та внесення змін до деяких рішень з цих питань» за № 525 від 31.05.2012 року в частині надання дозволу фізичній особі - підприємцю ОСОБА_16 на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0120 га на умовах договору земельного сервітуту для обслуговування прибудови на АДРЕСА_1. Визнано незаконним п. 6.1 рішення 27 сесії Чернівецької міської ради VI скликання «Про встановлення земельних сервітутів на земельні ділянки та внесення змін до рішень міської ради з цих питань» від 30.08.2012 року № 599, яким фізичній особі - підприємцю ОСОБА_16 затверджено проект відведення для встановлення меж частини земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,0108 га для укладання договору особистого платного земельного сервітуту для здійснення та обслуговування прибудови терміном на 5 років. Визнано недійсним договір встановлення земельного сервітуту від 28.09.2012 року № 74 укладений між Чернівецькою міською радою та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_16 Зобов'язано фізичну особу - підприємця ОСОБА_16 повернути Чернівецькій міській раді земельну ділянку площею 0,0108 га по АДРЕСА_1, вартістю 265758,84 грн, кадастровий номер НОМЕР_1. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

З п. 1 Договору дарування незавершеного будівництва від 11.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Ткач Н.В., зареєстрованого в реєстрі за № 9704, вбачається, що ОСОБА_16 передав безоплатно, а ОСОБА_17 прийняв у дар незавершене будівництво, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

З ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду про забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за № 824/2374/15-а від 16.11.2015 року за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник І.І., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_16 про визнання протиправним та скасування рішення вбачається, що клопотання представника позивачів про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову задоволено повністю. Накладено заборону на проведення державної реєстрації зміни власника, будь-якого відчуження чи переходу права власності до інших осіб на незавершене будівництво 14% готовності прибудови літери «А» по АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті та набрання законної сили судовим рішенням.

З постанови Чернівецького окружного адміністративного суду за № 824/2374/15-а від 17.11.2015 року в адміністративній справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 , ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник І.І., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_16 про визнання

протиправним та скасування рішення вбачається, що позовні вимоги задоволено. Скасовано рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 17346416 від 20.11.2014 року прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник І.І. про державну реєстрацію права власності за ОСОБА_16 на незавершене будівництво прибудови літери «А» по вул. Шкільна, 1 в м. Чернівці.

З постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду за № 824/2374/15-а від 02.02.2016 року за апеляційної скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_16 на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.11.2015 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до Державного реєстратора Реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції Чернівецької області Скрипник І.І., третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача фізична особа-підприємець ОСОБА_16 про визнання протиправним та скасування рішення вбачається, що апеляційна скарга задоволена повністю, у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Відмовляючи в позові, суд виходив з наступного.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним.

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Позивачами не доведено які саме права, належні ім безпосередньо, порушені, невизнаються або оспорюються відповідачами.

Виходячи з вище викладеного, а також враховуючи те, що укладений договір дарування незавершеного будівництва від 11.11.2015 року не суперечить нормам цивільного законодавства, відповідає вільному волевиявленню та внутрішній волі учасників правочину, та спрямований на реальне настання правових наслідків, суд вважає, що відсутні передбачені ст.ст. 203, 215 ЦК України підстави для визнання вказаного правочину недійсним, а тому приходить до висновку, що позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним договору дарування - необґрунтований та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 11, 15, 215, 328 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 15, 60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 223 , 292 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 до ОСОБА_16, ОСОБА_17 про визнання недійсним договору дарування - відмовити в повному обсязі.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Є. В. Нестеренко