Справа № 523/4678/16-ц
11 травня 2016 року Суворовський районний суд міста Одеси в складі: головуючого судді Гудіної Н.І.
при секретарі Мельніченко Г.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Одесі
справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням ,
ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулася до ОСОБА_2 (далі Відповідач) з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, за наступних обставин.
Позивач, її чоловік ОСОБА_3, двоє синів ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровані за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1. Договір найму укладений з ОСОБА_3.
ОСОБА_3 помер 21 січня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть.
Відповідач тривалий час не проживає у вказаній квартирі, не цікавиться нею та не бере участі в її оплаті, в оплаті комунальних послуг, тобто припинив виконувати обов'язки члена сім'і, передбачені ст.64 ЖК України.
За період з грудня 2014р. Відповідач жодного разу не з'являвся в квартирі , де проживає Позивач, і всі обов'язки, що випливають з договору найму житлового приміщення, виконує Позивач.
За вказаних обставин Позивач просить визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.
Відповідач до суду не з'явився, судова повістка повернута поштою з відміткою «не проживає».
Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог та прийняття заочного рішення.
Встановлено, що згідно довідки про склад сім?ї та реєстрацію від 16.02.2016 року № 9 в квартирі АДРЕСА_2 зареєстровані Позивач, два її сина, квартира зареєстрована на ОСОБА_3, який помер (а.с.8).
ОСОБА_3 помер 27 січня 2016 року згідно свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 443053 (а.с.7).
З акту сусідів від 01.10.2015 року вбачається, що Відповідач не проживає в кватирі за вказаною адресою з 10.12.2014 року (а.с.6).
Відповідно до абзацу 6 ст . З Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації.
Відповідно до ст. 7 Закону України від 11.12.2003 року №1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Згідно до ст. 150, 155 ЖК України та ч. 1 ст. 383 ЦК України громадяни, які мають у власності квартиру ( будинок) користуються нею для особистого проживання та проживання членів їх сімей та мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, інші не заборонені законом угоди. Власник не може бути позбавлений права користування ним, крім випадків встановлених законом.
Відповідно до ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий дім, квартира, інше приміщення, придатне для проживання у ньому (гуртожиток, готель та ін.) у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч. 1ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усуненні перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом в разі відсутності члена сім'ї без поважних причин більш ніж один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.
Таким чином, судом встановлено факт не проживання Відповідача в квартирі Позивача. Суд вважає, що реєстрація Відповідача в квартирі Позивача порушує права останнього як власника у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю, а тому слід визнати Відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.150,155 ЖК України, ст..ст. 29,317,319,391, 405 ЦК України, ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215 ,218,224-228 ЦПК України , суд,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким,що втратив право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії, позивачем в загальному порядку, тобто рішення суду позивачем може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
Відповідно до статей 231, 232 ЦПК України оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення судом першої інстанції.
У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя-