Справа № 462/1090/10 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/2021/16 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Копняк С.М., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бохонко Е.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення державних виконавців, -

встановила:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просив визнати протиправними та скасувати Постанову державного виконавця відділу державної виконавчої служби Яворівського районного управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 30.03.2010 року та постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання ухвали суду від 18 березня 2010 року по справі за позовом Закритого акціонерного товариства «ПроКредитБанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Оскаржуваною ухвалою суду скаргу ОСОБА_2 на рішення державних виконавців - залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі покликається на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що ухвала суду постановлена місцевим судом поза межами його повноважень (скарга подана до суду, який видав виконавчий документ), так і не у спосіб, передбачений ст.. 121 ч. 3 п. 4, 207 ч. 1 ЦПК України (процесуальним законом не передбачено залишення заяви без розгляду з підстав її подання не до того суду). Просить ухвалу суду скасувати, а справу направити до Залізничного районного суду м. Львова для продовження розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Сторони в судове засідання не з»явилися, хоча про час і місце розгляду справи були належно повідомлені, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України здійснюється колегією суддів за відсутності осіб, які беруть участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України (а.с.37-40).

З матеріалів справи вбачається, що на примусовому виконанні Шевченківського ВДВС ЛМУЮ та ВДВС Яворівського РУЮ знаходилась ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 18 березня 2010 року про накладення арешту на майно ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених цьому законі, що спрямовані на примусове виконання судових рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі рішення).

Згідно ст. 383 ЦПК України учасники виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст. 383, 384 ЦПК України, рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами виконавчого провадження до суду, який видав виконавчий документ. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 30 липня 2012 року справу за позовом ЗАТ «Про Кредит Банк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення заборгованості передана на розгляд Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю, а тому розгляд скарги не може відбуватись Залізничним районним судом м. Львова.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитись з таким висновком суду з огляду на наведене.

Статтею 207 ЦПК України передбачено перелік правових підстав для залишення заяви без розгляду.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України, позовна заява повертається у випадку, коли справа не підсудна цьому суду.

Виходячи з наведеного, ухвала суду про залишення скарги без розгляду постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки процесуальним законом не передбачено залишення заяви без розгляду з підстав подання її не до того суду, що є підставою для скасування ухвали суду та передачі питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п. 4, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 грудня 2015 року скасувати, передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий: М.М. Шандра

Судді: С.М. Копняк

Н.Л. Шумська