Справа № 127/1613/16-ц
Провадження № 6/127/197/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2016 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді: Волошина С.В.,

при секретарі Тонкопій Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1, учасники третейського розгляду ОСОБА_2, ОСОБА_3, про скасування рішення третейського суду в частині, -

В С Т А Н О В И В:

01.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування рішення третейського суду від 24.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на обєкти нерухомого майна, в частині визнання дійсним договору дарування частини земельної ділянки площею 0,0276 га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11,11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а, укладеного між позивачем та відповідачем; а також в частині визнання права власності на частину земельної ділянки площею 0,0276 га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а, за ОСОБА_1

Заявлені вимоги мотивовано тим, що заявник є власником 3/10 часток будинковолодіння по вул.Корольова, 22 в м.Вінниці. Іншим співвласником зазначеного будинковолодіння є ОСОБА_3 Рішенням третейського суду утвореного для вирішення конкретного спору в складі юрисконсульта ОСОБА_2 від 24.05.2007 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права власності за ОСОБА_1 на частину земельної ділянки площею 0,0276 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в м.Вінниці по вул.Корольова, 22а, про що на державному акті про право власності на земельну ділянку третейським суддею Платовським Б.В. зроблено відповідну відмітку.

Звернувшись в 2013 році до консультантів реєстраційної служби з питання проведення реєстрації за заявником права власності на вказану частину земельної ділянки їй було розяснено що рішення третейського суду не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку. Нотаріуси, до яких зверталася заявник з питання посвідчення договору купівлі-продажу на земельну ділянку, в усній формі відмовляли їй у вчиненні такої нотаріальної дії, аргументуючи відмову тим, що державний акт вже містить відмітку про перехід права власності. Позивач позбавлена можливості реалізувати вказане рішення третейського суду в частині переходу права власності на земельну ділянку.

Крім того, позивач дізналася, що третейським судом при винесенні рішення порушено Закон України «Про третейські суди» стосовно підвідомчості вирішення спорів щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки, а саме порушено ст.ст.5, 6 наведеного Закону, які передбачають що юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносини, окрім випадків, передбачених Законом, один з яких визначено п.7 ст. 6 Закону України «Про третейські суди», згідно якого, справи у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки, не можуть бути розглянуті третейським судом.

Враховуючи викладене заявник просила поновити їй строк на оскарження рішення третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору в складі юрисконсульта ОСОБА_2 від 24.05.2007 року, та скасувати вказане рішення третейського суду в частині визнання дійсним договору дарування земельної ділянки та в частині визнання за нею права власності на частину земельної ділянки.

В судове засідання заявник та її представник не зявились, надіслали на адресу суду заяву, в якій вказали, що вимоги заяви вони підтримують, просять справу розглянути у їх відсутність.

В судове засідання ОСОБА_3 не зявилась, про день час та місце розгляду справи була повідомлена завчасно та належним чином, надіслала на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, проти задоволення вимог заяви не заперечувала.

В судове засідання третейський суддя Платовський В.Б. не зявився, про причини неявки суд не повідомив, на запит суду надіслав матеріали третейського розгляду справи, в якій 24.05.2007 року було винесено оскаржуване в частині рішення.

Зважаючи на вказані обставини, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність осіб, що не зявились, оскільки всіх учасників розгляду справи було повідомлено про день, час та місце проведення судового засідання завчасно та належним чином, однак учасниками судового розгляду не виявлено бажання бути присутніми у судовому засіданні.

Суд, розглянувши матеріали справи, дослідивши матеріали третейської справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозвязку встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами третейської справи, що згідно договору дарування від 18.05.2007 року, укладеного між ОСОБА_3 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарована) в простій письмовій формі дарувальником передано а обдарованою прийнято у власність 3/10 часток житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, яка складається з: в будинку літ. «А», кухні 1-1; кімнати 1-2; кухні 2-1; кімнати 2-2; сіней ІІ, що знаходиться по вул. Корольова, 22 в м. Вінниці, а також частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11,11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а (кадастровий номер земельної ділянки :02:087:0044) (а.с. 34).

Оскільки ОСОБА_3 ухилялася від обовязкового для такого виду цивільного правочину нотаріального посвідчення, ОСОБА_1 змушена була звернутися до третейського суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання дійсним вищезазначеного договору дарування від 18.05.2007 року, визнання за нею права власності на 3/10 часток житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, яка складається з: в будинку літ. «А», кухні 1-1; кімнати 1-2; кухні 2-1; кімнати 2-2; сіней ІІ, що знаходиться по вул. Корольова, 22, в м. Вінниці та визнання за нею права власності на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а (кадастровий номер земельної ділянки :02:087:0044) (а.с.33).

