Справа №642/3304/16-ц
Провадження №2/642/1269/16
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 жовтня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Конєва А.О.

За участю позивача ОСОБА_1, представника відповідача ОСОБА_2, відсутності відповідача ОСОБА_3, третьої особи: Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, повідомленої про день та час розгляду справи:

розглянув у відкритому судовому засідання цивільну справу за позовом до ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення сплати аліментів та покладення обовязку врахувати сплату аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В мотивування вимог вказано, відповідачкою 07.07.2015 р, було подано до Ленінського ВДВС м. Харкова виконавчий лист №2-1866/10 виданий 23.04.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова про примусове стягнення з позивача аліментів.

09.07.2015 Головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 року було відкрито виконавче провадження ВП №48077945.

Відповідно до рішення Ленінського райсуду м. Харкова від 06.04.2010р. з позивача стягнуто на утримання доньки ОСОБА_5 01.12.2008 р. н. 400 грн. 00 коп. щомісячно.

19.02.2016р. старшим державним виконавцем Карпушкіною В.С . було складено розрахунок заборгованості яким встановлено заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13200 грн. 00 коп.

Із розрахунку заборгованості видно, що за період з 01.07.2012 по 01.07.2015р. мені зараховано у якості сплати аліментів лише 800 грн. Інши суми яки на думку позивача були сплачені відповідачки як аліменти державним виконавцем зараховані небули.

Тому позивач на підставі вимог, ст.ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України вимагає:

- визнати сплату аліментів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 13032 грн. (тринадцять тисяч тридцять дві гривні 00 коп.) здійснену у період з 01.07.2012 р. по 01.07.2015р.

- зобовязати відділ державної виконавчої служби Ленінського району м. Харкові врахувати у виконавчому провадженні ВП №48077945 сплату аліментів ОСОБА_1 у період з 01.07.2012 по 01.07.2015 р. у розмірі 13031 грн. 00 коп. (тринадцять тисяч тридцять дві гривні)

Представник відповідача в наданих запереченнях вказала, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, т.я позивач оскаржує дії державного виконавця в межах виконавчого провадження, що може бути здійснено в порядку визначеному цивільним процесуальним кодексом України.

Позивач на позові наполягав, в пояснені вказав обставини викладені в мотивуванні позовних вимог.

Представник позивача позовні вимоги не визнала, пославшись на підстави викладені в запереченнях наданих суду.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в сукупності докази матеріалів справи, судом встановлені наступні факти та обставини:

Відповідно до рішення Ленінського районного суду м.Харкова від 06.04.2010р. з позивача стягнуто на утримання доньки ОСОБА_5 01.12.2008 р. н. 400 грн. 00 коп., щомісячно.

Відповідачкою 07.07.2015 р, було подано до Ленінського ВДВС м. Харкова виконавчий лист №2-1866/10 виданий 23.04.2010 р. Ленінським районним судом м. Харкова про примусове стягнення з позивача аліментів.

09.07.2015 Головним державним виконавцем Ленінського відділу державної виконавчої служби ХМУЮ ОСОБА_4 року було відкрито виконавче провадження ВП №48077945.

19.02.2016р. старшим державним виконавцем Карпушкіною В.С. було складено розрахунок заборгованості яким встановлено заборгованість по сплаті аліментів у розмірі 13200 грн. 00 коп.

На думку позивача при складанні розрахунку заборгованості, за період з 01.07.2012 по 01.07.2015р. державним виконавцем не зараховано у якості сплати аліментів кошти яки були сплачені позивачем на адресу відповідачки у якості аліментів, що підтверджено копіями касового апарату. Дослідженні в судовому засіданні копії чеків не зазначають безпосередньо, що вказані платежі яки були здійсненні позивачем є сплатою аліментів за винятком чеку на 804грн. від 18 січня 2016р., який не може бути прийнятий як доказ т.я. не торкається визначеного періоду сплати аліментів.

Крім того, позивач адресує вимоги до відповідачки, в обовязок якої не передбачено законом проводити нарахування та розрахунок заборгованості по аліментам в частині виконання рішення суду. Такий обовязок відповідно до вимог ст..11 Закону України «Про виконавче провадження» є обовязком державного виконавця в межах виконання рішення суду.

Вимогами ст.3 ч.1 ЦПК України визначено: Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, права позивача з боку відповідачки не порушені, заявлені до неналежної особи.

Позивач підставами обґрунтування позовних вимог зазначає ст.ст. 122, 124, 126, 127, 136 СК України. Вказані норми закону визначені главою 12 Сімейного кодексу та визначають підстави походження дитини, відповідно до прав та обовязків матері та батька.

Як встановлено судом, між сторонами виникли права та обовязки в межах виконання рішення суду, що визначено положеннями Закону України «Про виконавче провадження», але з цих підстав позивач вимог не заявляє.

Згідно частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Таким чином, суд позбавлено право виходу за межи позовних вимог.

Відповідно до п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах - Спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, або у позовному провадженні.

Апеляційний суд Харківської області в рішенні від 01 червня 2016р. у справі за позовом ОСОБА_1 до відповідачки зазначив, при незгоді з визначенням заборгованості по аліментах судовим виконавцем будь-яка зі сторін може оскаржити дії судового виконавця в порядку, передбаченому цивільним процесуальним законодавством.

Отже, якщо позивач не згоден з визначеним розміром заборгованості по аліментам судовим виконавцем він має право у встановленому порядку оскаржити дії державного виконавця, на що позивачем не звернуто уваги.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд вважає правову позицію позивача хибною, а позиція представника відповідача заслуговує на увагу, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 6, 7, 10, 11, 88, 130, 174, 212-215, 226-228, 367 ч.1 п.1 ЦПК України, суд

В И Р И Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 третя особа Ленінський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення сплати аліментів та покладення обовязку врахувати сплату аліментів, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв