Справа № 462/950/16-ц
УХВАЛА

06 червня 2016 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого-судді Колодяжного С.Ю.

при секретарі Гула М.І.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.05.2008 року і від спільного подружнього життя мають двох малолітніх дітей - синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, і Святослава, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач звернувся з позовом у суд про розірвання шлюбу між ним та відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя у них не склалось, вони мають різні погляди на шлюб, сімю, буття подружжя, у звязку з чим в них постійно виникають сварки і конфлікти, подружнім життям вони не живуть, їх сімя розпалась і подальше існування шлюбу неможливе.

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого та доповнив, що будь-які підстави для збереження сімї відсутні, він наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідач заперечила проти розірвання шлюбу, наголосивши, що примирення можливе і вона хоче зберегти сімю, в якій є двоє малолітніх дітей, сподівається на налагодження відносин із чоловіком, просить в позові відмовити.

Згідно ст.111 СК України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд зобов`язаний встановити дійсні мотиви розірвання шлюбу, та зобов`язаний при необхідності прийняти заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.5 ст.191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати 6 місяців.

Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Суд вважає, що сторони не вжили усіх заходів для збереження шлюбу, позивач не надав суду доказів того, що спільне подружнє життя суперечитиме інтересам подружжя, судом не встановлено дійсних причин та мотивів припинення шлюбу.

На думку суду тимчасовий розлад у сім'ї сторін, в якій є двоє малолітніх дітей, а також необґрунтоване серйозними доказами небажання одного з подружжя продовжувати шлюб не можуть вважатися достатніми підставами для розірвання шлюбу, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про відсутність беззаперечних підстав для розірвання шлюбу між сторонами та необхідність надання їм строку для примирення.

При визначенні строку для примирення суд виходить з того, що тривалість його має сприяти примиренню подружжя і не може призводити до необґрунтованого затримання розгляду справи і визначає його у два місяці.

Згідно п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд зобов'язаний зупинити провадження по справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.111 СК України, ч.5 ст.191, п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу зупинити на два місяці, надавши цей строк сторонам для примирення.

Ухвала в частині зупинення провадження може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом п'яти днів з дня її проголошення через Залізничний районний суд м.Львова, в іншій частині оскарженню не підлягає.

Суддя: (підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя: Колодяжний С.Ю.