Справа №443/932/16-ц Провадження №2/443/473/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

06 червня 2016 року Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Сидорак Б.Г., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, -

встановив :

01.06.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, із вимогами про поновлення строку для прийняття спадщини за заповітом після смерті 16.09.2007 року мами ОСОБА_3 та 07.05.2015 року батька ОСОБА_4 та визнання за ним права власності на майно, яке належало його померлим батькам, а саме житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований на вул.Нова у с.Зарічне Жидачівського району Львівської області; сертифіката на право на земельну частку(пай) розміром 1,39 га та два приватизаційних майнових сертифікатів.

Відповідно до ч.1 ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження в цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК України.

Дослідивши позовну заяву та долучені до неї документи, приходжу до висновку, що необхідно залишити її без руху із наступних підстав.

Зміст позовних вимог не конкретизований, зокрема, позивачем заявлено вимогу про поновлення строку для прийняття спадщини.

Як вбачається із змісту позовної заяви, що спадщина після смерті батьків позивача відкрилась відповідно у 2007 та 2015 роках, тобто до відносин спадкування застосувуються відповідні норми ЦК України в редакції від 2003 року, який почав діяти із 01.01.2004 року.

Частина 3 статті 1272 ЦК України встановлює, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

В той же час позивачем заявлено вимогу про поновлення сроку для прийняття спадщини, тобто заявлено вимогу, яка не передбачена чинним законодавством.

Одночасно суд звертає увагу позивача на те, що навіть у випадку заявлення ним вимоги про надання йому додаткового строку достатнього для прийняття спадщини одночасно із вимогою про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом,то це будуть взаємовиключні вимоги, оскільки у разі визначення додаткового сроку для прийняття спадщини, позивач не позбавлений права та можливості оформити спадкове майно у встановленому законом порядку шляхом звернення до нотаріальної контори і наступне визнання за ним права власності не вимагається.

Окрім того, позивач просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на сертифікат на право на земельну частку(пай) розміром 1,39 га, який був виданий на ім"я його померлої матері ОСОБА_3.

Разом з тим, відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.04 року "Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відтак, з огляду на дані положення, успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України та спадкоємець для захисту своїх спадкових прав повинен заявити вимоги про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом (заповітом), про що також йдеться в п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.05.2008 року.

Отже, належним способом захисту прав позивача в цій частині буде заявлення вимоги про визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_3.

Суд звертає увагу позивача на те, що відповідно до ст. 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Відтак, позивачу в прохальній частині позовної заяви слід належним чином сформулювати позовні вимоги (викласти зміст позовних вимог) щодо визнання за ним права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, оскільки чинним законодавством не передбачено визнання права власності на сетрифікат на право на земельну частку(пай) розміром 1,39 га.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати пяти днів з дня отримання ухвали.

На підставі викладеного подана до суду позовна заява підлягає залишенню без руху для усунення вищенаведених недоліків.

На виконання даної ухвали позивачу слід надати нову редакцію позовної заяви, в якій вірно визначити сторони у справі, сформулювати позовні вимоги, зазначити та надати докази, зазначені в мотивувальній частині ухвали.

Керуючись ст.ст.119,121 ЦПК України,-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поновлення строку для прийняття спадщини і визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом - залишити без руху.

Повідомити позивача у справі про необхідність усунути вищенаведені в мотивувальній частині ухвали недоліки позову не пізніше п"яти днів з дня отримання позивачем копії ухвали.

У разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя __________________________

06 червня 2016 року