21.05.2007 року між сторонами було укладено третейську угоду про передачу даного спору на розгляд і остаточне вирішення спору до третейського суду утвореного для вирішення конкретного спору у складі юрисконсульта ОСОБА_2 (а.с.31).

Відповідач ОСОБА_3 позов визнала (а.с.32).

Рішенням третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору в складі юрисконсульта ОСОБА_2 від 24.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 визнано договір дарування від 18.05.2007 року дійсним, визнано право власності на 3/10 часток житлових будинків з прибудовами, господарськими будівлями та спорудами, яка складається з: в будинку літ. «А», кухні 1-1; кімнати 1-2; кухні 2-1; кімнати 2-2; сіней ІІ, що знаходиться по вул. Корольова, 22 в м. Вінниці, визнано за ОСОБА_1 право власності на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а. (а.с.4).

Право власності на 3/10 часток будинковолодіння по вул. Корольова, 22 в м. Вінниці ОСОБА_1 зареєстровано в КП «Вінницьке обласне обєднане бюро технічної інвентаризації» 08.06.2007 року (а.с.5).

На державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯА №819632 площею 0,0644 га, що знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Корольова, 22а, третейським суддею Платовським Б.В. зроблено відмітку про відчуження ОСОБА_3 частини земельної ділянки площею 0,0276 га, що складає від загальної площі 43% на користь ОСОБА_1 (а.с.6).

В 2013 році заявник звернулась до консультантів реєстраційної служби з питання проведення реєстрації за нею права власності на вказану частину земельної ділянки, їй було розяснено що рішення третейського суду не є правовстановлюючим документом на земельну ділянку. Нотаріуси, до яких зверталася заявник з питання посвідчення договору купівлі-продажу на земельну ділянку, в усній формі відмовляли їй у вчиненні такої нотаріальної дії, аргументуючи відмову тим, що державний акт вже містить відмітку про перехід права власності. Позивач позбавлена можливості реалізувати вказане рішення третейського суду в частині переходу права власності на земельну ділянку.

Згідно з ч. 1 ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

У відповідності до ч.4 ст.389-4 ЦПК України, суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 389-5 цього Кодексу.

Підстави для скасування рішення третейського суду визначені у статті ст.389-5 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.

Згідно п.1 ч. 2 ст. 389 5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано з поміж інших підстав також у разі, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Підстави для скасування рішення третейського суду також наведені у ст.51 Закону України «Про третейські суди» (далі Закон) (в редакції яка була чинна на час ухвалення рішення третейським судом).

Відповідно до п.1 ч.2 ст.51 Закону рішення третейського суду може бути оскаржене та скасоване, якщо справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону.

Статтею 6 вказаного Закону регламентовано, що третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком зокрема, але не обмежуючись справ у спорах щодо нерухомого майна, включаючи земельні ділянки.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори (стаття 11 ЦК України).

Згідно ст. 719 ЦК України (редакція не змінювалась) договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла станом на час виникнення спірних правовідносин) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Отже, договір дарування нерухомого майна вважається таким, що відповідає вимогам закону, якщо він укладений у письмовій формі та його посвідчено в нотаріальному порядку (згідно редакцій статей ЦК України, що існували станом на час виникнення спірних правовідносин).

Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально дійсним (ч.3 ст.334 ЦК України).

Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним ( ч. 2 ст. 220 ЦК України).

Відповідно до Закону України «Про третейські суди», третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та (або) юридичних осіб у порядку, встановленому цим Законом, для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин.

Третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності і не є здійсненням правосуддя.

Якщо згідно з положеннями чинного законодавства певне питання вирішується «судом», «у судовому порядку», «на підставі рішення суду» тощо, слід вважати, що йдеться про державні суди.

Визнаючи право власності за ОСОБА_1 на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м.Вінниці по вул.Корольова, 22а, третейський суддя Платовський Б.В., нехтуючи приписами закону про те, що до його компетенції не належить розгляд вказаного спору в частині визнання права власності на земельну ділянку, і цей спір підлягає вирішенню виключно судами загальної юрисдикції, ухвалив рішення в цій частині поза межами своєї компетенції.

