гСправа № 358/485/16-ц Провадження № 2/358/256/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2016 року м. Богуслав

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Корбута В.М., за участю секретаря судового засідання Ведмеденко І.В., позивача ОСОБА_1, третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Біївецької сільської ради Богуславського району Київської області, треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувшись до суду, вимоги якого в подальшому уточнила (а.с. 95, 96), просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по вул. Стадіонна, 26 в с.Біївці, Богуславського району Київської області в порядку спадкування по закону, посилаючись на те, що 09 травня 2013 року помер її батько ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про його смерть та свідоцтвом про її народження та свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.14,18,19), внаслідок чого відкрилась спадщина у вигляді вищевказаного житлового будинку. Потенційними спадкоємцями після смерті батька, крім неї є ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які в нотаріальному порядку відмовились від прийняття своїх часток у спадщині (а.с. 12,13) та її мати ОСОБА_5, яка померла 16 вересня 2013 року і тому лише фактично прийняла спадщину після стерті чоловіка ОСОБА_4,

10.09.2014 року вона звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті матері (а.с.10). Внаслідок, чого вона у нотаріальному порядку успадкувала пять земельних ділянок, що підтверджується відповідними свідоцтвами про право на спадщину за законом від 09.09.2014 року та 18.02.2016 року (а.с.41-43, 71,72). Проте, 20.02.2016 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований по вул. Стадіонна, 26 в с.Біївці, Богуславського району Київської області, який належав її батькові ОСОБА_4, що помер 09.05.2013 року, спадкоємцем якого за законом була ОСОБА_5, яка померла 16.09.2013 року, яка спадщину фактично прийняла, але не оформила своїх спадкових прав, тому що дата реєстрації житлового будинку в Богуславському БТІ передує даті видачі свідоцтва про право власності на даний житловий будинок (а.с.9).

Про факт того, що вищевказаний житловий будинок під час життя батька належав йому підтверджується довідкою №72 виданої 07.04.2016 року виконкомом Біївецької сільської ради, копією свідоцтва про право власності на жилий будинок від 08.02 2008 року та технічним паспортом на житловий будинок виготовлений 28.12.2007 року Білоцерківським БТІ (а.с. 7, 76, 80-83). В звязку з чим вона не може в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок, що належав її батькові, який помер 09.05.2013 року, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 повністю підтримала свої вимоги, посилаючись на вищевказані обставини та просила її позов задовольнити.

Біївецька сільська рада Богуславського району в судове засідання свого представника не направила, але звернулись із заявою, в якій просили розглянути справу без їх представника. Вимоги позивача ОСОБА_1 визнають повністю і не заперечують проти задоволення її позову (а.с.87).

Треті особи: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні повідомили, що вони є дітьми позивача і не заперечують проти задоволення її позовних вимог, оскільки відмовляються від своєї частки у спадщині на її користь.

Згідно абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши положення ст.ст.392, 1261, 1268, 1269 ЦК України та те, що відповідач повністю визнав вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 392, 1261, 1218, 1261, 1276 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, ч.4 ст. 174, 209, 212, 214-215 ЦПК України, абз.3 п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на житловий будинок 1954 року забудови (А), загальною площею 50,7 кв.м., жилою площею 23,60 кв.м., що складається з веранди, передпокій, двох жилих кімнат, кухні та господарськими будівлями і спорудами, а саме: погріб з шийкою (Г), веранда (а1), сарай-прибудова (б), сарай (Б), літня кухня (В), сарай (Д), убиральня (Ж), ганок (а2), ворота (№1), огорожа (№2), вимощення (№3), колонка питна (№4) загальною інвентаризаційною вартістю 76878 гривень, що розташовано за адресою: Київська область, Богуславський район, с. Біївці, вул. Стадіонна, 26 за законом в порядку спадкової трансмісії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: суддя ОСОБА_6