Справа№751/3341/16-ц
Провадження №2-о/751/59/16
У Х В А Л А

08 квітня 2016 року м. Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова Цибенко І. В.,

розглянувши заяву ОСОБА_1, зацікавлені особи КП «Чернігівське міське бюро технічної інвентаризації», Реєстраційна служба Чернігівського міського управління юстиції Чернігівської області, про встановлення юридичного факту належності на праві власності нерухомого майна,

В с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення юридичного факту, а саме: просить встановити належність йому на праві власності обєктів нерухомості по вул.. Гребінки, 89 в м. Чернігові на котельню літ Г-2, Г2-2 . г-1, г1 -1 площею 152,7 кв.м., автомийню літ. Г1-1 площею 51,1 кв.м, пункт ОП 1 ОУ літ. Г3-1 площею 35,1 кв.м, загальною площею 238,9 кв. м.

Проаналізувавши матеріали заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, приходжу до висновку про відмову у відкритті провадження виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998р.), у тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди повинні мати на увазі, що факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і не має можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку. В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документа про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності. Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

З даної заяви вбачається, що заявнику відмовлено в державній реєстрації прав та їх обтяжень об»єкту нерухомості по вул.. Гребінки, 89 в м. Чернігові, а саме котельні літ Г-2, Г2-2 . г-1, г1 -1 площею 152,7 кв.м., автомийні літ. Г1-1 площею 51,1 кв.м, пункту ОП 1 ОУ літ. Г3-1 площею 35,1 кв.м, загальною площею 238,9 кв. м., що придбано ОСОБА_1 згідно договору купівлі продажу від 17.06.2004 року. Вказаний обєкт був зареєстрований комунальним підприємством «Чернігівське міське бюро технічної інвентарізації», але без вказання частки обєкта.

Встановлення юридичного факту належності заявникові обєкту нерухомості не має сенсу, оскільки встановлення такого факту не тягне за собою визнання права власності за особою. Державна реєстрація права власності на нерухоме майно може бути здійснена лише на підставі рішення суду про визнання за особою права власності на нерухоме майно, а не про встановлення факту належності на праві власності нерухомого майна.

Так, відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.

З урахуванням викладеного, враховуючи норми ст.. 392 ЦК України, у даному випадку вбачається спір про право, у зв'язку з чим, вважаю за необхідне відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження по заяві про встановлення факту, що має юридичне значення.

Разом з тим, ОСОБА_1 роз'яснюється, що він має право подати позовну заяву на загальних підставах в порядку позовного провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. ст.122,256,210 ЦПК України, -

Ухвалив:

Відмовити ОСОБА_1 у відкритті провадження за заявою про встановлення юридичного факту належності особі на праві власності об»єкту нерухомості.

Роз'яснити заявнику, що для вирішення цього питання він має право звернутися до суду з позовною заявою.

Повернути заявнику додані до заяви матеріали.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернігівської області через Ново заводський районний суд м. Чернігова шляхом подачі апеляційної скарги протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Цибенко