Ухвала іменем україни
19 жовтня 2016рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» до ОСОБА_6 про врегулювання розбіжностей за договором користування електричною енергією, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року публічне акціонерне товариство «ДТЕК Дніпрообленерго» (далі - ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго») звернулось до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що товариство надало відповідачу для підписання проект договору про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області. Однак відповідач цей договір не підписала, склала протокол узгодження розбіжностей. Позивач із запропонованою редакцією договору не погоджується, а тому просить суд врегулювати існуючі розбіжності між сторонами щодо редакції вказаного договору.

З урахуванням вищевикладеного ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» просило суд врегулювати розбіжності за договором про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року № 0460006 на основі редакції, запропонованої товариством у протоколі узгодження розбіжностей. Зокрема, викласти п. 1.10 договору в редакції: «зафіксовані покази 009166 на дату 12 лютого 2015 року, сальдо на вказані покази станом на дату укладення договору згідно облікової картки о/р 0460006 - акт № 3678 - 5 279 грн 69 коп.»; розділ 2 викладено в редакції «Права та обов'язки Споживача»; розділ 3 викладено в редакції «Права та обов'язки Постачальника»; розділ 4 викладено в редакції «Умови та порядок оплати»; розділ 5 викладено в редакції «Відповідальність Постачальника»; розділ 6 викладено в редакції «Відповідальність Споживача»; викласти пункт 7.7 Договору в редакції «всі зміни до даного Договору оформлюються додатковою угодою між Сторонами. Додатком до договору є: акт технічної перевірки».

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2015 року позов задоволено.

Викладено п. 1.10 договору в редакції: «зафіксовані покази 009166 на дату 12 лютого 2015 року, сальдо на вказані покази станом на дату укладення договору згідно облікової картки о/р 0460006 - акт № 3678 - 5 279 грн 69 коп.»; розділ 2 викладено в редакції «Права та обов'язки Споживача»; розділ 3 викладено в редакції «Права та обов'язки Постачальника»; розділ 4 викладено в редакції «Умови та порядок оплати»; розділ 5 викладено в редакції «Відповідальність Постачальника»; розділ 6 викладено в редакції «Відповідальність Споживача»; викладено пункт 7.7 Договору в редакції «всі зміни до даного Договору оформлюються додатковою угодою між Сторонами. Додатком до договору є: акт технічної перевірки».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано і ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення апеляційного суду скасувати і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог, оскільки запропоновані відповідачем зміни до договору про користування електричною енергією не відповідають чинному законодавству та типовій формі договору.

Апеляційний суд, скасовуючи заочне рішення районного суду та відмовляючи у задоволенні позову, виходив із того, що обраний ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» спосіб захисту порушеного права не відповідає ст. 16 ЦК України.

Такі висновки апеляційного суду є обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам.

Судом установлено, що 10 березня 2015 року ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» направило ОСОБА_6 для підписання договір про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області від 12 лютого 2015 року № 0460006 у двох примірниках.

23 березня 2015 року на адресу позивача надійшов протокол розбіжностей до даного договору, яким ОСОБА_6 поставила питання про вилучення та зміну відповідних пунктів договору, а саме: у зв'язку з тим, що вимоги Постачальника про оплату Споживачем 5 279 грн 69 коп. суперечать ст. 21, ч. 2 ст. 25, п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», пункт 1.10 договору вилучити; розділ 2 «Права та обов'язки Споживача» в редакції Постачальника вилучити і викласти в новій редакції «Права та обов'язки Споживача відповідно до «Правил користування електричною енергією для населення» затверджених Постановою КМ України від 26 липня 1999 року № 1357 з внесеними змінами відповідно до законодавства України (далі - ПКЕЕн); розділ 3 «Права та обов'язки Постачальника» - «Права та обов'язки Постачальника відповідно до ПКЕЕн; розділ 4 «Умови та порядок оплати» - «Умови та порядок оплати відповідно до ПКЕЕн; розділ 5 «Відповідальність Постачальника» - «Відповідальність Постачальника відповідно до ПКЕЕн; розділ 6 «Відповідальність Споживача» - «Відповідальність Споживача відповідно до ПКЕЕн; пункт 7.7 договору - «Всі зміни до договору оформляються протоколом розбіжностей, протоколом узгодження і додатковою угодою».

31 березня 2015 року позивачем був направлений відповідачу для розгляду та підписання протокол узгодження розбіжностей за договором від 12 лютого 2015 № 0460006 про користування електричною енергією для побутових споживачів Дніпропетровської області, в якому ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» з обґрунтуванням своєї позиції висловило незгоду із внесенням змін, запропонованих ОСОБА_6, посилаючись на те, що такі зміни не відповідають чинному законодавству, зокрема, типовій формі договору (а. с. 13).

Відносини з приводу укладання договору на постачання електричної енергії та її споживання регулюються Законом України «Про електроенергетику», Правилами користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357, Правилами користування електричною енергією, затвердженими постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 (у редакції постанови Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 року № 910).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання електричної енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником.

Постачання фізичним особам електроенергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК Українидоговором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частиною 1 ст. 628 ЦК Українипередбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Розкриваючи зміст засади свободи договору, ст. ст. 6, 627 ЦК України визначають, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.

Водночас ст. ст. 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначають обов'язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 вказаного Законупередбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п. 3 ч. 2 ст. 21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

Стаття 15 ЦК Українипередбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об'єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов'язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб'єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Звертаючись до суду з позовом ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» просило суд викласти у відповідній редакції пункти та розділи складеного ним договору.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст. 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту ч. 3 ст. 16 ЦК Українивбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відмовляючи у задоволенні позову апеляційний суд правильно виходив з того, що передбачені законом підстави для врегулювання розбіжностей у договорі між споживачем та постачальником відсутні.

За таких обставин висновки суду апеляційної інстанції про безпідставність позовних вимог є обґрунтованими та відповідають закону.

Із матеріалів справи та змісту оскаржуваних судових рішень не вбачається, що апеляційним судом при розгляді скарги допущено неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК Українияк підстави для скасування рішення.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом повно та всебічно з'ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід відхилити, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «ДТЕК Дніпрообленерго» відхилити.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська
Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Л.М. Мазур Т.О. Писана