Провадження № 2/761/635/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Макаренко І.О.

при секретарі Нечипорук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сангейт Тур», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ньюз Тревел» про стягнення коштів, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 09 січня 2015 року між позивачем та відповідачем укладено договір № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року. У відповідності до п. 1.1 договору відповідач прийняв на себе зобов'язання по оформленню, організації та здійсненню туристичної поїздки Позивача та особи, яка з ним слідувала (ОСОБА_2) до Єгипту (Шарм-ель-Шейх) у період 01.02.2015 року по 15.02.2015 року. У відповідності до умов вищевказаного договору позивачем відповідачу були передані грошові кошти у розмірі 29720 грн. 00 коп., що на день укладення даного договору за курсом вказаним в останньому, складало 1539 доларів США 90 центів., таким чином позивачем було виконано всі умови укладеного договору. Грошові кошти у відповідності до Договору-доручення № 1845 від 09 січня 2015 року позивач доручив представнику відповідача внести на поточний рахунок останнього, для подальшого виконання всіх подальших умов договору.

Незадовго до дати відльоту, представник відповідача повідомив у телефонній розмові про неможливість виконання договору, у зв'язку з тим що 16.01.2015 року на офіційному інтернет-порталі Туроператора TOB «Ньюз Тревел» з'явилась інформація про те, що він не виконуватиме взятих на себе зобов'язань, оскільки всі тури починаючи із 17.01.2015 року анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється.

Зважаючи на ситуацію, що склалася позивачем та особою, що мала з ним слідувати, до відповідача було написано заяви від 03.02.2015 року про повернення сплачених грошових коштів.

Після розгляду відповідачем поданої заяви про повернення грошових коштів від 03.02.2015 року позивачу було надано Лист-відповідь про можливість часткового повернення сум сплачених грошових коштів. Як наслідок, позивач 17.02.2015 року прибув до офісу відповідача, останнім було повернено грошові кошти у розмірі 5 472 гривні 14 коп., у відповідності до видаткового касового ордеру № б/н від 17 лютого 2015 року, як за туристичний пакет та грошові кошти у розмірі 249 гривень 86 коп., у відповідності до видаткового касового ордеру № б/н від 17 лютого 2015 року, як агентської винагороди. Решта грошових коштів повернуто не було. У листі - відповіді відповідач зазначив, що позивачу слід самостійно звертатися до Туроператора TOB «Ньюз Тревел» з метою повернення решти грошових коштів.

Зважаючи на відсутність будь-яких юридичних правовідносин між позивачем та туроператором TOB «Ньюз Тревел», позивач просив повернути грошові кошти перераховані на розрахунковий рахунок відповідача, які були передані на підставі Договору-доручення № 1845 від 09 січня 2015 року.

24.03.2015 року позивачем було отримано лист-відповідь, у якій було зазначено, що відповідач перерахував передані позивачем грошові кошти на розрахунковий рахунок туроператора TOB «Ньюз Тревел» та повідомив, що правовідносини між відповідачем та туроператором TOB «Ньюз Тревел» урегульовані агентським договором №0211/32 від 11.02.2014 року.

Як, виявилося, в супереч умовам укладеного договору між позивачем та відповідачем, а також Договору-доручення № 1845 від 09 січня 2015 року, відповідачем у відповідності до наданих квитанцій (від 12.01.2015 р. на суму 9999, 00 коп. та від 17.01.2015 року на суму 13 999, 00 коп.), самовільно та без будь-якого погодження з позивачем, було здійснено перерахування грошових коштів у розмірі 23998 гривень 00 коп. на поточний рахунок туроператора TOB «Ньюз Тревел», вказані кошти повернені не були, у зв'язку з чим позивач звернувся з позовом до суду.

09.03.2016 року представником позивача була подана заява про уточнення позовних вимог відповідно до якої позивач просить визнати договір № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ГОВ «Сангейт Тур» недійсним, із застосуванням наслідків недійсності правочину, а саме: стягнути з TOB "Сангейт Тур" на користь ОСОБА_1 23998 гривень 00 коп., сплачених за договором про надання туристичних послуг №1845 від 09.01.2015 року; стягнути з TOB "Сангейт Тур" на користь ОСОБА_1 20 000 грн. моральної шкоди.

