Справа № 359/676/16-ц Головуючий у І інстанції Журавський В. В.
Провадження № 22-ц/780/1752/16 Доповідач у 2 інстанції Мережко М. В.
Категорія 58 09.03.2016
УХВАЛА

Іменем України

09 березня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

Головуючого - Мережко М.В.,

Суддів - Суханової Є.М., Лівінського С.В..

Секретар - Говорун В.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року у справі за заявою ОСОБА_2 про забезпечення доказів шляхом витребування ( у зв»язку із підготовкою позовної заяви).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги ,-

В с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 подала заяву про забезпечення доказів в порядку ст.ст. 133 -135ЦПК України , шляхом витребування з Бориспільської ЦРЛ копії листів з інформацією про ОСОБА_2, підопічну ОСОБА_3, у зв»язку із підготовкою позову до Бориспільської ЦРЛ про визнання дій протиправними .

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення доказів .

Не погоджуючись з ухвалою суду , ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, посилаючись на порушення норм процесуального права , постановити нову ухвалу про витребування доказів . В апеляційній скарзі зазначала , що суд внаслідок неправильного дослідження та оцінки доказів і неповного їх дослідження неправильно установив обставини ,що мають значення для вирішення справи .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. За заявою заінтересованої особи суд може забезпечити докази до пред'явлення нею позову. У разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом трьох днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк особа, яка подала заяву про забезпечення доказів, зобов'язана відшкодувати судові витрати, а також збитки, заподіяні у зв'язку із забезпеченням доказів.

Відповідно до ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. До заяви про забезпечення доказів, яка не відповідає вимогам цієї статті, застосовуються наслідки, встановлені статтею 121 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 135 ЦПК України заява про забезпечення доказів розглядається судом, який розглядає справу, а якщо позов ще не пред'явлено, - місцевим загальним судом, у межах територіальної підсудності якого можуть бути вчинені процесуальні дії щодо забезпечення доказів. Заява про забезпечення доказів розглядається протягом п'яти днів з дня її надходження з повідомленням сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Присутність цих осіб не є обов'язковою. У разі обґрунтованої вимоги заявника, а також якщо не можна встановити, до кого може бути згодом пред'явлено позов, заява про забезпечення доказів розглядається судом невідкладно лише за участю заявника. Питання про забезпечення доказів вирішується ухвалою. Оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи. Якщо після вчинення процесуальних дій щодо забезпечення доказів позовну заяву подано до іншого суду, протоколи та інші матеріали щодо забезпечення доказів надсилаються до суду, який розглядає справу.

Як видно з матеріалів справи , рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2015 року було задоволено частково позов ОСОБА_2 до Комунального закладу Київської обласної ради « Обласне психіатрично-наркологічне медичне об»єднання» , і зобов»язано заклад надати ОСОБА_2 для ознайомлення історію хвороби та інші медичні документи відносно ОСОБА_3, опікуном якої вона є , а також копії рішень щодо надання психіатричної допомоги ОСОБА_3( а.с. 4-6).

Відповідно до ст. 10-1 Закону України від 13 січня 2011 року « Про доступ до публічної інформації» публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов'язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах. Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення. Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов'язковим посиланням на джерело отримання такої інформації. Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:

1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" ;

2) фізичні особи (суб'єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" ;

3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом;

4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

4. Перелік наборів даних, що підлягають оприлюдненню у формі відкритих даних, вимоги до формату і структури таких наборів даних, періодичність їх оновлення визначаються Кабінетом Міністрів України. При цьому до такого переліку Кабінет Міністрів України обов'язково включає інформацію, доступ до якої у формі відкритих даних передбачено законом.

Створення та забезпечення функціонування єдиного державного веб-порталу відкритих даних здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері електронного урядування.

Відповідно до ст. 6 Закону України « Про доступ до публічної інформації» інформацією з обмеженим доступом є:

1) конфіденційна інформація;

2) таємна інформація;

3) службова інформація.

2. Обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог:

1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров'я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя;

2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам;

3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

3. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо він правомірно оприлюднив її раніше.

4. Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше.

5. Не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

6. Не належать до інформації з обмеженим доступом відомості, зазначені у декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" , крім відомостей, зазначених в абзаці четвертому частини першої статті 47 вказаного Закону .

7. Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Статті 7 та 8 Закону України « Про доступ до публічної інформації» визначають поняття, що є конфіденційною та таємною інформацією.

У запереченні на заяву ОСОБА_2 про забезпечення доказів , Бориспільська ЦРЛ , зазначила , що ОСОБА_2 знаходиться на «К» обліку у кабінеті лікаря-психіатра, а тому відповідно до ч.3 ст.285 ЦК України та ст. 39 Основ законодавства України про охорону здоров»я , лікарня має право обмежити інформацію, якщо вона може погіршити стан здоров»я особи або здоров»я її батьків, опікунів , зашкодити процесу лікування . Крім того зазначили , що відповідно до ст. 8 Закону України « Про доступ до публічної інформації» внутрівідомча , професійна інформація може бути таємничою. (а.с. 10-11) .

Як видно з матеріалів справи, заявник ОСОБА_2 має намір звернутися із позовом до Бориспільської ЦРЛ про визнання дій протиправними , що полягають у ненаданні інформації , незаконному збиранні, зберіганні , використанні , передаванні та поширенні конфіденційної інформації про неї , тому просила витребувати копії листів , копії запиту до Київського міського центру судової-психіатричної експертизи , копії листів до КЗ КОР ОПНМО з інформацією про ОСОБА_2 та ОСОБА_3. , однак доказів які б свідчили, про те ,що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим не надала . Крім того , в заяві ОСОБА_2 зазначила лише конкретизувала лише один документ , який потрібно витребувати , натомість доказів щодо неможливості отримати цей документ також не надала.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції , апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312,313 - 315, 317,319 ЦПК України , колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 02 лютого 2016 рок - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню відповідно до п.2 ч.1 ст. 324 ЦПК України в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді