АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/3966/16 Головуючий 1-ї інстанції - Зяброва О.Г.
Категорія : договірне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Івах А.П., Бобровського В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що у вересні 2007 року між Жбанком та відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

У зв'язку з невиконанням своїх зобов'язань за кредитним договором ОСОБА_1, станом на 30 вересня 2015 року склалась заборгованість в сумі 27 768,57 грн., яка складається з заборгованості за кредитом - 6 602,93 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом - 14 679,01 грн.; заборгованості за пенею та комісією - 4 688,13 грн.; штрафу (фіксована частина) - 500 грн.; штрафу (процентна складова) - 1 298,50 грн.

Відповідачка ОСОБА_1 надала суду письмове заперечення проти позову, в якому просила застосувати строк позовної давності.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог, судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, не застосування норм матеріального права, що підлягає застосуванню до правовідносин, допущення порушень норм процесуального права.

Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, що сторонами були заявлені у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом повно та всебічно досліджені надані докази, дана їм належна оцінка, правильно встановлено природу спірних правовідносин та закон, їх регулюючий, та на підставі встановленого ухвалене рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.11,60,212,214,215 ЦПК України.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань

Відмовляючи ПАТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався ст. ст. 256, 257, 258, 261, 530, 611, 1050, 1054 ЦК України та виходив з того, що хоча ОСОБА_1 не виконала свої зобов'язання перед банком в повному обсязі, але останній платіж було здійснено нею 30.09.2009 року, з цього часу у Банку з'явилась можливість пред'явити до відповідача позов, який натомість було пред'явлено 23.12. 2015 року, тобто з пропуском строків позовної давності. Оскільки ОСОБА_1 подала до суду заяву про застосування наслідків спливу строків позовної давності, позов ПАТ КБ «ПриватБанк» не підлягає задоволенню.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається із матеріалів справи, що відповідно до договору б/н від 18.09.2007 року, укладеного між ПАТ КБ "Приватбанк" та ОСОБА_1,, позивач надав відповідачу кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с.16-17).

Зі змісту Умов та правил користування платіжною карткою випливає, що договір є чинним у межах строку дії картки.

Відповідно до п. 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув.

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла відатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 України).

Згідно заяви Позичальника строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки.

Строк дії платіжної картки ОСОБА_1 сплинув у вересні 18.09.2010 року. За отриманням нової картки відповідачка не зверталась, останній платіж здійснила у 30092009 року.

Оскільки відповідачка просила застосувати строки позовної давності до заявлених вимог, суд обґрунтовано задовольнив таку заяву і відмовив у задоволенні позову у зв'язку зі сплином строку позовної давності.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду. Підстав для скасування чи зміни рішення не має.

Керуючись ст.ст.303,307,308,314,319 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає чинності негайно, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Головуючий:

Судді :