Справа №759/530/15-ц
Головуючий у судіпершоїінстанції: Ульяновська О.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Прокопчук Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи ОСОБА_5

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, треті особи: Державний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8, яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ОСОБА_7 звернулася до суду із позовом, в якому просила суд визнати за нею, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину Ѕ частини квартири у порядку спадкування за адресою АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її син ОСОБА_10. Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Спадкоємцями померлого за законом є сторони по зазначеній справі. В Дванадцятій Київській державній нотаріальній конторі знаходиться спадкова справа №28/13 відносно майна померлого.

Після її звернення до нотаріуса 24 липня 2014 року було отримано відмову з підстав відсутності правовстановлюючих документів на майно померлого та їх державній реєстрації.

Зазначені документи знаходяться у відповідача по справі.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_3, ОСОБА_6, третя особа: Держаний нотаріус Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори, ОСОБА_8 яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_9 про визнання права власності на спадкове майно за законом задоволено.

Визнано за ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину Ѕ частини квартири у порядку спадкування за адресою АДРЕСА_1, після смерті ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнуо солідарно з відповідачів на користь позивача судовий збір 500 грн. 00 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, подано апеляційну скаргу, в якій вона просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що рішення було ухвалено з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, має місце факт неповного встановлення обставин справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6, представник відповідача ОСОБА_4, підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник третьої особи ОСОБА_11, який діє на підставі довіреності в інтересах ОСОБА_8, проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_7 в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с.207), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за її відсутності у відповідності до вимог ч.2 ст.305 ЦПК України

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЩІК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_10 (а.с10).

Після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 82).

Спадкоємцями майна померлого є: донька ОСОБА_3, син ОСОБА_6, матір ОСОБА_7, дружина ОСОБА_8, донька ОСОБА_9, які звернулися із заявами про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1269 ЦК України визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

24 липня 2014 року держаним нотаріусом Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори Фещук Н.І. було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом ОСОБА_8 ОСОБА_9, ОСОБА_7 на частину квартири, в АДРЕСА_1, що належала померлому ОСОБА_10, в зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на майно померлого та їх державній реєстрації (а.с.13, 98).

На підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставина, що правовстановлюючі документи знаходяться у відповідачці визнана сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягає доказуванню.

Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів в суді є визнання права.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно частини 1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Стаття 1216 ЦК України визначає поняття спадкування - це перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина 1 ст.1297 ЦК України зобов'язує спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до частини 1 ст.1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна (стаття 182 цього Кодексу).

Спадкодавець ОСОБА_10, мав у власності Ѕ частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, а позивач як спадкоємець прийняла цю спадщину у визначений частиною 1 ст.1270 СК України шестимісячний строк та у визначеному частиною 1 ст.1269 СК України порядку, а також на виконання свого обов'язку, передбаченого частиною 1 ст.1297 і частиною 1 ст.1299 ЦК України, звернулась до нотаріуса для отримані свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно за для його подальшої державної реєстрації, але отримала відмову з тих підстав, що правовстановлюючий документ на нерухоме майно, яке є предметом спадкування, не зберігся.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_7, оскільки спадкове майно - спірна частина квартири належала спадкодавцю і у встановленому законом порядку успадкована позивачем.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: