пр. № 4-с/759/90/16
ун. № 759/5297/16-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2016 року Святошинський районнимй суд м.Києва в складі

Головуючого судді Лук"яненко Л.М.

при секретарі Скляренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоровича та зобов'язання вчинити дію,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоровича та зобов'язання вчинити дію в якій заявник просить: зобов'язати ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києва скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження від 01.04.2016 № 50669091 та зобов'язати відкрити виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 3 747 355,41грн., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У своїх вимогах посилається на те, що 10 грудня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва у справі №2/759/40/13 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та 1 820 грн. судових витрат, а всього 3 747 355 (три мільйони сімсот сорок сім тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 41 коп., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

19 лютого 2016 року Святошинським районним судом м. Києва видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості на загальну суму 3 747 355,41грн., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції м. Києва пред'явлено до виконання виконавчий лист з відповідним стягненням.

8 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» стало відомо, що 04.04.2016 ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києва винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого №50669318 щодо стягнення з ОСОБА_4 боргу на користь ПАТ КБ «Приватбанк» у розмірі З 747 355, 41 грн.

Підставою відмови у відкритті виконавчого провадження стала невідповідність виконавчих документів вимогам встановлених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність ідентифікаційних кодів боржників.

Станом на теперішній час, ПАТ КБ «Приватбанк» рішення суду не виконано, борг не сплачено.

У судовому засіданні представник заявника вимоги скарги підтримав та просив їх задовольнити.

Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві явку державного виконавця у судове засідання не забезпечив, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, клопотання про розгляд справи за відсутності державного виконавця не подавав.

Суд заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено:

10 грудня 2013 року Святошинським районним судом м. Києва у справі №2/759/40/13 прийнято рішення про стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 солідарно на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та 1 820 грн. судових витрат, а всього 3 747 355 (три мільйони сімсот сорок сім тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 41 коп., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

04.04.2016 року постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоровича відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з підстав що документ не відповідає вимогам встановлених статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме відсутність ідентифікаційних кодів боржників (а.с. 3)

Відповідно до ст. 383 ЦПК України, учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відмовляючи у відкритті виконавчого провадження, державний виконавець посилається на відсутність у виконавчому документі індивідуального ідентифікаційного номеру боржника.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Основними засадами судочинства є, зокрема, обов'язковість рішень суду (п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України).

Частиною 1 ст. 14 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов'язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження» (ч. 1 ст. 369 ЦПК України).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (далі- Закон )). Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону, у виконавчому документі зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Верховним Судом України в постанові від 25.06.2014 року по справі N6-62цс14 висловлена правові позиція, відповідно до якої, частина 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить вимоги до виконавчого документа, у якому зокрема має бути зазначено й індивідуальний ідентифікаційний номер боржника (фізичної особи). Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 цього Закону у разі невідповідності змісту виконавчого листа вимогам ст. 18 державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження. Разом із тим п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону надає право державному виконавцю при здійсненні виконавчого провадження з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі й конфіденційну. Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Враховуючи наведені положення, судом встановлено, що у разі не зазначення індивідуального ідентифікаційного номера (реєстраційного номера облікової картки платника податків) у рішенні суду, виконавчому документі, згідно з п.3 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець самостійно звертається до відповідного державного органу державної податкової служби із запитом про витребування довідки про індивідуальний ідентифікаційний номер (реєстраційний номер облікової картки платника податків) стягувача.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 2 ст. 387 ЦПК України, заява (скарга) ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а постанова про відмову у відкритті виконавчого провадження, серії ВП №50669318 від 04.04.2016 року - скасуванню. Також суд зобов'язує вирішити питання щодо прийняття до виконання виконавчого листа - дубліката №2608/431/11, виданого 19.02.2016 року.

Керуючись ст. ст. 383-387 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоровича про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50669318 від 04.04.2016 року.

Зобов'язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Бовкунова Вячеслава Ігоровича вирішити питання щодо відкриття виконавчого провадження (прийняття до виконання) за виконавчим листом - дублікатом №2608/431/11, виданого 19.02.2016 року про стягнення з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитними договорами від 22.02.2007 та 27.07.2007 року у розмірі 3 745 535 грн. 41 коп. та 1 820 грн. судових витрат, а всього 3 747 355 (три мільйони сімсот сорок сім тисяч триста п'ятдесят п'ять) грн. 41 коп., але у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: Л.М. Лук'яненко