УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про заміну сторони її правонаступником,-

В С Т А Н О В И В:

16.11.2016 заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою та просить замінити сторону виконавчого провадження боржника - Державна пенітенціарна служба України (9) на правонаступника - Міністерство юстиції України ().

Дослідивши подану заяву та долучені до неї документи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження.

Розділом VI та ст. 378 ЦПК України не визначено, яка за формою та змістом має бути заява про заміну сторони у виконавчому провадженні.

Єдиною статтею ЦПК України, яка визначає форму та зміст позовної заяви є стаття 119, яка визначає форму та зміст позовної заяви. Оскільки в розділі VI ЦПК України не визначено форму та зміст позовної заяви, слід застосувати аналогію права на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України, де передбачено наступне: якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Вивченням матеріалів заяви встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, з огляду на наступне.

У порушення вимог ч. 1 ст. 120 ЦПК України, заява та додатки до неї подані в одному екземплярі, що позбавляє суд можливості відправити її сторонам у справі.

З огляду на викладене, заява підлягає залишенню без руху.

В даному випадку недотримання заявником положень ст.ст. 119-120 ЦПК України і на цій підставі залишення заяви без руху не може бути розцінено як обмеження в доступі до правосуддя, який регламентовано ст.55 Конституції України. Європейський суд з прав людини зазначає в рішеннях Філіс проти Греції, Міцци проти Мальти, що право на звернення до суду не є абсолютним і особа, яка має намір ним скористатися повинна дотримуватися порядку, передбаченого національним процесуальним законодавством конкретної держави.

Дотримання вимог ст. 119 ЦПК України при пред`явленні позову (заяви) в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову (заяви) і долучених до нього (неї) матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову, заяви) до розгляду.

Згідно ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без дотримання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача та надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Якщо ж позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає всі вимоги, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 378 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімової А.Н. про заміну сторони її правонаступником - залишити без руху.

Роз'яснити заявникові, що зазначені в ухвалі недоліки ним можуть бути усунені протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Якщо у встановлений строк виявлені недоліки не будуть усунуті, заява буде вважатись неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: