Справа № 289/916/16-ц
Номер провадження 2-о/289/74/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.06.2016 року м.Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Сіренко Н.С.,

при секретарі Галькевич Ю.В.,

за участі заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа - Раковицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт належності їй заповіту посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2, яка залишила заповіт, відповідно до якого все своє майно остання заповіла своїм дітям: сину ОСОБА_3, дочці ОСОБА_4 та дочці ОСОБА_5 Заповіт посвідчено 22.11.2001 секретарем Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області. Заявник в установленому законом порядку звернулася до нотаріуса щодо оформлення спадщини, але нотаріальна контора відмовилася видати свідоцтво про спадщину, посилаючись на неправильний запис її прізвища в заповіті, яке не співпадає з прізвищем, зазначеним у паспорті. Замість правильно "ОСОБА_7", в заповіті помилково записано "ОСОБА_7".

У судовому засіданні заявник свої доводи підтримала повністю, просить суд задовольнити заяву.

Заінтересована особа в судове засідання свого представника не направила, про час і місце судового розгляду повідомлена.

Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками, згідно свідоцтва про народження, зазначені: батько ОСОБА_6, мати ОСОБА_2 (а.с.5,8).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ОСОБА_7 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 10.06.1988 та після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище ОСОБА_7 (а.с.6,9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 27.07.2015 (а.с.11).

Заявник звернулася до приватного нотаріуса Радомишльського районного нотаріального округу Житомирської області ОСОБА_8 для оформлення спадщини, але, у зв'язку з розбіжностями в прізвищі спадкоємця в заповіті та паспортних даних заявника, виникла необхідність встановлення факту в судовому порядку.

Згідно матеріалів справи, 22.11.2001 секретарем Раковицької сільської ради Радомишльського району Житомирської області було посвідчено заповіт ОСОБА_2, за яким остання все своє майно заповіла в рівних долях кожному своїм дітям: ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.10). Однак, при складанні заповіту було допущено помилку, прізвище заявника було вказане як "ОСОБА_7", замість правильно "ОСОБА_7" (а.с.10). Суд критично відноситься до наданого документу та не бере його до уваги як доказ, так як вказаний дублікат не завірений належним чином та, крім того, виходячи з наступного.

При дослідженні матеріалів копії спадкової справи до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2, судом встановлено, що після смерті останньої до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини у визначений законом строк звернулися ОСОБА_4 та ОСОБА_1, а ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 (а.с. 2,12,16).

Як вбачається із Інформаційної довідки зі спадкового реєстру, виданої 22.10.2015, заповіт НОМЕР_3, посвідчений 04.12.2006, скасований заповітом НОМЕР_4, посвідченим 24.05.2007, який станом на 22.10.2015 є чинним (а.с.4).

Як вбачається із копії вказаного заповіту від 24.05.2007, гр. ОСОБА_2 на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_9 належну їй на праві особистої приватної власності на підставі Державного акту серії НОМЕР_5 земельну ділянку (а.с.11).

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень статей 235, 256 ЦПК України, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» визначено, що відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Як встановлено судом, крім заявниці є також інші спадкоємці померлої, яких не було залучено до справи, крім того, заповіт, в якому її прізвище зазначено з помилкою, скасовується заповітами, які складено пізніше, а тому суд вважає, що встановлення в зазначеній справі юридичного факту пов'язується з наступним вирішенням спору про право, який вирішується в порядку позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи - залишає заяву без розгляду.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 212-215, 256-259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1, заінтересована особа - Раковицька сільська рада Радомишльського району Житомирської області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - залишити без розгляду і роз'яснити заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Житомирської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Н.С. Сіренко