Справа № 520/3455/16-ц
Провадження № 2/520/2682/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.05.2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді Луняченка В.О.

при секретарі Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни , про визнання недійсним договору дарування, -

В С Т А Н О В И В:

До Київського районного суду м. Одеси 28.03.16 року звернувся позивач ОСОБА_1 з позовними вимогами до ОСОБА_2, про визнання недійсним договору дарування, після уточнення якого просить, визнати договір дарування від 04.04.2012 року 58/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І.- недійсним.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, діюча на підставі довіреності, надала до судового засідання заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглядати справу за її відсутністю.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання надала заяву в якій вимоги щодо визнання договору дарування від 04.04.2012 року визнає в повному обсязі та просить справу розглядати за її відсутністю.

Третя особа приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Пачева І.І., до суду надала заяву, в якій просить справу розглядати без її участі.

Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, проаналізувавши надані доказі, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2011 року за позивачем було визнано право власності на житловий будинок загальною площею 49,9 кв.м. з надвірними спорудами: гараж літ. «Ж», сараї літ. «У1», «ТІ», «Ф», «X», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, розташований на земельній ділянці площею 221 кв.м., в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5. На підставі даного рішення за ним було зареєстроване право власності на вищезазначене домоволодіння з надвірними спорудами.

Відповідно до ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдарованому) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Виходячи зі змісту статей 203, 717 ЦК України договір дарування вважається укладеним, якщо сторони мають повну уяву не лише про предмет договору, а й досягли згоди про всі його істотні умови.

Так, позивач на підставі договору дарування від 04 квітня 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., подарував своєї матері ОСОБА_2 58/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1, який в цілому складається з: літ. «Д» - житловий будинок, загальною площею 49,9 кв.м., в тому числі житловою площею 35,5 кв.м., літ. «Ж» - гараж, літ. «Т1, У1, Ф, X» - сараї, розташованих на земельній ділянці площею 221 кв.м., що знаходиться у фактичному користуванні. Однак після укладеного договору дарування, позивач продовжував користуватися даним будинком і будинок продовжує знаходитися у його повному користуванні та володінні.

На дане рішення співвласниками вищезазначеного будинку була подана апеляційна скарга.

Підставою апеляційної скарги було те, що судом неправомірно було постановлено рішення про визнання за ОСОБА_1 права власності на гараж під літ. «Ж», так як він належить апелянтові.

На підтвердження доводів апеляційної скарги було надано довідку КП «ОМБТІ та ОН» про розрахунок ідеальних часток у домоволодінні АДРЕСА_1, із якої вбачається наступне: ОСОБА_6 - згідно договору купівлі-продажу посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою від 19.04.1986 року належить 1/6 частина домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 1-1 - житлова, площею 10,3 кв.м., 1-2 - житлова площею 16,4 кв.м., 1-3 - кухня площею 10,6 кв.м., 1-4 - санвузол площею 2,9 кв.м., 1-5 коридор площею 4,5 кв.м., 1-6 - житлова площею 16,1 кв.м., в літ. «К1»: 7-1 - кухня площею 8 кв.м., 7- 2- житлова площею 9,9 кв.м., сарай літ «Г», сарай літ. «Г1»; 50/100 частин огорожі № 1,3,6, житловою площею 52,7 кв.м., загальною площею 74,5 кв.м., що складає 50/100 частин домоволодіння; ОСОБА_7 - згідно договору купівлі-продажу посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 28.08.1990 року належить 1/6 частина домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «А»: 2-1 - житлова площею 17,5 кв.м., 2-2 - кухняя площею 7,7 кв.м., сарай літ. «П», сарай літ «Р», літня кухня літ. «К»; 10/100 частин огорожі № 1,3,6, житловою площею 17,5 кв.м., загальною площею 225,2 квм., що складає 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_8 згідно договору купівлі-продажу посвідченого Третьою Одеською державною нотаріальною конторою від 26.02..1982 року належить 1/6 частина домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «Б»: 3-1 кухня площею 9,7 кв.м., 3-2 житлова площею 13,1 кв.м. 3-3 веранда площею 5,4 кв.м., сарай літ. «Ж», 10/100 частин огорожі № 1,3,6 житловою площею 13,1 кв.м., загальною площею 28,2 кв.м., що складає 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_9, померлій згідно нотаріального надпису в заповіті, посвідченого Другою Одеською державною нотаріальною конторою від 09.08.1954 року належить 1/4 частина домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «В»: 4-1 кухня площею 7,7 кв.м., 4-2 житлова площею 14,7 кв.м, 4-3 веранда площею 54 кв.м., 5-1 житлова площею 12 кв.м., 5-7 веранда 5,3 кв.м.; сарай літ «Ч», 10/100 частин огорожі № 1,3,6, житловою площею 12,0 кв.м., загальною площею 17,3 кв.м., що складає 10/100 частин домоволодіння; ОСОБА_5 згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Третьою одеською державно нотаріальною конторою від 28.22.2003 року належить 3/20 частини домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться: в житловому будинку літ. «Д»: 6-1 кухня, площею 6,8 кв.м., 6-2 житлова площею 18,4 кв.м., 6-3 житлова площею 8,1 кв.м., 6-4 санвузол площею 2,4 кв.м., 6-5 житлова площею 9,0 кв.м., 6-6 коридо площею 5,2 кв.м, сарай літ «Ф» 15/100 частин огорожі № 1,3,6, житловою площею 35,5 кв.м., загальною площею 49,9 кв.м., що складає 15/100 частин домоволодіння; ОСОБА_10 згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу від 27.07.2002 року належить 1/10 частин домоволодіння. У фактичному користуванні знаходиться в житловому будинку літ. «Д»: 6а-1 житлова площею 19,8 кв.м., сарай «Е», 5/100 частин огорожі № 1,3,6 житловою площею 19,8 кв.м. загальною площею 19,8 кв.м., що складає 5/100 частин домоволодіння.

Самочинні будівлі в перерахунок ідеальних часток не ввійшли : сарай «Ц» - ОСОБА_8, сарай «И» - ОСОБА_9, вбиральня «М», сарай «Н» літній душ «О», вбиральня «Я» - ОСОБА_7, сарай «ТІ», сарай «У1», сарай «X», сарай «Ш» - ОСОБА_5

У зв'язку із чим, рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2011 року було скасовано та в задоволені позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було відмовлено, з підстав незаконності постановленого рішення, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

Відповідно до вимог ст. 61 ч. 3 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній , господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно зі ст.203 ч.1 ЦК України , зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В силу положення ст. 215 ч.1 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами) вимог, які встановлені частинами першою- третьою, п'ятою шостою ст. 203 ЦК України.

В силу того факту, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.11.2015 року заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 жовтня 2011 року було скасовано та в задоволені позовних вимог про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було відмовлено, договір дарування 04.04.2012 року 58/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І. не може бути дійсним.

На підставі викладеного й керуючись ст. ст. 7, 8, 10, 11, 15, 209, 212, 213, 214, 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 за участю третьої особи приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Пачевої Ірини Іванівни , про визнання недійсним договору дарування - задовольнити.

Визнати недійсним договір дарування від 04.04.2012 року 58/100 частин житлового будинку з надвірними спорудами та будівлями за АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Київський районний суд м. Одеси протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками процесу які не були присутніми у судовому засіданні, протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя Луняченко В. О.