В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність позивача, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про дату,час,місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За згодою представника позивача суд вирішив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, так як позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив.

09 січня 2015 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сангейт Тур» укладено договір № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року( а. с. 7).

У відповідності до п. 1.1 договору Відповідач прийняв на себе зобов'язання по оформленню, організації та здійсненню туристичної поїздки Позивача та особи, яка з ним слідувала (ОСОБА_2) до Єгипту (Шарм-ель-Шейх) у період 01.02.2015 року по 15.02.2015 року.

У відповідності до умов вищевказаного договору Позивачем Відповідачу були передані грошові кошти у розмірі 29720 гривень 00 коп., що на день укладення даного договору за курсом вказаним в останньому, складало 1539 доларів С ША 90 центів., таким чином Позивачем було виконано всі умови укладеного договору.

Грошові кошти у відповідності до Договору-доручення № 1845 від 09 січня 2015 року позивач доручив представнику відповідача внести на поточний рахунок останнього, для подальшого виконання всіх подальших умов договору (а. с. 8).

Представник відповідача повідомив позивача у телефонній розмові про неможливість виконання договору, оскільки 16.01.2015 року на офіційному інтернет-порталі туроператора TOB «Ньюз Тревел» з'явилась інформація про те, що він не виконуватиме взятих на себе зобов'язань, всі тури починаючи із 17.01.2015 р. анулюються і відправка туристів на відпочинок зупиняється.

03.02.2015 року позивачем та особою, що мала з ним слідувати до відповідача було написано заяви про повернення сплачених грошових коштів ( а. с. 11,12).

03.02.2015 року позивачу було надано Лист-відповідь про можливість часткового повернення сум сплачених грошових коштів, а також самостійно звертатися до туроператора TOB «Ньюз Тревел» з метою повернення решти грошових коштів.

Однак позивач при укладенні договору не був проінформований про наявність третьої особи в якості туроператора, а також доручав представнику відповідача внести вказані грошові кошти саме на рахунок TOB "Сангейт Тур" для подальшого виконання умов договору.

17.02.2015 року позивач прибув до офісу відповідача, останнім було повернено грошові кошти у розмірі 5 472 гривні 14 коп., у відповідності до видаткового касового ордеру № б/н від 17 лютого 2015 року, як за туристичний пакет та грошові кошти у розмірі 249 гривень 86 коп., у відповідності до видаткового касового ордеру № б/н від 17 лютого 2015 року, як агентської винагороди. Решту грошових коштів повернуто не було.

03.03.2015 року позивачем до відповідача було направлено лист з проханням надати належним чином засвідчені копії фінансових та будь-яких інших документів, які свідчили б про перерахування відповідачем грошових коштів туроператору TOB «Ньюз Тревел» з власного розрахункового рахунку та наявність будь-яких правовідносин з невідомим для позивача туроператором ( а. с. 55).

24.03.2015 року позивачем було отримано лист-відповідь, у якій було зазначено, що у відповідності з умовами зазначеного Договору, TOB «Сангейт Тур» було підібрано тур ОСОБА_1 до Єгипту (Шарм-ель-Шейх, термін поїздки з 01.02.2015 по 15.02.2015), який було погоджено з позивачем та подано заявку на бронювання до TOB «Ньюз Тревел» через систему бронювання «NEWS Travel Online». Подану заявку TOB «Ньюз Тревел» підтвердило та виставило до оплати рахунок-фактуру №SF -286629 від 10/01/2015 (перевиставлений 15.01.2015) на ім'я ОСОБА_1, а також повідомив, що правовідносини між відповідачем та туроператором TOB «Ньюз Тревел» урегульовані агентським договором №0211/32 від 11.02.2014 року.

Стаття 612 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо внаслідок прострочення боржника, виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 ЗУ "Про захист прав споживачів" споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

У відповідності до п. 5.1. Договору у випадку не виконання умов договору зі сторони Відповідача, Позивач має право вимагати повернення оплачених коштів за ненадані послуги.

