Справа № 236/3262/15-ц
У Х В А Л А

іменем України

"04" лютого 2016 р. Краснолиманський міський суд Донецької області в складі:

головуючого судді - Бєлоусова А.Є.,

при секретарі Колесник О.І.,

за участю:

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Красний Лиман цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу за договором в розмірі 47500,00 грн., сум судового збору та витрат на надання юридичної допомоги в розмірі 1000,00 грн.,

В С Т А Н О В И В:

02.11.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_4 про стягнення суми авансу за договором в розмірі 47500,00 грн., сум судового збору та витрат на надання юридичної допомоги в розмірі 1000,00 грн. Ухвалою суду від 20.11.2015 року цивільну справу призначено до розгляду.

В судовому засіданні 04.02.2015 року ОСОБА_1 подана заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок по вул. Ворошилова,61, в м. Красний Лиман, належний відповідачеві ОСОБА_4.

Заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що «відповідач категорично відмовляється повернути суму авансу…,всіляко намагається уникнути виконання своїх зобовязань…, в теперішній час намагається реалізувати належний їй житловий будинок», що в подальшому може ускладнити виконання судового рішення.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 підтримали заяву про забезпечення позову та просили накласти арешт на житловий будинок по вул. Ворошилова, 61, в м. Красний Лиман, належний відповідачеві ОСОБА_4; додатково наголошували, що на теперішній час в матеріалах справи є надані представником відповідача копії документів, які посвідчують право власності ОСОБА_4 на зазначене нерухоме майно.

Представник відповідача ОСОБА_3 залишив вирішення питання про вжиття заходів забезпечення позову на розсуд суду; додатково зазначив, що позивачем під час проживання у спірному будинку було здійснено його переобладнання, тому фактичний технічний стан будинку на сьогодні не відповідає відображеному в технічних документах БТІ.

Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку.

Ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Згідно із ч.2 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду(ч.3 ст. 151 ЦПК України).

Відповідно до правових позицій, визначених у п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову; суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК, і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову»).

Відповідно до вимог ст.ст.10,11 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі. Сторони зобов'язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатись як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ст.60 ЦПК України); обставини, що мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З наявних в матеріалах справи копій свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 04.08.2011 року державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Донецької області ОСОБА_5, зареєстрованого в реєстрі за № 2200, витягу про державну реєстрацію прав № 31044948 від 22.08.2011 року, наданого КП «Бюро технічної інвентаризації», м. Словянськ (а.с. 62,64) вбачається, що ОСОБА_4 належить на праві власності цілий житловий будинок, розташований за адресою Донецька область, м. Красний Лиман, вул. Ворошилова,61; вартість цього майна згідно зі свідоцтвом про право на спадщину становила на той час 65134, 00 грн.

Позивачем ОСОБА_1 не надано до суду доказів, які б підтверджували намагання відповідача реалізувати вказане майно з метою ухилитись від подальшого виконання рішення суду, не надано відомостей стосовно ринкової вартості майна, на яке пропонується накласти арешт задля забезпечення позову, що позбавляє можливості визначити реальну співмірність запропонованих заходів забезпечення позову із розміром позовних вимог. Виходячи з наявних у справі документів та враховуючи визнання обома сторонами факту здійснення позивачем певного переобладнання житлового будинку, суд приходить до висновку про те, що вартість майна відповідача, щодо якого пропонується застосувати заходи забезпечення позову, є більшою від розміру позовних вимог.

Позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на угоді про завдаток від 16.07.2013 року(а.с. 4), в преамбулі цієї угоди зазначено, що вона укладена між ОСОБА_1 як «покупцем» з одного боку та ОСОБА_6 як «продавцем» з іншого боку; щодо будь-якої участі ОСОБА_4 в укладенні угоди в преамбулі відомості відсутні, однак заявником не доведена необхідність накладення арешту саме на майно ОСОБА_4, відсутність у ОСОБА_4 іншого майна, відмінного від житлового будинку, відсутність підстав для арешту майна ОСОБА_6.

Крім того, п. 17 угоди про задаток від 16.07.2013 року містить дописку «внесена сумма 7500 грн. 14.08.2013», але це виправлення не застережене підписами сторін угоди, що викликає обґрунтований сумнів в поінформованості ОСОБА_6 або ОСОБА_4 в таких доповненнях.

За таких обставин суд не вбачає підстав для забезпечення позову ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_4 шляхом накладення арешту на житловий будинок по вул. Ворошилова, 61, в м. Красний Лиман.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 151,152,153 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення його позову до ОСОБА_4 щодо стягнення суми авансу за договором в розмірі 47500,00 грн., сум судового збору та витрат на надання юридичної допомоги в розмірі 1000,00 грн. відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд Донецької області. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -