Справа № 314/77/16-ц Провадження № 2/314/251/2016
26.02.2016 року м.Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Кіяшко В.О.,
за участю позивача ОСОБА_1,
секретар судового засідання Павлівська І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод,
ВСТАНОВИВ:
Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у володінні, розпорядженні та користуванні житловим будинком, вказавши в позовній заяві, що йому належить на праві власності житловий будинок № 30 по вулиці Совхозній в селі Люцерна, Вільнянського району, Запорізької області, який він купив у відповідача.
Колишній власник спірного будинку ОСОБА_2 при продажу будинку зобовязався знятися з реєстрації, з того часу пройшло більше року, але відповідач не виконав своє зобовязання.
У звязку з чим він змушений звернутись до суду з вказаним позовом.
У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив суд його задовольнити в повному обсязі на тих підставах, що в ньому зазначені.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином (ч.5 ст.74 ЦПК України). Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.
Заслухавши пояснення позивача, всесторонньо дослідивши та оцінивши матеріали справи, виходячи з встановленого ст. 11 ЦПК України принципу диспозитивності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Статтею 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Стаття 58 ЦПК України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до уваги докази, одержані з порушенням порядку, встановленого законом і обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
У судовому засіданні встановлено наступне.
ОСОБА_1 є власником житлового будинку № 30 по вулиці Совхозна в селі Люцерна, Вільнянського району, Запорізької області (а.с. 4-5).
У вказаному житловому будинку зареєстрований колишній власник ОСОБА_2, про що свідчить довідка видана виконавчим комітетом Люцернянської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (а.с.3).
Досліджені у судовому засіданні докази свідчать про те, що відповідач перешкоджає у користуванні житлового будинку, не теперішній час з реєстрації не знявся.
Згідно зі ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Конституцією України (ст.41) та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4, 7 та 11 до Конвенції» від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (статті 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав.
На підставі наданих позивачем доказів, суд приходить до висновку, що реєстрація місця проживання відповідача в житловому будинку № 30 по вулиці Совхозній в селі Люцерна, Вільнянського району, Запорізької області створює для позивача перешкоди у здійсненні ним права власності, користування і розпорядження належним йому жилим приміщенням, а тому порушене право підлягає захисту, в зв'язку з чим позовні вимоги про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням у спірному будинку, підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 60, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд -,
Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком №30 по вулиці Совхозна в селі Люцерна, Вільнянського району, Запорізької області.
Рішення суду є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання ДМС (ст. 217 ЦПК України).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: В.О. Кіяшко

26.02.2016