Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/292/16-ц

Провадження № 2/126/209/2016

"01" березня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про тлумачення заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати сторін -ОСОБА_4, яка за життя вчинила заповіт, яким заповіла належний їй сертифікат на земельну частку (пай) своєму синові -ОСОБА_1

При зверненні до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину виникли проблеми, які виразились у тому, що на день смерті ОСОБА_4, а саме 22.03.2002 року взамін належного ії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 було видано Державний акт про право власності на земельну ділянку.

З урахуванням викладеного, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить здійснити тлумачення заповіту від 21 серпня 2001 року, що вчинено секретарем Кидрасівської сільської ради, зареєстровано у реєстрі №114 в частині посилання в змісті заповіту на земельний сертифікат (пай) серії НОМЕР_1 вважаючи, що це посилання стосується земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку в розмірі 3,55 га.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання також не з'явилась, однак надала до суду письмову заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутності.

Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом передбаченим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до заповіту, посвідченого 21.08.2001 року секретарем Кидрасівської сільської ради, внесеного до реєстру за №114 (а.с.4), ОСОБА_4 за життя вчинила розпорядження, яким належне їй право на земельну частку (пай) за сертифікатом серії НОМЕР_1, в разі свої смерті заповіла ОСОБА_1. З копії свідоцтва про смерть (а.с.6) вбачається, що ОСОБА_4 померла в с. Кидрасівка Бершадського району Вінницької області 12.06.2015 року. За життя ОСОБА_4 відповідно до розпорядження Бершадської РДА №57 від 07.03.2002 року отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІУ - НОМЕР_2, що вказано у довідці відділу Держгеокадастру у Бершадському районі Вінницької області (а.с.8). З копії вказаного державного акту (а.с.6) вбачається, що вона є власником земельної ділянки площею 3,55 га на території Кидрасівської сільської ради Бершадського району Вінницької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У довідці Кидрасівської сільської ради (а.с.9) вбачається, що спадкоємцями на майно померлої є діти: ОСОБА_1 (за заповітом) та дочка ОСОБА_2

Відповідно до ст. 202 ЦК України одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами, до яких належить і заповіт.

Статтею 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Стаття 213 ЦК України передбачає, що зміст правочину може бути витлумачений стороною (сторонами). На вимогу однієї або обох сторін суд може постановити рішення про тлумачення змісту правочину. При тлумаченні змісту правочину беруться до уваги однакове для всього змісту правочину значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів. Якщо буквальне значення слів і понять, а також загальноприйняте у відповідній сфері відносин значення термінів не дає змоги з'ясувати зміст окремих частин правочину, їхній зміст встановлюється порівнянням відповідної частини правочину зі змістом інших його частин, усім його змістом, намірами сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 1236 ЦК України, чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1236 ЦК України визначено, що заповідач має право охопити заповітом права та обов'язки, які йому можуть належати у майбутньому. Приписами частини 2 ст. 1220 ЦК України передбачено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи.

В судовому засіданні встановлено, що правочином, зміст якого просить розтлумачити позивач є заповіт ОСОБА_4 На час розгляду справи заповіт не визнано недійсним. Підстав для встановлення нікчемності або визнання заповіту недійсним не встановлено, спору між сторонами не встановлено.

Згідно ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до матеріалів справи судом встановлено, що заповідач призначив своїм спадкоємцем позивача заповівши належний йому сертифікат на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1, що не суперечить Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, її волевиявлення було вільним і відповідало її внутрішній волі. Правочин вчинено у передбаченій законом формі та спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На час відкриття спадщини спадкодавець взамін сертифіката на право на земельну частку(пай) отримав правовстановлюючий документ, а саме державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, але змін до заповіту не вніс, а тому беручи до уваги встановлені обставини, загальний зміст правочину, намір спадкодавця, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

Відповідно до ст.ст. 16, 25, 202, 203, 213, 1216, 1218, 1220, 1223, ч.1 ст. 1225, 1236 ЦК України, керуючись, ст.ст. 8, 10, 15, 57, 60, 61, ч.4 174, 212-215 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити повністю.

Витлумачити заповіт від від 21 серпня 2001 року, що вчинено секретарем Кидрасівської сільської ради, зареєстровано у реєстрі №114 в частині посилання в змісті заповіту на земельний сертифікат (пай) серії НОМЕР_1 вважаючи, що це посилання стосується земельної ділянки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2 на земельну ділянку в розмірі 3,55 га.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель