Провадження № 2/369/4509/16
УХВАЛА

Іменем України

25.11.2016 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за заявою подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

Заявники ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу за заявою подружжя.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 119 ЦПК України.

П. 5 ст. 119 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Вважаю, що заява підлягає залишенню без руху, з урахуванням наступного.

Згідно зі ст.122 ЦПК України, суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої та оформленої у порядку, встановленому цим Кодексом.

Слід зазначити, що відповідно до частини першої статті 234 ЦПК окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом (частина третя статті 234 ЦПК).

У зв'язку з цим, якщо заявники мають намір звернутися до суду в порядку окремого провадження вони повинні враховувати інші вимоги, встановлені законом.

Так відповідно до статті 109 СК «подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса».

Також Пленум Верховного Суду України у пункті 8 постави № 11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» зазначив, що «для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових договорів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу.

Відповідно до статті 109 СК подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити:

- з ким з них будуть проживати діти;

- яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо;

- умови здійснення ним права на особисте виховання дітей.

Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей).

Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини.

Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків».

У заяві про розірвання шлюбу заявники зазначили, що за час шлюбу у них народилися: донька ОСОБА_3.

Заявники надали суду договір про визначення місця проживання дітей, їх виховання та забезпечення умов їх проживання, однак він не може братися судом до уваги, оскільки він нотаріально не посвідчений, в порушення вимог чинного законодавства.

Отже, якщо заявники мають намір звернутися до суду в порядку окремого провадження їм належить подати до суду два договори: письмовий договір про визначення місця проживання дитини і про порядок участі батьків, або того з них, хто проживатиме окремо, в її вихованні та нотаріально посвідчений договір про розмір і порядок виплати аліментів на дитину.

Крім цього, відповідно до частини першої статті 26 ЦПК у справах позовного провадження особами, які беруть участь у справі, є сторони, треті особи, представники сторін та третіх осіб.

З матеріалів справи випливає, що заявники на підставі поданої позовної заяви заявляють позовні вимоги в порядку окремого провадження, що суперечить вимогам статей 26, 234 ЦПК, оскільки в позовному провадженні подається позовна заява і беруть участь у ньому сторони (позивач та відповідач), треті особи, представники сторін та третіх осіб, а у окремому провадженні подається заява і беруть участь у справі - заявники, інші заінтересовані особи, їхні представники.

Таким чином заявникам необхідно визначитися з порядком звернення до суду, та в залежності від цього подати до суду позовну заяву про розірвання шлюбу або заяву про розірвання шлюбу, з урахуванням вимог визначених нормами чинного законодавства.

Ч. 1 ст. 121 ЦПК України передбачає, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених ст.ст. 119, 120 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення позовної заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків.

За таких обставин, керуючись ч. 1 ст. 121 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1, ОСОБА_2 - залишити без руху та надати заявникам строк на усунення недоліків тривалістю пять днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у визначений строк не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.Я.Волчко