Крім того, з довідки-характеристики, виданої КП «ВООБТІ» 08.09.2004 року вбачається, що до відчуженої 51/100 частки будинковолодіння продавець ОСОБА_4 покупець згідно договору купівлі-продажу від 22.11.2004 року ОСОБА_3 відносилися: житловий будинок під літ «А», гараж «Є» та вбиральня «З» (а.с.36-37).

Згідно довідки характеристики, виданої КП «ВООБТІ» 18.05.2007 року, що стала підставою для ухвалення рішення третейського суду в частині відчуження 3/10 часток будинковолодіння, на земельній ділянці розташовані: житловий будинок під літ. «А» , сіни «а», «а2», погріб «п/а1», «п/а2», ганок, ганок, житлова прибудова «А1», гараж «Е» та вбиральня «З», які відносяться до частки будинковолодіння, що належать ОСОБА_3, з яких вона відчужила ОСОБА_1 3/10 часток будинковолодіння, до складу яких входять: в будинку літ. «А» - кухні 1-1; кімнати 1-2; кухні 2-1; кімнати 2-2; сіни ІІ. Отже, інша частина будинковолодіння, що не охоплена договором дарування залишилася у власності ОСОБА_3 (а.с.43-45).

З кадастрового плану, складеного ДП «Поділлягеодезкартографія» 29.03.2007 року, що став підставою для ухвалення рішення третейського суду, вбачається, що сіни «а1» (в довідці-характеристиці від 18.05.2007 року зазначено під літ. «а») знаходяться на земельній ділянці, що відчужувалась ОСОБА_1, незважаючи на те, що власником вказаної будівлі після відчуження ОСОБА_3 відповідної частини будинковолодіння залишилася вона ж. (а.с.7).

Отже, частина майна, а саме сіни під літ. «а1», належать ОСОБА_3, попри те, що земельна ділянка на якій вони розташовані, згідно рішення третейського суду переходить у власність ОСОБА_1, що істотно порушує права ОСОБА_3 на доступ до своєї власності.

Зазначена обставина підтверджується також кадастровим планом, складеним ДП «Поділлягеодезкартографія» 08.12.2015 року, за яким сіни «а1» знаходяться вже на земельній ділянці, належній ОСОБА_3, та саме такий поділ земельної ділянки відповідає дійсній волі сторін. (а.с.46).

Вказана обставина перешкоджає ОСОБА_3 у здійсненні нею своїх прав як власника, передбачених ст.319 ЦК України, якою власнику гарантується право володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд.

Зазначене є додатковою підставою для скасування рішення третейського суду в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а.

Враховуючи те, що заявник як власник не може реалізувати свої правомочності з володіння, користування та розпорядження належним йому майном, оскільки оспорюване рішення ухвалено не компетентним органом, а також враховуючи порушення права власності ОСОБА_3, суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення третейського суду підлягає скасуванню в частині визнання дійсним договору дарування частини земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а та визнання права власності за ОСОБА_1 на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11,11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а.

Строк звернення до суду з відповідною заявою слід поновити у звязку з поважністю причин пропуску такого строку, а також у звязку з тим, що на даний час а ні один а ні інший співвласник будинковолодіння не можуть реалізувати в повному обсязі своє право власності на володіння, користування та розпорядження відповідним розміром належним сторонам земельної ділянки.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про третейські суди», ст.ст. 209, 210, 389-4, ст.ст. 389-5, 389-6 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Поновити строк звернення до суду з заявою про скасування рішення третейського суду в частині.

Рішення третейського суду, утвореного для вирішення конкретного спору в складі юрисконсульта ОСОБА_2 від 24.05.2007 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договору дарування дійсним та визнання права власності на обєкти нерухомого майна, в частині визнання дійсним договору дарування частини земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12 - 11,11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м.Вінниці по вул.Корольова, 22а та в частині визнання права власності за ОСОБА_1 на частину земельної ділянки площею 0,0276га, що складає 43% від загальної площі, позначеної на кадастровому плані як зона 2 (зеленого кольору) обмежена лініями 5-2, 2-3, 3-4, 4-13,13-12, 12-11, 11-10, 10-9, 9-8, 8-7, 7-6, 6-5, цільове призначення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в м. Вінниці по вул. Корольова, 22а - скасувати.

Ухвала суду про скасування рішення третейського суду або про відмову в його скасуванні може бути оскаржена у порядку, визначеному ЦПК України для оскарження рішення суду першої інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом десяти днів з дня її проголошення.

У разі проголошення ухвали без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: