Справа №712/4889/16-ц
Провадження №2/712/1390/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, виселення та зняття з реєстрації-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, зняття з реєстрації та виселення, вказуючи, що вона є власницею квартири АДРЕСА_1. В зазначеній квартирі зареєстрована вона та її син відповідач ОСОБА_2 На протязі тривалого часу відповідач ніде не працює, веде паразитичний образ життя, вчиняє сварки, бійки, принижує її людську гідність.

Вона є інвалідом першої групи, постійно терпить нелюдські умови співіснування з сином. Відповідач не приймає участі в утриманні кватири, псує майно. Заходи громадського та адміністративного впливу на відповідача не діють, з кожним днем він все більше псує їй життя та погрожує вбивством, застосовує до неї фізичну силу.

Просить усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю шляхом виселення та зняття з реєстрації відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити..

Відповідач в судове засідання не з'явивсь, про час і місце судового засідання повідомлявсь в порядку ст. 76 ЦПК.. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлені наступні факти та правовідносини.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 16 січня 1997 року органом приватизації Соснівського райвиконкому м. Черкаси позивачу та члену її сім'ї - чоловіку ОСОБА_4 належала трикімнатна квартира АДРЕСА_1. .

Після смерті ОСОБА_4 власником всієї квартири стала ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про прийняття спадщини виданого державним нотаріусом Третьої Черкаської державної нотаріальної контори 19.05.2016 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1120.

Відповідно до довідки КП «Соснівська служба утримання будинків», в квартирі зареєстрована позивач ОСОБА_1 та її син відповідач по справі ОСОБА_2

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, позивач не одноразово зверталася до органів внутрішніх справ щодо неправомірних дій відповідача.

Даний факт підтверджено довідкою наданою до суду про те, що в період з лютого 2015 року по 05.04.2016 року позивач неодноразово зверталась з заявою на неправомірні дії свого сина ОСОБА_2 та складались адміністративні протоколи.

Згідно наданих до суду постанов, ОСОБА_2 неодноразово визнаний винним у вчиненні правопорушень та притягувався до адміністративної відповідальності як у вигляді штрафу, так і у вигляді громадських робіт.

В судовому засіданні свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6 пояснили, що вони є дільничними інспекторами по дільниці де проживає позивач з відповідачем. Позивач постійно звертається з заявами про насильство свого сина відносно неї. При виїзді на місце неодноразово бачили поломані речі в квартирі. Відповідач ОСОБА_2 в їх присутності веде себе неадекватно, погрожував своїй матері та їм. З ним неодноразово проводили профілактичну роботу. Відповідач продовжує вчиняти насильство в сім»ї своєї матері. Бачили синці на її тілі, пропонували пройти освідування, але, в зв»язку з тим, що позивач пересувається на інвалідному візку, вона відмовлялась.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що вона є сестрою позивача і неодноразово по декілька разів на тиждень вона їде до сестри так як син сестри вчиняє відносно неї неправомірні дії. Неодноразово вона особисто чула нецензурну лайку в адресу як себе так і сестри. ОСОБА_2 б»є сестру, погрожує вбивством.

Відповідно до висновку перевірки Соснівського РВ в м. Черкаси по матеріалам від 29 липня 2015 року встановлено, що ОСОБА_2 в будинку за місцем мешкання 29 липня 2015 року вчинив конфлікт зі своїм батьком ОСОБА_4, чинив моральний та психологічний тиск, тим самим створив нестерпні умови перебування в сім'ї. Постановами Соснівського районного суду м. Черкаси відповідача неодноразово притягнуто до адміністративної відповідальності.

Частиною 3 статті 9 ЖК України визначено, що ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартири користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Частина 1 статті 116 Житлового кодексу встановлює, якщо наймач, члени його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання із ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Таким чином, стаття 116 ЖК України встановлює як умову виселення осіб, винних у руйнуванні або псуванні жилого приміщення, наявність фактів, які свідчать, що зазначені дії мали систематичний характер, а заходи попередження і громадського впливу щодо таких осіб виявилися безрезультатними (їх поведінка була предметом розгляду органів міліції, прокуратури, суду громадських організацій).

Позивач зверталась до суду з позовом про виселення відповідача, але рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12.01.2016 року їй в позові відмовлено в зв»язку з тим, що до відповідача не були застосовані заходи попередження чи громадського впливу. Даним рішенням суду відповідач був попереджений про недопущення порушень правил проживання в одній квартирі разом з позивачем.

Судом встановлено, що після винесення даного рішення, відповідач позитивних висновків не зробив та продовжує порушувати правила співжиття зі своєю матір»ю, яка до того ж є інвалідом першої групи та пересувається на інвалідному візку.

Даний факт підтверджений наданими до суду постановами Соснівського районного суду м. Черкаси від 29.04.2016 року, висновками перевірки по матеріалах від 15.03.2016 року, 18.03.2016 року.

Відповідно до ст.. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст.. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Всі викладені факти свідчать про систематичне порушення правил співжиття відповідачем ОСОБА_2 по відношенню до його матері - позивача ОСОБА_1.

При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. Відповідач підлягає виселенню без надання іншого жилого приміщення та зняттю з реєстрації за місцем проживання.

Керуючись: ст.ст.5,10,11,212,214,215,218,224-226 ЦПК України, ст. 109, п. 3 ст. 116 ЖК України, ст.. 319,321,391 ЦК України, суд ,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні та розпорядженні власністю, виселення та зняття з реєстрації - задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні та розпорядженні квартирою АДРЕСА_1, яка належить на праві власності ОСОБА_1 шляхом виселення без надання іншого житлового приміщення та зняття з реєстрації ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Заочне рішення може бути переглянуто судом , що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії .

ГОЛОВУЮЧИЙ: