Справа № 372/1079/16-ц Головуючий у І інстанції Зінченко О. М.
Провадження № 22-ц/780/4945/16 Доповідач у 2 інстанції Кашперська Т. Ц.
Категорія 46 04.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

04 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кашперської Т.Ц.,

суддів Верланова С.М., Фінагєєва В.О.,

за участю секретаря Нагорної Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні апеляційного суду Київської області цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Обухівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області, Обухівської районної державної нотаріальної контори, третя особа Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності,

заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

В квітні 2016 року позивач ОСОБА_2 звернувся із позовом про усунення перешкод у здійсненні права власності, посилаючись на те, що ним в 2006 році були придбані земельні ділянки загальною площею 12,04 га. на території Нещерівської сільської ради Обухівського району, СТ «Українська земля». В березні 2015 року йому стало відомо, що в межах кримінального провадження, внесеного 28 листопада 2012 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі постанови Управління СБУ у Київській області від 30 травня 2012 року Обухівською районною державною нотаріальною конторою було накладено арешт на його земельні ділянки. 24 червня 2015 року його представник звернувся до Обухівського РУГУ МВС України в Київській області із клопотанням про скасування арешту, яке залишилось без задоволення. Просив усунути йому перешкоди у здійсненні права власності шляхом скасування накладеного обтяження на земельні ділянки та вилучити з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна записи, вчинені на підставі постанови Управління СБУ у Київській області від 30 травня 2012 року.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року позов ОСОБА_2 залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_2, не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив змінити ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року, в мотивувальній частині ухвали замінивши речення «Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України позивач має право протягом усього часу розгляду справи відмовитися від позову» на «Згідно п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду». В мотивувальній частині ухвали замінити речення «Суд вважає можливим закриття провадження у справі в зв'язку з відмовою позивача від позову» на «Суд вважає можливим залишити позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, у зв'язку з поданням його представником заяви про залишення позовної заяви без розгляду», в резолютивній частині ухвали замінити речення «Цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Обухівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області, Обухівської районної державної нотаріальної контори, третя особа Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності залишити без розгляду» на «Позовну заяву за позовом ОСОБА_2 до Обухівського відділу поліції Головного управління національної поліції в Київській області, Обухівської районної державної нотаріальної контори, третя особа Реєстраційна служба Обухівського міськрайонного управління юстиції про усунення перешкод у здійсненні права власності залишити без розгляду».

Колегія суддів, перевіряючи законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що представником позивача подана заява про залишення позову без розгляду. При цьому суд послався на вимоги ч. 2 ст. 31 ЦПК України і визнав за можливе закрити провадження у справі в зв'язку із відмовою позивача від позову.

Із даними висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги.

22 червня 2016 року представник позивача ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав до суду заяву про залишення позовної заяви без розгляду (а.с. 66) .

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач подав заяву про залишення позову без розгляду.

Однак суд, посилаючись на норму п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України і залишаючи позов без розгляду у резолютивній частині ухвали, одночасно у мотивувальній її частині дійшов суперечливого висновку про можливість закриття провадження в справі в зв'язку з відмовою позивача від позову, не звернувши уваги, що дані процесуальні дії мають різну правову природу і тягнуть за собою різні процесуальні наслідки.

Так, особа, заяву якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно, в той час як у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається (ст. ст. 205, 207 ЦПК України).

Таким чином, суд першої інстанції не визначився із процесуальною дією, якою вчинено даною ухвалою, та невірно застосував норми процесуального права, чим порушив процесуальне право позивача на повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Крім того, суд першої інстанції в резолютивній частині ухвали залишив без розгляду не заяву, а цивільну справу, що не ґрунтується на вимогах ст. 207 ЦПК України.

За таких обставин ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року не можна вважати законною і обґрунтованою.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, оскільки ухвала постановлена з порушенням вимог процесуального законодавства.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 22 червня 2016 року скасувати та передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Кашперська Т.Ц.

Судді: Верланов С.М.

Фінагєєв В.О.