Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 березня 2016 року Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді Галущенко Ю.А.,при секретарі Лупінос Є.А.,розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку регресу,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2015 р.ОСОБА_1звернулася до суду з позовом,в якому зазначає,що з 13.12.1995 р.перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем,який був розірваний 27.07.2010 р.

Сторони мають двох дітей: ОСОБА_3,29.01.1997 р.,який 29.01.2015 р.досяг повноліття,ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1

06.09.2012 р.ОСОБА_3вироком Швченківського районного суду м.Запоріжжя був засуджений за ч.1 ст.121 КК України.

З позивача ОСОБА_1як законного представника неповнолітнього на той час ОСОБА_3та цивільного відповідача вироком суду було стягнуто на користь ОСОБА_5 відшкодування завданої злочином матеріальної шкоди в сумі 12355 гр.19коп.та відшкодування моральної шкоди 50000 гр.

Крім того,рішенням Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2013 р.з ОСОБА_1на користь держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» стягнуто витрати на стаціонарне лікування потерпілої від протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_3особи в сумі 4279 гр.85 коп.

Сума відшкодування витрат лікарняного закладу була повністю сплачена позивачем з урахуванням виконавчого збору в загальному розмірі 4857 гр.83 коп.,за послуги банку сплачено 1% від суми 48 гр.58 коп.

Станом на 29.01.2015 р. на користь ОСОБА_5 позивачем відшкодовано матеріальну та моральну шкоду в сумі 13 355 гр.19 коп.,додатково оплачені послуги пошти за грошові перекази на суму 289 гр.26 коп.

Загальна сума ,відшкодована позивачем ,становить 18 550 гр.86 коп.

Відповідач ОСОБА_2Ф.є батьком неповнолітнього на час вчинення злочину ОСОБА_3,тому має рівний з позивачем обов*язок відшкодувати шкоду відповідно до ч.3 ст.1179 ЦК України,проте позивач одноособово виконувала обов*язок по відшкодуванню шкоди до повноліття ОСОБА_3,відповідач в цьому участі не брав,що є підставою для стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених витрат в сумі в порядку регресу.

Посилаючись на ці обставини,позивач просить стягнути з відповідача на її користь відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 9 275 гр.43 коп.та судові витрати.

В судовому засіданні представник позивача адвокат ОСОБА_6позов підтримала та пояснила,що сторони по справі є батьками ОСОБА_3,котрий 06.09.2012 р. вироком Швченківського районного суду м.Запоріжжя був засуджений за ч.1 ст.121 КК України.Як законний представник неповнолітнього на той час ОСОБА_3та цивільний відповідач у кримінальній справі була залучена ОСОБА_1,оскільки відповідач ОСОБА_2мав статус свідка обвинувачення,тому вироком суду шкода,завдана злочином,була стягнута з позивача.Після набрання вироком чинності відповідач відмовився брати участь у відшкодуванні шкоди,тому цей обов*язок виконувала позивач за рахунок власних коштів.Сума фактично відшкодування підтверджена квитанціями,відповідачем не спростована.Просила суд позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2Ф.в судовому засіданні проти позову заперечував з посиланням на те,що в процесі розгляду кримінальної справи відносно його сина ОСОБА_3він брав участь у всіх витратах та передавав позивачці половину від витрачених нею коштів, тому що вважає,що на теперішній час його обов*язок по відшкодуванню шкоди виконаний . Просив у позові відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін,дослідивши надані письмові докази у сукупності,суд дійшов до висновку,що позов ґрунтується на законі,підлягає задоволенню на підставі фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Судом встановлено, що 26.01.2012 р.неповнолітній ОСОБА_3 умисно заподіяв неповнолітньому ОСОБА_7тяжкі тілесні ушкодження.

Вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 06.09.2012 р.,який набрав чинності 26.11.2012 р.,було встановлено протиправність дій неповнолітнього ОСОБА_3відносно неповнолітнього ОСОБА_7та причинний зв*язок із настанням наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень.

З позивача ОСОБА_1як законного представника неповнолітнього ОСОБА_3цим вироком стягнуто на користь ОСОБА_5відшкодування матеріальної шкоди 12 355 гр.19 коп.та 50000 гр.відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.61 ч.3 ЦПК України вказані обставини,встановлені вироком суду,що набрав законної сили,не підлягають доказуванню.

Рішенням Шевченківського районного суду м.Зпоріжжя від Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.04.2013 р.з ОСОБА_1на користь держави в особі КУ «Міська клінічна лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги» стягнуто витрати на стаціонарне лікування потерпілої від протиправних дій неповнолітнього ОСОБА_3особи в сумі 4279 гр.85 коп.

Сума відшкодування витрат лікарняного закладу була сплачена позивачем з урахуванням виконавчого збору в загальному розмірі 4857 гр.83 коп.,за послуги банку сплачено 1% від суми 48 гр.58 коп.,про що надані квитанції.

Станом на 29.01.2015 р. на користь ОСОБА_5 позивачем відшкодовано матеріальну та моральну шкоду в сумі 13 355 гр.19 коп.,додатково оплачені послуги пошти за грошові перекази на суму 289 гр.26 коп.

Загальна сума ,відшкодована позивачем ,становить 18 550 гр.86 коп.

Цивільним кодексом України у ст. 1179 передбачено, що неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

У разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини. Обовязок батьків (усиновлювачів), піклувальника, закладу, який за законом здійснює щодо неповнолітньої особи функції піклувальника, відшкодувати шкоду припиняється після досягнення особою, яка завдала шкоди, повноліття або коли вона до досягнення повноліття стане власником майна, достатнього для відшкодування шкоди.

З цих підстав відповідач ОСОБА_2як батько неповнолітнього на час заподіяння шкоди ОСОБА_3має рівний з позивачем ОСОБА_1обов*язок відшкодувати завдану ним шкоду.

На час розгляду справи відповідач жодними доказами не підтвердив виконання цього обов*язку ним особисто або фінансову участь у виконанні цього обов*язку позивачем.

Як передбачено ст.15 ЦК України,кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення,невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст.1191 ЦК України,позивач не має права зворотної вимоги до ОСОБА_3,водночас,виходячи з рівності прав та обов*язків батьків щодо їх неповнолітніх дітей,відшкодування нею одноособово шкоди,завданої неповнолітньою дитиною,логічно породжує право регресної вимоги до відповідача як батька ОСОБА_3

Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права є адекватним та відповідає приписам ст.16 ЦК України,позов доведений доказами,тому заявлені позивачем вимоги суд задовольняє у повному обсязі.

Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України,суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 487 гр.20 коп.,що підтверджено квитанцією.

На підставі ст.1179,1191 ЦК України, ст.3,10,11,57,60,61,88,212-215,218,294 ЦПК України,суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,ІПН НОМЕР_1,проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3,на користь ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_4,ІПН НОМЕР_2,проживає в ІНФОРМАЦІЯ_5,відшкодування матеріальної та моральної шкоди в порядку регресу в сумі 9 275 гр.43 коп.,судові витрати по оплаті судового збору 487 гр.20 коп.,а всього стягнути суму 9 762(дев*ять тисяч сімсот шістдесят дві) гривні 63 копійки.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів після проголошення рішення, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в залі судового засідання під час проголошення рішення, - в той же строк з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Ю.А.Галущенко

.