Справа № 392/1178/16-ц
Провадження № 2/392/823/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2016 року м. Мала Виска

Маловисківський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Кратка Д.М., із участю секретаря судового засідання Жельман О.В., позивача ОСОБА_1, представника позивача адвоката ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя, у своєму позові з урахуванням уточнень позивач просив суд визнати будинок № 6 з надвірними будівлями по провулку Шевченка в м. Мала Виска Кіровоградської області об»єктом права спільної сумісної власності подружжя. Визнати за позивачем право власності на 1/2 частину будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: м. Мала Виска Кіровоградської області, провулок Шевченка, 6.

Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що з відповідачем з червня 1989 року вони проживала однією сім»єю, без реєстрації шлюбу. 15 травня 1990 року за ім»я позивача за рахунок спільних грошових коштів було придбано житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, пров. Шевченка, буд. 6, а 12 червня 1990 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. З метою захисту своїх майнових прав та інтересів позивач змушена звернутися до суду з відповідним позовом про поділ майна подружжя.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали пред»явлений позов та просили його задовольнити, з підстав викладених у ньому.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні визнав пред»явлений до нього позов, не заперечував проти його задоволення та пояснив, що з червня 1989 року вони з позивачем почали проживати однією сім»єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, його батьки та батьки позивача надали їм кожному по 10000 крб. (десять тисяч карбованців) для придбання ними житла. Спірний житловий будинок вони придбали за грошову суму в розмірі 20000 крб. (двадцять тисяч карбованців) на підставі Договору купівлі-продажу, покупцем спірного нерухомо майна за договором виступив відповідач.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб, що є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову.

Заслухавши пояснення осіб, що беруть участь в розгляді справи, дослідивши матеріали цивільної справи, судом встановлені наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

12 червня 1990 року Відділом РАЦС Маловисківського Виконавчого комітету Кіровоградської області було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4, прізвище після реєстрації шлюбу якої «Михалковська», актовий запис № 50, що підтверджується копією Свідоцтва про укладання шлюбу (а.с. 5).

Згідно Договору купівлі-продажу від 15 травня 1990 року, посвідченого державним нотаріусом Маловисківської державної нотаріальної контори ОСОБА_5, реєстровий № 844, громадянин ОСОБА_3 придбав у власність житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Мала Виска, пров. Шевченка, буд. 6 (а.с. 9-11).

Згідно статті 100 ЦК УРСР в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Стаття 112 ЦК УРСР серед іншого встановлює, що майно може належати на праві спільної власності або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Статтею 226 ЦК УРСР було передбачено умови укладання договору купівлі-продажу.

Згідно статті 22 КпШС України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Стаття 25 КпШС України передбачає, що якщо майно, яке було власністю одного з подружжя, за час шлюбу істотно збільшилося у своїй цінності внаслідок трудових або грошових затрат другого з подружжя або їх обох, воно може бути визнане судом спільною сумісною власністю подружжя.

Приписами статті 28 та 29 КпШС України передбачений розмір часток кожного з подружжя при поділі спільного майна, а також порядок поділу спільного майна подружжя, аналогічні положення передбачені приписами статті 69-71 СК України.

Частина 1 статті 61 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Позивачем та відповідачем було визнано у судовому засіданні, що спірне нерухоме майно було придбано за спільні грошові кошти, надані їм їхніми батьками, у їхню спільну сумісну власність, тому вказана обставина не підлягає доказуванню.

Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Частина 1 ст. 11 ЦПК України встановлює, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст.ст. 57- 60 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному звязку, з урахуванням визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Вирішуючи питання як розподілити між сторонами судові витрати, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, суд виходить з наступного.

В ч. 1 ст. 88 ЦПК України серед іншого зазначається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторонни понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Проте, враховуючи думку позивача, який просив судові витрати в розмірі 500,00 грн. покласти на відповідача, із загальної суми судових витрат 1000,00 грн., суд вважає правильним стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати лише в розмірі 500,00 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 179, 209, 212 -215, 218, 222, 223 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 про поділ майна подружжя задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житловий будинок житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 65,9 кв.м. літ. «Аа», з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», погріб літ. «б», гараж літ. «Г», огорожа, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, пров. Шевченка, буд. № 6.

В порядку поділу спільної сумісної власності подружжя:

- визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 65,9 кв.м. літ. «Аа», з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», погріб літ. «б», гараж літ. «Г», огорожа, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, пров. Шевченка, буд. № 6.

- визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на ? (одну другу) частину житлового будинку житловою площею 43,6 кв.м., загальною площею 65,9 кв.м. літ. «Аа», з надвірними будівлями і спорудами: сарай літ. «Б», вбиральня літ. «В», погріб літ. «б», гараж літ. «Г», огорожа, що знаходяться за адресою: Кіровоградська область, Маловисківський район, м. Мала Виска, пров. Шевченка, буд. № 6.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_1), судовий збір в розмірі 500,00 грн. (п»ятсот гривень 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду Кіровоградської області через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення складений 28 листопада 2016 року.

Суддя Д.М. Кратко