Справа № 174/103/16-ц
п/с № 2/174/127/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області у складі :

головуючого судді - Данилюк Т.М.,

за участю секретаря - Шарапової О.О.,

позивача - ОСОБА_1,

представника третьої особи - Левченко О.М.,

прокурора - Михайленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1, звернулась до суду в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, з позовною заявою до відповідача ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що її донька ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка народилася в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, є матір'ю малолітньої дитини: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася в м. Вільногірськ Дніпропетровської області. Відомості про батька малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, записані в свідоцтві про народження дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України ( за вказівкою матері).

Свої вимоги ОСОБА_1, яка є бабусею малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 мотивує тим, що її донька ОСОБА_4, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків: протягом тривалого часу проживає окремо від дитини, не спілкується з нею, не бере участі у вихованні і розвитку дитини, не приділяє належної уваги її лікуванню, чим створила загрозу для життя та здоров'я малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, чим порушує ст. 150 Сімейного кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що відповідачка - ОСОБА_4, свідомо ухиляється від виконання батьківських обов'язків та нехтує своєю малолітньою донькою, чим завдає шкоди формуванню особистості дитини, створює загрозу її життю та здоров'ю, що і слугувало підставою для звернення з даним позовом, в якому просить: позбавити ОСОБА_4, батьківських прав відносно її малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1; після позбавлення ОСОБА_4, батьківських прав призначити опікуном дитини бабусю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частці усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позизивач ОСОБА_1, в судовому засіданні, позов підтримала повністю, просила його задовольнити та надала пояснення, рівноцінні тим, що викладені в позові.

Відповідачка ОСОБА_4, судовому засіданні позов визнала повністю, просила позбавити її батьківських прав, відносно її малолітньої доньки та пояснила, що в силу свого віку та своїх моральних переконань, не відчуває малолітню ОСОБА_3, своєю донькою, не відчуває до неї жодних материнських відчуттів. Вона офіційно не працює, не має постійного місця проживання, так як постійно в роз'їздах, планує виїхати за кордон, через що не має змоги та бажання виховувати малолітню ОСОБА_3, це не входить в її плани.

Представник третьої особи ОСОБА_2, в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі, просила його задовольнити з підстав зазначених в позові.

Прокурор в судовому засіданні позов підтримав та просив його задоволити.

Малолітня ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в судовому засіданні не допитувалась, враховуючи її малолітній вік та рівень розвитку, що, на думку учасників процесу та суду, не надає можливості їй висловитись, стосовно питання про позбавлення батьківських прав.

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши в сукупності надані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 155 п. 4 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 164 ч. 2 п. 2 СК України, батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Відповідно до п. п. 15.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»: позбавлення батьківських прав, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють застосуванню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно ст. 150 СК України: батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.

Конвенцією про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розумінні. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до цих вимог закону, судом, належними доказами по справі встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження, ОСОБА_3, народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, відповідачка ОСОБА_4, є її матір'ю, відомості про батька, записані в свідоцтві про народження дитини відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України ( за вказівкою матері) /а.с. 12-13/.

Рішенням виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області від 10 лютого 2016 року № 67/0/7-16 було вирішено питання про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, після позбавлення ОСОБА_4 батьківських прав, призначити опікуном дитини її бабусю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4 /а.с.36-37/.

Майже від народження малолітня ОСОБА_3, переважно проживає у бабусі, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5, за адресою: АДРЕСА_1, яка піклується про неї та забезпечує всім необхідним. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою від 04.11.2015 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, справно та з задоволенням відвідує комунальний дошкільний заклад (ясла-садок) № 8 «Білочка». Дівчинка завжди охайно одягнена, доброзичлива до своїх однолітків. Виховується та проживає у сім'ї бабусі, яка позитивно впливає на розвиток дитини. /а.с.16/.

Згідно заяви ОСОБА_4, від 11.01.2016 року, яку вона подала до департаменту соціально-гуманітарної політики Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді служби у справах дітей, вона пояснила, що не має можливості виховувати та належним чином забезпечувати свою малолітню доньку так, як проживає за межами міста та області та не заперечує проти позбавлення її батьківських прав стосовно її малолітньої доньки ОСОБА_3 та передачі дитини під опіку бабусі ОСОБА_1 /а.с.30/.

