Ухвала

іменем україни

26 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., ЗакропивногоО.В., Нагорняка В.А.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур», товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «ПЗН», фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про захист прав споживачів, за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» на рішення апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» (далі - ТОВ «ТК «Анекс Тур»), товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «ПЗН» (далі - ТОВ «ТК «ПЗН»), фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (далі - ФОП ОСОБА_5.) про захист прав споживачів.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 08 травня 2015 року вона та ТОВ «Туристична компанія «Анекс Тур», від імені якого за дорученням діяла турсубагент ФОП ОСОБА_5, уклали договір № К96/150508-1 про туристичне обслуговування.

Після оплати нею туристичних послуг у розмірі 24 775 грн їй було видано турагентом ТОВ «ТК «ПЗН» ваучери на трансфер та поселення в готелі, договір страхування, квитки на авіарейси в напрямку Харків - Шарм-аль-Шейх - Харків на авіаційні рейси №QU 5731, № QU 5732. Зазначала, що 11 травня 2015 року при проходженні реєстрації представником авіакомпанії «UTAir» їй було відмовлено у здійсненні посадки на рейс №QU 5731, оскільки строк дії її паспорта для виїзду за кордон становив менше 180 днів з дня закінчення туру, про що було складено акт про відмову у перевезенні.

Подальша подорож членів сім'ї її була неможливою, оскільки виїзд за кордон неповнолітньої особи можливий за наявності нотаріально посвідченого письмового дозволу одного з батьків.

У зв'язку з цим, вона та члени її сім'ї, в інтересах яких укладався договір на туристичне обслуговування, не змогли скористатись туристичною послугою, за яку нею були сплачені грошові кошти.

Зазначала, що неодноразово зверталася до турагента, в якого була придбана нею туристична послуга та туроператора з вимогою відшкодувати понесені нею збитки, однак вони відмовилися повернути кошти з посиланням на те, що повідомляли її щодо вимог до строку дії паспорта для виїзду за кордон.

Враховуючи наведене, позивачка просила суд стягнути з ТОВ «ТК «Анекс Тур» на її користь збитки в сумі 24 775 грн у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором від 8 травня 2015 року № К96/150508-1 на туристичне обслуговування.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2016 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким стягнуто з ТОВ «ТК «Анекс Тур» на користь ОСОБА_4 збитки у розмірі 22 917 грн 90 коп.

У іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ТОВ «ТК «Анекс Тур» просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Відповідно до п. 3.1 договору на туристичне обслуговування від 08 травня 2015 року у разі невиконання умов даного договору зі сторони ТОВ «ТК «Анекс Тур» турист вправі вимагати повернення сплачених коштів за послуги, які не були йому надані у прямо пропорціональному розмірі.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції й ухвалюючи нове рішення, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, враховуючи те, що позивачка не отримала від ТОВ «ТК «Анекс Тур» послуги, передбачені договором на туристичне обслуговування, з урахуванням вимог п. 3.1 вказаного договору, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «ТК «Анекс Тур» завданих збитків на користь позивача.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Туристична компанія «Анекс Тур» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

О.В.Закропивний

В.А.Нагорняк