У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 28 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Луспеника Д.Д., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Володимир Вікторович, про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсною та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 17 червня 2014 року ОСОБА_6, яка діяла від її імені на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Жовнір Л.П., уклала з ОСОБА_5 договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1. Вважала, що зазначений договір є недійсним у зв'язку із тим, що він був укладений на підставі довіреності, при підписанні якої вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, оскільки на цей час вона перебувала у хворобливому стані, знаходилась на лікуванні в інституті патології хребта та суглоб ім. Ситенко М.І. з діагнозом «транспервикальный перелом шейки левой бедренной кости со смещением фрагментов. Вколоченный перелом шейки левой плечевой кости без смещения», приймала сильнодіючі лікарські препарати, снодійні, що перешкоджало усвідомлюванню її дій під час підписання вказаної вище довіреності. Гроші від продажу своєї квартири вона не отримувала. На її думку, відповідачі своїми діями завдали їй моральну шкоду, оскільки стан її здоров'я погіршився. З огляду на викладене, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, та стягнути солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 300 тис. грн на відшкодування моральної шкоди. Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши до правовідносин, які склалися між сторонами, ст. ст. 203, 215, 225 ЦК України, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки ОСОБА_4 не надала належних та допустимих доказів, підтверджуючих нездатність останньої розуміти значення своїх дій при підписанні довіреності, на підставі якої був укладений договір-купівлі продажу квартири. Договір купівлі-продажу від 17 червня 2014 року відповідає нормам чинного законодавства. Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 9 грудня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель Д.Д. Луспеник
й