Відповідно до письмового попередження департаменту соціально-гуманітарної політики Управління соціальної служби для сім'ї, дітей та молоді служби у справах дітей ОСОБА_4 роз'яснено вимоги ст.164 СК України, ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» та винесено письмове попередження /а.с.29/.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, народилась в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4. /а.с. 40/, на даний момент без визначеного місця проживання.

Відповідно до акту обстеження умов проживання малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, за адресою: АДРЕСА_1, від 29.12.2015 р. встановлено, що умови для виховання та розвитку малолітньої ОСОБА_3, створено задовільні, мати ОСОБА_4 участі у вихованні не бере, матеріально не допомагає. /а.с.15/.

Відповідно до заяви від 01.02.2016р. ОСОБА_5, який є чоловіком ОСОБА_1, він не заперечує, щоб його дружина стала опікуном ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.24/.

Згідно характеристики від 29.01.2016р. наданої з місця роботи позивача ОСОБА_1, яка працює охоронником на підприємстві «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан», вона характеризується позитивно, сумлінно виконує свої обов'язки /а.с.22/.

Згідно висновку про стан здоров'я малолітньої ОСОБА_3 наданої КП Вільногірський міський центр первинної мед-санітарної допомоги від 05.02.2016р., стан здоров'я дитини - здорова /а.с.35/.

Отже безпосереднє проживання та виховання малолітньої ОСОБА_3 в сім'ї бабусі ОСОБА_1, сприятливо впливає на її розвиток та виховання.

Відповідачка протягом тривалого часу проживає окремо від дитини, не спілкується з нею, не бере участі у вихованні і розвитку дитини, не приділяє належної уваги її лікуванню, чим створює загрозу для життя та здоров'я малолітньої ОСОБА_3, позов визнала повністю та сама просить позбавити її батьківських прав, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав щодо її малолітньої дитини, а саме ОСОБА_4, по відношенню до її малолітньої дитини, враховуючи в першу чергу інтереси самої малолітньої дитини.

Відповідно до ст.121 Сімейного Кодексу України, права та обов'язки матері і батька дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про освіту» від 23.03.1996 року та ст. 155 СК України батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Відповідно до ст. 155 Сімейного Кодексу України, батьки мають право і зобов'язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, готувати їх до праці.

Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України, при ухиленні батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини вони можуть бути позбавлені батьківських прав.

Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст. 166 СК України, - особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину.

Відповідачка фізично здорова, працює, хоч і не офіційно, інших дітей не має, а отже взмозі та зобов'язана сплачувати аліменти на утримання її малолітньої дитини.

У відповідності до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши вимоги цивільного судочинства, вирішив справу відповідно до закону. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно, всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог та визначеного позивачем предмета спору, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі, підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись ст. 88 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд приходить до висновку про покладення судових витрат, в виді судового збору на відповідача.

На підставі викладено, керуючись ст.ст. 88, ч. 3 ст. 209, 212-215, 222-223, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 в інтересах малолітньої ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 до ОСОБА_4, третя особа - виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, як орган опіки та піклування про позбавлення батьківських прав, призначення опікуна та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити в повному обсязі.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, яка народилась в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, відносно її малолітньої доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилась в м. Вільногірськ Дніпропетровської області, фактично зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3,

Призначити опікуном малолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, її бабусю - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, яка народилась в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНН НОМЕР_2, працюючої на підприємстві «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан» охоронником, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3, аліменти на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі ? частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімум на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 24 лютого 2016 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1, яка народилась в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2, в дохід держави судовий збір у розмірі 1102 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНН НОМЕР_1 яка народилась в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНН НОМЕР_2, працюючої на підприємстві «Вільногірський ГМК» ПрАТ «Юкрейніан» охоронником, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 551 грн., 20 коп. сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається, протягом десяти днів з дня його проголошення, через Вільногірський міський суд, Дніпропетровської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання - копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Копію рішення, протягом двох днів з часу виготовлення його в повному обсязі, надіслати рекомендованим листом з повідомленням про вручення сторонам, третій особі та прокурору.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати до відділу ДРАЦС РС Вільногірського міського управління юстиції, Дніпропетровської області.

Суддя Вільногірського міського суду

Дніпропетровської області Т.М. Данилюк