Статтею 5 Закону України «Про туризм» визначено, що туристичні оператори юридичні особи, створені згідно із законодавством України, для яких виключною діяльністю є організація та забезпечення створення туристичного продукту, реалізація та надання туристичних та супутніх послуг і які в установленому порядку отримали ліцензію на тур операторську діяльність; туристичні агенти юридичні особи, створені згідно із законодавством України, а також фізичні особи суб'єкти підприємницької діяльності, які здійснюють посередницьку діяльність з реалізації туристичного продукту туроператорів та туристичних послуг інших суб'єктів туристичної діяльності, а також посередницьку діяльність щодо реалізації характерних та супутніх послуг.

Права й обов'язки, відповідальність сторін та інші умови договору між туроператором і турагентом визначаються відповідно до загальних положень про агентський договір, якщо інше не передбачено договором, укладеним між ними, а також Законом України «Про туризм».

Відповідно до преамбули договору № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року укладеного між Позивачем та Відповідачем, не міститься жодних посилань, що Відповідач є турагентом, та діє від імені будь-якої іншої юридичної особи - туроператора.

У відповідності до п. 1.1 договору Відповідач прийняв на себе зобов'язання по оформленню, організації та здійсненню туристичної поїздки Позивача, що відповідно до ст. 5 ЗУ «Про туризм» є виключною діяльністю туристичного оператора, а не туристичного агента, про що позивач не був проінформований, а також підпадає під дію ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності», а саме п. 19, ч. 1 ст. 7 де зазначено, що туроператорська діяльність є видом господарської діяльності, яка підлягає ліцензуванню.

Відтак у відповідності до п. 8 ч. 4 ст. 20 Закону України «Про туризм» зазначено, що у договорі на туристичне обслуговування зазначаються істотні умови договору, в тому числі інші суб'єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту.

Отже, при укладенні договору про надання туристичних послуг відповідачем порушено норми статті 20 ЗУ «Про туризм», статті 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про ліцензування певних видів господарської діяльності.

Відповідно до ч. 1,3 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Стаття 227 ЦК України передбачає, що правочин юридичної особи, вчинений нею без відповідного дозволу (ліцензії), може бути визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Відповідно до ст.. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства.

Також частиною першою статті 33 Закону України "Про туризм" встановлено, що суб'єкт туристичної діяльності, який порушив законодавство в галузі туристичної діяльності при наданні туристичної послуги, що завдало шкоду, зобов'язаний відшкодувати туристу збитки у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Враховуючи викладене, оскільки Відповідачем не надано суду жодного документу на підтвердження того факту, що Позивач як турист укладала даний договір на туристичне обслуговування саме з туроператором TOB «Ньюз Тревел», жодного посилання щодо даного туроператора в договорі № 1845 про надання туристичних послуг не міститься, турагент не мав ліцензії на здійснення вказаного виду діяльності, суд приходить до висновку про те, що вимоги в частині визнання договору № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ГОВ «Сангейт Тур» недійсним, із застосуванням наслідків недійсності правочину, а саме: стягнення з TOB "Сангейт Тур" на користь ОСОБА_1 23998 гривень 00 коп., сплачених за договором про надання туристичних послуг №1845 від 09.01.2015 року, підлягають задоволенню.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму ВСУ № 4 від 31.03.95 року відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивачкою не надано доказів спричинення їй моральної шкоди, а також не обґрунтовано її розмір 20 000,00 грн.

Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Враховуючи викладені обставини по справі, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, керуючись ст.ст. 328, 357, 392 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати договір № 1845 про надання туристичних послуг від 09 січня 2015 року укладений між ОСОБА_1 та ГОВ «Сангейт Тур» недійсним.

Стягнути з TOB "Сангейт Тур" на користь ОСОБА_1 23998 (двадцять три тисячі дев'ятсот дев'яносто вісім) гривень 00 коп. сплачених за договором про надання туристичних послуг №1845 від 09.01.2015 року.

Стягнути з TOB "Сангейт Тур"в дохід держави судовий збір в розмірі 1102,40 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня отримання його проголошення, а в разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: