Справа №: 343/903/16-ц
Провадження №: 2/0343/456/16
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючої судді - Монташевич С. М.,

секретаря - Шикор Г. В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, який мотивував тим, що рішенням Долинського районного суду від 16.10.2015 р. на нього покладено обов'язок сплачувати аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі 40 % від всіх видів доходу щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Вважає, що вищевказаний розмір аліментів підлягає зменшенню, оскільки його син ОСОБА_3 відмовився проживати з матір'ю і проживає з ним. Він витрачає значні кошти на репетиторство для підготовки сина до ЗНО, який займається з 3-х предметів 2 рази на тиждень. Також він має на утриманні старих хворих батьків-пенсіонерів, які потребують значних витрат на лікування та приймає участь в інших додаткових витратах на дітей, які всі канікули та вихідні дні проводять у нього на повному його забезпеченні.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги уточнив та просив суд зменшити розмір аліментів, сплачуваних ним на користь ОСОБА_2 до 1/4 із усіх видів доходів щомісячно на утримання двох дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звільнивши від сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Свої вимоги пояснив тим, що на даний час його син проживає з ним. Він повністю матеріально забезпечує його, оплачує репетиторів, які здійснюють його підготовку з фізики, математики та англійської мови, несе інші витрати, тому не має підстав сплачувати на користь відповідачки аліменти на його утримання. Він не відмовляється сплачувати аліменти на двох інших дітей, які залишилися проживати з матір'ю, як і брати у часть у додаткових витратах на них. На вихідні та канікули молодші діти також залишаються у нього, і ці дні він їх забезпечує всім необхідним. Також зазначив, що кошти, які він сплачує на дітей, не використовуються за призначенням, оскільки відповідачка є поручителем за багатьма кредитними договорами, заборгованість по яких сплачує за рахунок отриманих аліментів. На даний час розмір стягуваних з нього аліментів складає близько 6 тисяч гривень, з зарплати йому з сином залишається тільки біля 2 тисяч гривень. При цьому він має на утриманні двох батьків пенсійного віку, які перенесли операції, тому потребують значних коштів на лікування, та їхнього з відповідачкою найстаршого сина ОСОБА_6, який у зв"язку з віком потребує значно більше витрат, ніж інші: навчається у випускних класах, готується до поступлення, тощо. Його ж колишня дружина працює, отримує аліменти та матеріальну допомогу на найменшу дитину.

Відповідачка у судовому засіданні позов не визнала, заперечила проти його задоволення. Також вказала, що її син ОСОБА_3 дійсно на даний час проживає з батьком, звідки йому зручніше ходити до школи, однак на літо від приїжджає жити до неї. Проживання з батьком не означає, що їй не потрібно утримувати сина. За отримані аліменти вона одіває, годує його, коли він приходить до неї. Будучи поручителем за кредитними договорами, вона жодної копійки не витратила на погашення заборгованості, а всі отримані аліменти використовує за призначенням. Вона працює, однак на півставки, їй також потрібно платити за найману квартиру та утримувати батьків.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами по справі доказів.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язок щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Частиною 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 2 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз'яснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 від 19 червня 2012 року ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 року, серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року, серії НОМЕР_2 від 04 травня 2007 року ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 року. Їхніми батьками є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 4, 5, 33).

Судом встановлено, що на підставі рішення Долинського районного суду від 16 жовтня 2015 року проводиться стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 в розмірі сорок відсотків від всіх видів доходу щомісячно з дня пред'явлення позову з 30.07.2015 р. до досягнення дітьми повноліття (а.с. 3).

Як вказали в судовому засіданні сторони, син ОСОБА_3, на утримання якого стягуються з ОСОБА_1 аліменти, проживає з батьком.

Вказане підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов та сімейних обставин від 04 травня 2016 року, згідно якого до складу сім'ї ОСОБА_1 входять: ОСОБА_3 - син, ОСОБА_7 - мама, ОСОБА_8 - батько. ОСОБА_3 зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 (а.с. 14).

Таким чином, судом встановлено, що на підставі рішення суду з ОСОБА_1 проводиться стягнення аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_3, однак останній на даний час проживає з батьком, що підтвердили в судовому засіданні сторони, позивач повністю несе витрати на його утримання, хоча сплачує відповідачці на нього аліменти. При цьому суд критично ставиться до посилань відповідачки на те, що позивач має сплачувати аліменти на сина, оскільки, не залежно від того, де проживає син, вона несе на його утримання додаткові витрати, так як той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана (а у нашому випадку позивач не звертався до відповідачки з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина), зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину. Тому, враховуючи те, що аліменти стягуються на користь того, з ким проживає дитина, а ОСОБА_3 не проживає з відповідачкою, а також те, що з заробітної плати ОСОБА_1 стягується на користь останньої майже 6 тисяч гривень (вказана сума виникла внаслідок несвоєчасного звернення відповідачки до виконавчої служби з виконавчим листом), з якої йому залишається біля 2 тисяч гривень, з яких він бере участь в утриманні батьків - пенсіонерів, які потребують значних витрат на лікування, про що свідчать довідки з медичних закладів (а.с. 15, 17), та сина, який потребує значного матеріального забезпечення, суд вважає, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити, зменшивши розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду від 16 жовтня 2015 року, та проводити стягнення аліментів з позивача на користь відповідачки в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5, звільнивши ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3

На підставі вищевикладеного, ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 р. ст.ст. 8, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 141, 150, 180, 181, 182, 183, 192 СК України, ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України, керуючись ст.ст. 214, 215 ЦПК України, суд -

РIШИВ:

Позов задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Долинського районного суду від 16 жовтня 2015 року, та проводити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, звільнивши ОСОБА_1 від сплати аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подачі апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Долинський районний суд.

Суддя:

Повний зміст рішення виготовлений: 31 травня 2016 року.