02.03.2016 Справа № 756/6711/14-ц
Унікальний №756/6711/14-ц
Справа № 4-с/756/42/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 лютого 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Луценко О.М.

при секретарі Бублієві Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва зі скаргою на дії та рішення Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції у м. Києві Чорного В.В. щодо винесення, в межах виконавчого провадження № 48377888, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року; скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року, винесеної в межах виконавчого провадження № 48377888.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що на підставі виконавчого листа № 2/756/3182/14 від 05.09.2014 року, виданого Оболонським районним судом м. Києва Відділом державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції у м. Києві, відкрито виконавче провадження № 48377888 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно.15.12.2015 року, старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Чорним В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на належне майно ОСОБА_1

Як зазначає заявник рішення суду виконується ним у добровільному порядку, проте не через виконавчу службу, а аліменти безпосередньо сплачуються стягувачеві. Вважає, що накладення державним виконавцем арешту на все майно, є неправомірним, а винесена постанова про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року є передчасною, неправомірною та такою, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме, що арешт може бути накладено лише в межах суми стягнення, в той час як на час винесення постанови державним виконавцем не було здійснено розрахунку щодо заборгованості за аліментами.

Представник Скаржника подав письмове клопотання, в якому підтримав скаргу, просив задовольнити її у повному обсязі з підстав, викладених у ній, та розглядати справу без його участі.

Заінтересовані особи в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу у їх відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, вважає, що скарга є такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом 04 серпня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва винесено заочне рішення, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 09.10.2014 року, по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів. Рішенням задоволено частково позовні вимоги та стягнуто з Скаржника на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною повнолітня, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 15 травня 2014 року до досягнення дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа № 2/756/3182/14 від 05.09.2014 року виданого Оболонським районним судом м. Києва Відділом державної виконавчої служби Оболонського управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження № 48377888 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно

14.12.2015 р. представником ОСОБА_2 на ім'я начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві подано заяву, в якій остання просить провести розрахунок заборгованості по сплаті аліментів починаючи з 15.05.2014 року та надати сторонам довідку-розрахунок заборгованості, а також накласти арешт на майно Боржника та кошти Боржника, в межах суми заборгованості, визначеною довідкою-розрахунком такої заборгованості.

15.12.2015 року старшим державним виконавцем ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві Чорним В.В. було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, згідно якої накладено арешт на все майно ОСОБА_1

Як свідчать матеріали виконавчого провадження, державним виконавцем складено довідку-розрахунок заборгованості по аліментах за період з 15.05.2014 р. по 31.12.2014 та затверджено начальником ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві тільки 28.01.2016 р., тобто після винесення оскаржуваної постанови про постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та заборони його відчуження держаним виконавцем не зазначені.

Згідно ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч. 1 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

За п. 3 ч. 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Згідно ч. 4 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику.

Спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (ч. 9 ст.74 Закону України "Про виконавче провадження").

Таким чином, можливість оскарження розміру заборгованості зі сплати аліментів є прямо передбаченим правом учасників виконавчого провадження у разі їх незгоди із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів.

Державний виконавець не надав боржникові часу на оскарження розміру заборгованості з аліментів, тим самим фактично позбавивши ОСОБА_1 такої можливості.

Як встановлено судом, державним виконавцем на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження не був складений розрахунок заборгованості та не повідомлено ОСОБА_1 про нього.

Враховуючи, що арешт на майно боржника та оголошення заборони його відчуження накладається у разі несплати боржником заборгованості у встановлений державним виконавцем строк для добровільного виконання, а також з метою забезпечення реального виконання рішення, суд приходить до висновку про передчасність винесення державним виконавцем постанови про накладення арешту майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 р.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, виконавчий лист № 2/756/3182/14 виданий 05.09.2014 року Оболонським районним судом м. Києва було пред'явлено до виконання лише 03.09.2015 року, тобто через рік після його видачі, що лиш підтверджує той факт, що Скаржником в добровільному порядку виконувалось зобов'язання щодо утримання дитини. Крім того, боржником 21.10.2015 р. на ім'я начальника ВДВС Оболонського РУЮ у м. Києві подано заяву до виконавчої служби про належне добровільне виконання рішення суду з копіями документів, що підтверджують сплату аліментів.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем не дотримано процедури винесення постанови про накладення арешту на майно боржника та заборону його відчуження, через відсутність належним чином підтвердженого боргу.

Беручи до уваги обов'язок державного виконавця дотримуватись вимог Закону України "Про виконавче провадження" та вчиняти дії, передбачені зазначеним Законом, винесення оскаржуваної постанови не відповідає вимогам чинного законодавства України, тому суд приходить до висновку, що постанова про накладення арешту є неправомірною та такою, що підлягає скасуванню.

З огляду на зазначене, скарга є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 27, 38, 60, 212-215, 223, 294, 383 - 388 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: відділ державної виконавчої служби Оболонського районного управління юстиції в м. Києві, ОСОБА_2 про зобов'язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Оболонського районного управляння юстиції у м. Києві Чорного В.В. щодо винесення, в межах виконавчого провадження № 48377888, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року.

Скасувати постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 15.12.2015 року, винесеної в межах виконавчого провадження № 48377888.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Луценко