ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
____________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого судді Чернишової Є.Ю., за участі секретаря Соловей Ж.В., представника позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3, розглянувши позовну заяву Автогаражного кооперативу «Автомобіліст-4» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несплату членських внесків гаражного кооперативу, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несплату членських внесків гаражного кооперативу, мотивуючи свої вимоги тим, що Автогаражний кооператив «Автомобіліст-4» згідно Статуту утримується за рахунок членських внесків членами гаражного кооперативу. До складу гаражного кооперативу входить ОСОБА_2, який утримує металевий гараж. 3 2010 року відповідач відмовився сплачувати членські внески, мотивуючи свою відмову тим, що сума внесків є нестабільною, тому має заборгованість у загальному розмірі 3 066 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, посилаючись вищевказані обставини, просив позов задовольнити.

Відповідач та його представник позов не визнали, просили у його задоволені відмовити. Надали суду довідку, виданою Фастівським відділенням Васильківської об'єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області про те, що ОСОБА_2 сплатив кошти на рахунок сплати земельного податку з фізичних осіб на земельну ділянку під гараж за період 2014-2016 р.р. в загальній сумі 240,07 грн.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про кооперацію» кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об'єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану.

Судом встановлено, що автогаражний кооператив «Автомобіліст-4» згідно п. 1.1 статуту, затвердженого загального зборами гаражного кооперативу 25 листопада 2012 року, створений рішенням його засновників фізичними особами, громадянами України, на загальних зборах громадян, що об'єдналися на добровільних засадах на основі членства, для будівництва та експлуатації гаражного комплексу, ведення спільної господарської діяльності, поєднання їх особистих та колективних інтересів з метою задоволення своїх соціальних та інших потреб, на засадах самоврядування поділу між ними ризиків і витрат, розвитку самоорганізації, самоуправління та самоконтролю (а.с. 5).

Відповідно до пункту 4.1 Статуту джерелами майна кооперативу - є внески членів Кооперативу: а) вступні, членські, цільові і додаткові внески його членів - розмір і термін сплати яких загальні збори (збори уповноважених) (а.с. 8).

Згідно з п. 4.7 Статуту членський внесок - грошовий неповоротний внесок для забезпечення поточної діяльності кооперативу, який визначається загальними зборами, що періодично сплачується членом кооперативу до 20 числа кожного місяця за минулий місяця (а.с. 9).

Як вбачається з п. 16 Статуту, членство у кооперативі припиняється у разі систематичної несплати внесків і в термін встановлених на загальних зборах власником або співвласником майна. Правління передає питання про виключення порушника з членів кооперативу на розгляд загальних зборів (зборів уповноважених) на черговому або позачерговому засіданні, а також має вимагати в судовому порядку покриття збитків завданих майну загального користування кооперативу, власником або співвласником нерухомого майна, якого він є, про що письмово повідомляє замовним листом (а.с. 20,21).

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги сторона позивача посилався на той факт, що відповідачем були порушені вимоги Статуту кооперативу щодо обов'язку сплати внесків.

Як встановлено судом з пояснень представника позивача, розмір членських внесків визначається та затверджується загальними зборами членів кооперативу.

Так, як зазначає позивач, сума внесків для сплати членами гаражного кооперативу встановлювалась за: 2010 рік - 30 грн., 2011 рік - 30 грн., 2012 рік - 120 грн., 2013 рік - 120 грн., 2014 рік - 120 грн., 2015 рік - 150 грн.

Разом з тим, за відповідачем, як членом кооперативу, наявна заборгованість по сплаті членських внесків, яка за здійсненим розрахунком складає 570 грн.

Заборгованість розраховувалась, за твердженням позивача, відповідно до рішень загальних зборів членів кооперативу, яким визначався розмір внесків на кожний рік.

28.05.2015 року ОСОБА_2 був направлений лист про сплату заборгованості по членським внескам, в якій також було зазначено строк погашення такої заборгованості до 1 липня 2015 року.

Однак на теперішній час заборгованість залишилась несплаченою, що стало підставою для звернення до суду.

Оцінюючи здійснений позивачем розрахунок розміру заборгованості зі сплати членських внесків суд виходить з того, що статтею 10 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

У ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд зазначає, що в позовній заяві та розрахунку заборгованості зазначено лише їх загальний розмір, в матеріалах справи взагалі відсутні докази нарахування спірної заборгованості та всіх її складових, а також період за який нараховувалась заборгованість.

Так, позивачем не надані рішення загальних зборів членів кооперативу, якими визначався розмір внесків на кожний рік, а отже неможливо перевірити та невідомо, яким чином загальний розмір заборгованості був розрахований.

В ході розгляду справи, позивачу судом неодноразово роз'яснювались права передбачені ст. ст. 27, 30, 31, 33 ЦПК України.

Однак, позивачем не були використані надані ст. 27 ЦПК України права щодо подання доказів в обгрунтування позовних вимог.

Відповідно до ст. 56 ЦПК України доказами є будь-які фактичні данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів.

Розмір заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення з відповідача, не підтверджується належними доказами (розрахунок заборгованості, протоколи загальних зборів, розрахункові документи тощо).

З наведеного вбачається, що вимоги Автогаражного кооперативу «Автомобіліст-4» не обґрунтовані і не підтверджені відповідними доказами, тому такі вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись. ст. ст. 6, 12 Закону України «Про кооперацію», ст. ст. 3, 4, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 88, 208, 212-215,218, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволені позову Автогаражного кооперативу «Автомобіліст-4» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за несплату членських внесків гаражного кооперативу - відмовити.

Повний текст рішення виготовлений 29 квітня 2016 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Фастівський міськрайонний суд Київської області, протягом десяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час його проголошення, протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Є.Ю.Чернишова