Провадження №2/522/8016/16
13 грудня 2016 р. м. Одеса
Приморськийрайонний суд м. Одеси, ускладі:
головуючого - суддіДомусчі Л.В.,
при секретарі Шевчик В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесіцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
Позивач 30.09.2016 року звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а сааме квартирою за адресою: АДРЕСА_1, яка належить на праві приватної власності Позивачу. В обґрунтування позову, Позивач вказує, що згідно договору купівлі-продажу від 26.10.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_3 належить на праві приватної власності ОСОБА_1. На даний час відповідач в квартирі не мешкає, речей належних йому в квартирі немає, але зареєстрований в ній, що підтверджується випискою з домової книги про склад сімї та реєстрацію №1299 від 01.04.2016р.
Позивачка, як власник квартири сплачує комунальні платежі, але обмежена у здійсненні усіх прав щодо майна. Зокрема, сплачує комунальні платежі у більшому розмірі, ніж відповідно до фактичної кількості осіб, що у ній проживає.
У судовое засіданні представник позивача- Чукітова В.В. не зявиласья, але надала суду заяву про розгляд справи справи за її відсутності, в якій зазначила, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
В судове засідання відповідач не зявився, хоча був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Суд у звязку з неявкою відповідача та не повідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ч.4 ст.169 ЦПК України, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідив докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 ОСОБА_4 підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 26.10.2015 ОСОБА_5 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 46330685 від 26.102015 року квартира за адресою АДРЕСА_2 належить Позивачці.
ОСОБА_5 виписки з домової книги про склад сімї та реєстрацію №1299 від 01.04.2016р.Мазараті ОСОБА_6 зареєстрований квартирі Позивачці з 17.02.1997 року, тобто до придбання позивачем квартири.
Відповідно до Акту від 29.09.2016 року ОСОБА_7, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_8 яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_9 яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_3, підписи яких засвідчені Начальником ПУ №1, ОСОБА_2 не проживає за зазначеною адресою з березня 2015 року.
Таким чином. на момент придбання квартири відповідач не проживав в ній.
ОСОБА_5 інформаційної довідки з державного реєстру речових прав та заборон відчуження нерухомого майна, вбачається, що відсутні обтяження.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Стаття 16 ЦК України передбачає способи захисту цивільних прав і інтересів осіб. Виходячи з загальних положень права власності, власнику належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Захист права власності регулюється нормами Цивільного кодексу України.
ОСОБА_5 ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїммайном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм Майном.
Відповідно до ч.1 ст. 14 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Зі змісту ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» вбачається, що підставою для зняття з реєстрації є рішення суду про визнання особи втратившою право на користування житлом.
У пункті 33 постанови № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз'яснив, що «відповідно до положень статей 391,396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння».
Враховуючи, що відповідач оплату комунальних платежів не здійснює, фактично в квартирі позивачки не проживає більш ніж один рік,порушує право власності позивачки, оскільки вона не може вільно розпоряджатися своїм майном, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.41 КонституціїУкраїни, ст.ст. 1, 3, 16, 319, 321, 328, 386, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» ст.ст.3,4,10, 11,15, 58, 60, 88 ч.1, ч.4 169, 197, 208, 209, 212-215, 218, 224- 226 ЦПК України, , суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, щовтратила право користування житловим приміщенням задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1, яка належить Самойлtyrj ОСОБА_4 на праві приватної власності.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого ЦПК України.

Суддя: Домусчі Л.В.

13.12.2016