АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа №641/3248/14-ц Головуючий суддя І інстанції Боговський Д. Є.
Провадження № 22-ц/790/4099/16 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Харків.

Судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В., Карімової Л.В.

за участю секретаря : Баранкової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 травня 2016 року за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2014 року за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості позовні вимоги задоволені.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HAL2RX60960032 від 21.07.2012р. в сумі 18605 грн. 38 коп. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

21 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для пред'явлення виконавчого листа по цій справі до виконання. На обґрунтування заяви представник банку ОСОБА_5 вказав, що за заявою ПАТ КБ «Приватбанк» про виправлення описки у виконавчому листі, який був виданий банку по цій справі стосовно дати набрання вказаним заочним рішенням районного суду законної сили. Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29 березня 2016 року вказана заява була задоволена, суд задовольнив заяву та виправив описку, вказавши, що правильною дата набрання заочним рішенням по цій справі є 27 травня 2014 року, що призвело до того, що ПАТ КБ «Приватбанк» фактично не може виконати законне рішення суду та стягнути заборгованість з ОСОБА_3, яка виникла через недобросовісне виконання нею умов договору.

Оскільки ОСОБА_3 добровільно не виконує рішення суду у ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до виконавчої служби для примусового його виконання. Державним виконавцем було відкрито виконавче провадження та розпочато примусове виконання рішення, але через виправлення описки виконавче провадження було закрите. Таким чином, після спливу передбаченого законом для звернення виконавчого листа до примусового виконання, банк позбавлений можливості повернути свої грошові кошти, тому відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України банк просив поновити цей строк, пропущений з поважних причин.

В судовому засіданні представник ПАТ КБ «Приватбанк» ОСОБА_5 підтримав заяву, просив поновити строк для пред'явлення виконавчого документу до виконання.

Представник ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заперечував проти задоволення вказаної заяви, при цьому зазначав, що доказів поважності пропуску банком строку пред'явлення виконавчих листів до виконання не надано.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м.Харкова від 05 травня 2016 року заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про поновлення строку для пред'явлення виконавчого листа до виконання залишено без задоволення.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду ПАТ КБ «Приватбанк» в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу та ухвалити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на те, що ухвала суду є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення та не відповідають висновки суду обставинам справи. Вказав, що суд не взяв до уваги, що банк 12 жовтня 2015 року отримав виконавчий лист по цій справі, в якій було зазначено помилкову дату набрання рішенням суду законної сили, 21 жовтня 2014 року - та строк пред'явлення виконавчого листа до виконання - до 21.10.2015 року, при цьому банк вчасно, протягом одного року з наступного дня після набрання рішенням законної сили, як це передбачено у п. 2 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження», пред'явив його до примусово виконання, внаслідок чого 22.10.2015 року за вищевказаним виконавчим листом було відкрито виконавче провадження. Оскільки заявник дізнався про наявність помилки у виконавчому листі від 26.08.2014 року було встановлено під час судового засідання при розгляді справи про оскарження дій державного виконавця у березні 2016 року, а в копії заочного рішення районного суду від 16.05.2014 року у цій справі не було зазначено дати набрання ним законної сили, й враховуючи, що заявник звернувся до органів примусового виконання в межах строку на пред?явлення виконавчого листа до виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження, але через помилку працівника суду при визначення строку набрання законної сили рішення, й відповідно - помилці при визначенні дати строку пред?явлення виконавчого листа до виконання , з урахування ухвали від 29.03.2016 року про виправлення помилки, строк пред?явлення виконавчого листа до виконання було пропущено з поважних причин. Оскільки суд зазначених обставини не з?ясував, банк просив задовольнити його скаргу повністю, скасувати ухвалу районного суду і постановити свою ухвалу про задоволення заяви про поновлення строку.

Не погоджуючись з такою скаргою, представник боржника у своїх запереченнях проти скарги просить її відхилити, а ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05.05.2016 року залишити без змін.

Судова колегія, вислухавши суддю - доповідача, пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий лист може бути пред'явлений до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.371 ЦПК України стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Заява про поновлення пропущеного строку подається до суду, який видав виконавчий лист, або до суду за місцем виконання і розглядається в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Судом встановлено, що заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16 травня 2014 року позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 18605 грн.38 коп., вирішено питання щодо судових витрат.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення строку, районний суд виходив з того, що заява банку не доведена, а представник банку в судовому засіданні не зазначив, які саме об'єктивні та поважні причини перешкоджали своєчасному зверненню виконавчих листів до виконання .

