РІШЕННЯ

іменем України

"19" травня 2016 р. 145/687/16-ц

2/145/446/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 15 липня 2007 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб.

В даному шлюбі у них народилося двоє дітей: син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 Діти проживають з нею і перебувають на її утриманні.

Відповідач з сім'єю не проживає і коштів на утримання синів не надає.

Вона в даний час постійної роботи не має, з дітьми проживає в будинку її батьків за рахунок випадкових заробітків та допомоги батьків.

Самостійно забезпечувати потреби дітей на даний час вона не маю можливості.

Відповідач є працездатним, інших утриманців не має. Він працює без оформлення трудового договору і має достатній дохід, щоб сплачувати аліменти на утримання дітей.

Вважає, що за таких умов відповідач повинен відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі.

Прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років з 1 травня 2016 року згідно ст.7 ЗУ "Про державний бюджет» для дітей до 6 років становить 1228 грн., в для дітей від 6 до 18 років - 1531 грн.

Вважає, що справедливо буде, якщо відповідач сплачуватиме аліменти на синів в розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до їх повноліття. Вказана сума є меншою прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в твердій грошовій сумі, а саме по 1000 гривень щомісячно на утримання кожного із дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, до їх повноліття, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць просить допустити до негайного виконання.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що відповідач працює без оформлення трудового договору.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки від його доходу. Офіційно працює з 12 травня 2016 р., до цього працював на будівництві за межами області.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, враховуючи майновий стан сторін та інші обставини, що мають значення для вирішення справи, вважає за доцільне позов задоволити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р. батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років на даний час становить 1228 грн., для дітей від 6 до 18 років - 1531 грн. на місяць (Закон України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VІІI).

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі (а.с.2), мають неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.3, 4).

Діти проживають з позивачкою в будинку її батьків та знаходяться на її утриманні, власного будинку ОСОБА_1 не має, земельною ділянкою не користується, що стверджується довідкою Василівської сільської ради №178 від 20.04.2016 р. (а.с.6), актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 25.02.2016р. (а.с.5).

Батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов'язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Позивачка ОСОБА_1 в даний час постійної роботи не має, проживає з дітьми в будинку її батьків за рахунок випадкових заробітків та допомоги батьків, а тому суд вважає, що сама позивачка не в змозі забезпечити належні умови проживання й виховання дітей, їх нормальний розвиток.

Відповідач ОСОБА_2 проживає в будинку дядька, власного житла немає, земельною ділянкою не користується, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання сім'ї від 12.05.2016 р.

Суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 прийнятий на роботу підсобним працівником СФГ "Володимир" з 12.05.2016 р., тобто після подання позовної заяви, до цього працював на будівництві без оформлення трудового договору, мав нерегулярні мінливі доходи, відомостей про розмір та отримання заробітної плати та інших доходів не надав, а тому суд вважає, що його доходи на даний час мінливі та нерегулярні, а тому вимоги про визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі підлягають до задоволення. Інших утриманців у відповідача немає.

За таких обставин суд вважає, що вбачаються підстави для визначення аліментів у розмірі по 800 грн. щомісячно на утримання кожної дитини, що становить близько половини прожиткового мінімуму на місяць. Такий розмір аліментів не погіршить майнового стану відповідача, є реальним для нього та допоможе позивачці в утриманні їхніх спільних дітей.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212, 213, 214, 215, 367 ЦПК України, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України Про Державний бюджет України на 2016 рік від 25.12.2015 року N928-VІIІ, Законом України Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти в розмірі по 800 (вісімсот) гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з 20.04.2016 до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одна) грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Ратушняк І. О.