Справа №766/2553/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Херсон

Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Ус О. В., розглянув матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики ,-

В С Т А Н О В И В:

10 травня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за договором позики від 06.12.2011 року з урахуванням індексу інфляції у розмірі 92747,20 грн., три проценти річних з простроченої суми в розмірі 4326,30 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 26 травня 2016 року відкрито провадження за вказаним вище позовом.

Суд розглянувши заяву про забезпечення позову, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що заява задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст.152 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Заява про забезпечення позову мотивована можливими діями щодо зміни форми власності житла, кількості зареєстрованих осіб тощо.

На підтвердження належності відповідачу домоволодіння, на яке просить накласти арешт позивач, надає спадковий договір від 14.12.2011 року, з якого вбачається, що відповідачу ОСОБА_2 належать 38/100 частин домоволодіння, тобто позивач просить накласти арешт на весь житловий будинок та земельну ділянку з належними до будинку надвірними будівлями, тоді як доказів на підтвердження права власності відповідача ОСОБА_2 на інші частини домоволодіння позивачем не надано.

Відповідно до вимог ст. 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заявлений вид забезпечення позову арешт житлового будинку не є співмірним з вимогами позову, оскільки арешт це накладання заборони на право розпорядження майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна, а позовні вимоги повязані зі стягненням певної суми визначеної у 97073,50 грн., що не є тотожнім.

За вказаних підстав вимоги заявника є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовити.

Копію ухвали надіслати заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_3