АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 758/1421/16 Головуючий у 1-ій інстанції - Шаховніна М.О.
Апеляційне провадження № 22-ц/796/8900/2016 Доповідач - Музичко С.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня2016 року колегія суддів удової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі головуючого судді Музичко С.Г.

суддів Рейнарт І.М., Мазурик О.Ф., при секретарі Ігнатьєву Є.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування та пені,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року позов ОСОБА_2 до ПАТ «Страхова компанія «Країна» про стягнення страхового відшкодування та пені задоволено частково. Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 20 833,24 грн. та 551,20 судового збору.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3, просить змінити рішення Подільського районного суду м. Києва від 27.04.2016 року та стягнути з ПАТ СК «Країна» на користь ОСОБА_2 58 501,64 грн.

Апелянт посилається на неповно встановлені судом обставини справи. Вважає, що відповідно до договору страхування розмір матеріального збитку був виплачений страхувальнику без врахування зносу деталей та не враховано п. 21.3 Договору добровільного страхування, згідно з яким у разі завдання шкоди, заподіяної майну третіх осіб, страхове відшкодування розраховується з врахуванням експлуатаційного зносу деталей та в межах ліміту встановленого договором. Проте, сума страхового відшкодування розрахована не вірно, оскільки за висновком експертного дослідження № 795 страхове відшкодування складає 141 333,61 грн. - 82831,97 грн. виплачене страхове відшкодування відповідачем, а відтак стягненню підлягає сума у розмірі 58 501,64 грн.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та пред'явлених в суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що страхове відшкодування виплачено в неповному обсязі. Прийнявши до уваги висновок експертного дослідження № 795, який покладено в основу рішення, судом вірно розраховано суму недоплаченого страхового відшкодування, що становить 20 833,24 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до п.2 ст. 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до ч.16. ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорам майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 20 Закону України «Про страхування», Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

З матеріалів справи слідує, що 30.08.2015 сталась ДТП за участю автомобіля «Hyundai Accent» д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «ЗАЗ « д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4, внаслідок чого автомобіль «Hyundai Accent» отримав механічні пошкодження.

На момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність власника «ЗАЗ « д/н НОМЕР_2 була застрахована в ПАТ СК «Країна», відповідно до полісу №АІ /7342824 .(а.с.34) та договору добровільного страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів № 49/УА/0102924/3.1.11.1. від 21.11.2014 року (а.с. 35)

Постановою Києво - Святошинського районного суду Київської області від 07.09.2015 року ОСОБА_4 було визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАп.

Відповідно до звіту № 15687 вартість матеріальної шкоди, завданої власнику автомобіля «HyundaiAccent», складає 82 331,97 грн. (а.с.36-41)

27 жовтня 2015 року відповідачем було затверджено страховий акт № 49/36845/3.2.29 щодо виплати ОСОБА_2 страхового відшкодування у розмірі 49 500 грн. на підставі полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності АІ/7342824.

Розмір страхового відшкодування, який було обраховано та виплачено відповідачем складає :

82 331,97 грн. - 49 500,00 грн. + 500,00 грн. = 33 331,97 грн., де:

82 331,97 грн. - вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля за Звітом №15687.

49 500,00 грн. - страхове відшкодування, виплачене ОСОБА_2 27.10.2015 року за Полісом АІ 7342824.

500,00 грн. - відшкодування витрат на евакуацію пошкодженого майна.

02.11.2015 року позивачу було сплачено страхове відшкодування в розмірі 33 331,97 грн. на підставі Договору № УА 102824 від 21.11.2014 року, про що позивача було повідомлено.

Пунктом 21.3. Договору добровільного страхування визначено, що у разі завдання шкоди, заподіяної майну третіх осіб, страхове відшкодування розраховується в межах ліміту відшкодування Страховика та визначається Страховиком на підставі калькуляції на відновлення пошкодженого майна або на підставі експертизи відповідно до вартості відновлення пошкодженого майна на день настання страхового випадку. Розрахунок суми відшкодування проводиться з врахуванням експлуатаційного зносу деталей, який розраховується за наступною формулою: Ез = 1 - С/Цн, де Ез коефіцієнт експлуатаційного зносу деталей, С- ринкова вартість ТЗ, Цн - ціна нового ТЗ в Україні.

Отже, розраховувати суму страхового відшкодування необхідно з урахуванням експлуатаційного зносу деталей.

Посилання позивача у Апеляційній скарзі на незастосування при розрахунку суми страхового відшкодування Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України 24 листопада 2003 №142/5/2092, в частині визначення коефіцієнту фізичного зносу є безпідставним, адже, між відповідачем та особою, винною в ДТП, було укладеного Договір добровільного страхування. Скориставшись можливістю визначити умови договору страхування за взаємною згодою, Страхувальник та Страховик імперативно визначили у п. 21.3 Договору добровільного страхування, що розрахунок суми відшкодування проводиться з врахуванням експлуатаційного зносу деталей.

Таким чином, сторони Договору добровільного страхування за взаємною згодою погодили, що розрахунок суми відшкодування у будь-якому випадку, незалежно від строку експлуатації транспортного засобу, країни випуску, режиму експлуатації, того, чи мають складові частини кузова, кабіни, рами сліди відновлювання ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації, того чи КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених пунктом 4 таблиці 4.1. додатку Методики з урахуванням зносу деталей, визначеного за формулою у договорі.

Відповідно до висновку експертного дослідження № 795, який був складений за заявою відповідача, вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складових, складає 103 664,61 грн.

Відповідач сплатив позивачу страхове відшкодування в розмірі 82 831,97 грн.

Таким чином, різниця невиплаченого страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 20 833,24 грн. ( 103 664,61 грн. - 49 500 грн. - 33 331,97 грн. =20 833,24 грн.).

Враховуючи, викладене, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги п. 21.3. договору добровільного страхування виконані належним, розраховано суму страхового відшкодування відповідно до умов договору.

Доводи апеляційної скарги, щодо необхідності стягнення пені відповідно до Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», не заслуговують на уваги, у зв'язку з тим, що спір виник з Договору добровільного страхування, на який поширюється дія Закону України «Про страхування.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка зібраним доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 27 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді