НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/603/16
№ 2/183/1049/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

судді Юрєвої Т.І.

секретаря Гончарової С.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новомосковська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому вказує, що 13.05.1998 року померла його матір ОСОБА_2. Після її смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17.

Спадкоємцем 1 черги за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 13.05.1998 року, є він ОСОБА_1

Отже, як єдиний спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_2, він звернулася до Новомосковської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини. Але, постановою від 09.02.2016 року нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок по вул. Калініна, 17 у м. Новомосковську, Дніпропетровської області.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, вбачається, що будинок №17 по вул. Калініна, у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, побудований у 1990 році, належний ОСОБА_2, збудований на земельній ділянці площею 3 201 кв.м., згідно Генерального плану забудови п. Кулебівка (Калініна, 17 м. Новомосковськ). За вказаною адресою ОСОБА_2 побудувала житловий будинок з надвірними побудовами, але право власності на нього не оформила.

Позивач просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17, та в цілому складається з: житлового будинку А, загальною площею -88,5 кв.м, житловою - 64,0 кв.м., прибудова а., літня кухня - Б, гараж В, сарай Г, погріб ПГ, колодязь К, яма вигрібна Я, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 13.05.1998 року.

У судове засідання позивач та його представник не зявились, про день слухання справи повідомлені належним чином, письмово просять розглянути справу за їх відсутністю.

Представник Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, про день слухання справи повідомлений належним чином, письмово просить розглянути справу за його відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню по наступних підставах.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно частини 1 та 2 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 померла 13 травня 1998 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого виконавчим комітетом Новомосковської міської ради, Дніпропетровської області.

Після її смерті відкралась спадщина на житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, розташований за адресою Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17.

За життя ОСОБА_2 не склала заповіт.

На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Встановлено, що факт прийняття спадщини за законом перевірено по сумісній прописці спадкодавця та спадкоємця за адресою м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17 з 16.03.1982 року по день смерті спадкодавця, згідно даних паспорту та довідки квартального комітету №26 м. Новомосковська від 26.01.2016 року.

З матеріалів спадкової справи вбачається, що інших спадкоємців не має.

Позивач, як єдиний спадкоємець за законом, звернулася до державного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу ОСОБА_3 з заявою про видачу йому Свідоцтва про право на спадщину за після смерті спадкодавця ОСОБА_2І, померлої 13 травня 1998 року.

09 лютого 2016 року Постановою нотаріусом йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими спорудами по вул. Калініна, 17 у м. Новомосковську, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

З технічного паспорту на вищевказаний будинок, вбачається, що будинок №17 по вул. Калініна, у м. Новомосковську, Дніпропетровської області, побудований у 1990 році, належний ОСОБА_2, збудований на земельній ділянці площею 3 201 кв.м., згідно Генерального плану забудови п. Кулебівка (Калініна, 17 м. Новомосковськ).

За вказаною адресою ОСОБА_2 побудувала житловий будинок з надвірними побудовами, але право власності на нього не оформила.

Порядок оформлення права власності на обєкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів», в листі Державного комітету з будівництва та архітектури від 23.03.99 року № 12/5-126 та зокрема в Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель та споруд, прибудов до них, громадських будинків 1 і11 категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлове комунального господарства України від 24 червня 2011 року №91 (зі змінами від 13.06.2014 року №304), розяснено, що документом, якій посвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

Державна реєстраційна служба України листом від 12.03.2013 року № 95-06-15-13 розяснила, що при проведенні державної реєстрації прав із видачею свідоцтва про право власності на нерухоме майно, збудоване до 05 серпня 1992 року, документом, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом обєкта, є технічних паспорт на обєкт нерухомого майна.

Аналогічна норма щодо порядку реєстрації права власності зазначена в інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, в якому зазначено, що за наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 5 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи.

Встановлено, що належний ОСОБА_2 житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17, та в цілому складається з: житлового будинку А, загальною площею -88,5 кв.м, житловою - 64,0 кв.м., прибудова а., літня кухня - Б, гараж В, сарай Г, погріб ПГ, колодязь К, яма вигрібна Я, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4 розташованій на земельній ділянці площею 3 201 кв.м., яка згідно Генерального плану забудови п. Кулебівка, Новомосковського району Дніпропетровської області, виділена ОСОБА_2 За даними технічного паспорту вказаний рік закінчення будівництва 1990 рік.

Встановлено, що за життя ОСОБА_2 не встигла оформити на свої імя правовстановлюючий документ на вищевказане нерухоме майно. Відповідно до вимог чинного законодавства і обставин справи ОСОБА_2 за життя набула право власності на вищевказаний житловий будинок, і за вищевказаними обставинами відсутність державної реєстрації цього права на своє імя, не може бути підставою для позбавлення позивача, як спадкоємця право на отримання спадщини після смерті спадкодавця.

Основоположні принципи здійснення право володіти своїм майном сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що набрало чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог ст. 9 Конституції України.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається в порядку, визначеному законом.

На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Суд, оцінюючі зібрані докази, прийшов до висновку, що слід визнати за позивачем право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17, та в цілому складається з: житлового будинку А, загальною площею -88,5 кв.м, житловою - 64,0 кв.м., прибудова а., літня кухня - Б, гараж В, сарай Г, погріб ПГ, колодязь К, яма вигрібна Я, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4.

Позивачем судовий збір сплачений в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 328, 346, 1216, 1218, 1261-1270, 1297 ЦК України, ст. ст. 213, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до Новомосковської міської ради Дніпропетровської області, 3-я особа: Новомосковська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, що знаходиться за адресою м. Новомосковськ, вул. Калініна, 17, та в цілому складається з: житлового будинку А, загальною площею -88,5 кв.м, житловою - 64,0 кв.м., прибудова а., літня кухня - Б, гараж В, сарай Г, погріб ПГ, колодязь К, яма вигрібна Я, огорожа №1, ворота №2, хвіртка №3, огорожа №4 , на який виготовлено технічний паспорт з зазначенням 1990 року його будівництва, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2, померлої 13 травня 1998 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається Апеляційному суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, - протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Т.І. Юрєва