Справа № 159/1785/16-ц
Провадження № 2/159/725/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді Восковської О.А.

за участю секретаря Горішної Н.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 18.11.1989 року. Від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачкою не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження у поглядах на сімейні відносини та сімейні обовязки, неодноразові спроби налагодити сімейні стосунки не дали позитивного результату, що і призвело до розпаду сімї. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам. Вважає, що шлюб існує лише формально, сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а тому він звернувся до суду та просить шлюб розірвати.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, попередньо подав до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у заяві та просить їх задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю не заперечує проти їх задоволення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення.

Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ №424186 виданого відділом ЗАГСу м.Ковель Волинської області ОСОБА_1 18.11.1989 року вступив в юридичний шлюб із ОСОБА_5, про що зроблено відповідний актовий запис №545.

З матеріалів справи убачається, що від спільного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Враховуючи ту обставину, що сторони, згідно поданих заяв, виявили взаємну згоду на розірвання шлюбу, суд вважає недоцільним надавати подружжю термін на примирення. Керуючись ст.ст.10, 60,174,212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, на підставі ст. ст. 24, 110, 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований 18.11.1989 року відділом ЗАГСУ м.Ковель Волинської області, актовий запис №545.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити «Петрович».

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Ковельський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня отримання його копії.

ГоловуючаОСОБА_6