Однак такі висновки суду не відповідають наявним у справі доказам, які суд належним чином не дослідив, внаслідок чого не з'ясував, що заочне рішення згідно до наявної у справі довідки від 16.05.2014 року було постановлено за відсутності всіх учасників судового засідання (а.с. 28-30). При цьому в матеріалах справи відсутні повідомлення про вручення особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення, або про направлення судом такої копії рекомендованим листом, що передбачено вимогами ч. 3 ст. 222 ЦПК України.

На підставі заяви представника відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_6 від 21.01.2016 року він отримав копію вказаного заочного рішення 03.02.2016 року, про що зазначено у довідковому листі до справи. Згідно до розписки Представник ПАТ КБ «Приватбанк» отримав копію заочного рішення та виконавчий лист по справі 12.10.2015 року (а.с. 40). Письмових доказів про те, що копія заочного рішення по цій справі була отримана банком раніше 12.102015 року матеріали цивільної справи № 641/3248/14-ц не містять.

Відповідно до ст. 233 ЦПК України заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.

Частиною 2 ст.231 ЦПК України встановлено, що у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.

Строки апеляційного оскарження рішення передбачені ч.1 ст.294 ЦПК України, відповідно до якої апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Таким чином, з урахуванням вказаних дат отримання копії заочного рішення сторонами, які не були присутні у судовому засіданні, за відсутності від них апеляційних скарг, відповідно до вказаних норм цивільного процесуального права законну силу заочне рішення районного суду набрало після спливу десятиденного строку на його апеляційне оскарження позивачем, тобто 23 жовтня 2015 року.

Як вбачається із постанови державного виконавця ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області від 22 жовтня 2015 року, до примусового виконання виконавчий лист по цій справі був звернутий банком 21.10.2015 року, 22 жовтня 2015 було відкрито виконавче провадження (а.с. 74). Після чого в межах розгляду заяви банку про виправлення описки у даті набрання законної сили, яка була помилково вказана районним судом у виконавчому листі, за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 23.02.2016 року про витребування з ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області виконавчого листа № 641/3248/14-ц, виданого цим судом 12.10.2015 року, постановою головного державного виконавця ВДВС Зміївського районного управління юстиції Харківської області було виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа закінчено, припинено чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення (а.с. 64 на звороті).

Ухвалою Комінтернівського районного суду міста Харкова від 29 березня 2016 року на підставі відомостей з Автоматизованої системи документообігу суду (Д-3) було змінено у виконавчому листі дату набрання заочним рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 16.05.2014 року по справі № 641/3248/14-ц на 27 травня 2014 року (а.с. 69-70).

При вирішенні заяви про поновлення строку на звернення виконавчого документу до примусового виконання районний суд всупереч наявних у справі документів зазначені обставини не встановив, внаслідок чого прийшов до необґрунтованих належним чином висновків. Внаслідок цього, районний суд створив для стягувача процесуальну неможливість домогтися виконання судового рішення.

Відмова у поновленні процесуального строку при наявності помилок суду стосовно визначення початку його перебігу, за що стягувач не відповідає, становить для нього надмірний процесуальний тягар, оскільки порушує передбачуваність застосування вказаних норм цивільного процесуального права, що є необхідною ознакою якості закону, що становить втручання у захищене гарантіями ст. 1 Першого протоколу до Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року право заявника на мирне володіння своїм майном поза умовами закону.

Саме такий висновок міститься у п.п. 45, 54, 55 рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2004 року по справі «Жовнер проти України» (заява № 56848/00), яка стосувалася тривалого невиконання рішення суду про стягнення заборгованості, поєднаного із відстроченням його виконання судом без визначення точного строку.

Наведене свідчить що заява банку про поновлення строку була вирішена судом першої інстанції з порушенням норм цивільного процесуального права, тому з передбачених п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України підстав судова колегія її скасовує і постановляє ухвалу з цього питання.

Таким чином, вказані помилки суду при виготовленні виконавчого листа у визначенні дати набрання законної сили заочним рішенням необхідно вважати поважними причинами, які перешкоджають банку після внесення судом виправлень до виконавчого листа звернути його до примусового виконання, тому з передбачених ст. 371 ЦПК України підстав цей строк необхідно поновити

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 2 ч. 2 ст. 307, п.2 ч.1 ст. 312, ст. ст. 313, 315, 319-325, 327 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити.

Ухвалу Комінтернівського районного суду м. Харкова від 05 травня 2016 року скасувати.

Заяву Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити, поновити йому строк для пред'явлення виконавчого листа Комінтернівського районного суду м. Харкова по справі № 641/3248/14-ц про стягнення з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № HAL2RX60960032 від 21.07.2012р. в сумі 18605 (вісімнадцять тисяч шістсот п?ять) грн. 38 коп. та судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і касаційному оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий суддя:

Судді колегії: