АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2760/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : на ухвалу Марцішевська О. М.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоЮвшина В. І.
суддівГончар Н. І., Корнієнко Н. В.
при секретаріНаконечній М. М.

адвокати Топор І.О.

позивача ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2016 року про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_7 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_8 про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Одночасно з позовною заявою ОСОБА_7 було подано заяву про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що існує реальний ризик значного ускладнення або неможливості виконання рішення суду.

Ухвалою Соснівського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2016 року заяву задоволено. Накладено арешт на автомобіль DAEWOO Т13110, який належить ОСОБА_8

Не погоджуючись з вказаною ухвалою ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та просить скасувати ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2016 року і постановити нову ухвалу якою в задоволенні заяви відмовити.

Вислухавши сторону, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у даній справі, суд першої інстанції прийшов до висновку, що невжиття заходів позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Стаття 152 ЦПК України містить перелік видів забезпечення позову, одним із яких може бути накладення арешту на майно, що належить відповідачеві і знаходиться у нього.

В силу ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі, а згідно ч. 5 ст. 153 ЦПК України - про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз'яснено, що за змістом ч. 1 ст. 151 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній (за винятком випадку, передбаченого ч. 4 ст. 151 ЦПК), якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Також, колегія суддів апеляційного суду враховує, що відповідно до роз'яснень п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З виділених матеріалів вбачається, а саме з позовної заяви, що ОСОБА_7 звернувся до суду з вимогами до ОСОБА_8 про стягнення матеріальної та моральної шкоди в загальній сумі 212220 гривень. Сума страхового відшкодування за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, страхувальником за яким являється ОСОБА_8, становить лише 50000 гривень, що являється недостатньою сумою в разі задоволення позову для виконання рішення суду.

Тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки автомобіль DAEWOO Т13110, який належить ОСОБА_8 становить певну вартість, яка в разі задоволення позову буде забезпечувати виконання даного рішення суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що відповідно до положень ст. 312 ЦПК України, оскаржувану ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області необхідно залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів судової палати, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2016 року відхилити, а ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 28 жовтня 2016 року про забезпеченню позову в вигляді накладення арешту на автомобіль DAEWOO Т13110, який належить ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :