Справа № 367/3361/15-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/5345/16 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 26 24.11.2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Журби С.О., Мережко М.В., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши у м. Києві матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2015 року позов задоволено частково, стягнуто з відповідача ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 49 839,73 доларів США та 309 210,61 грн. і судові витрати - 3 654 грн.

У задоволенні позовних вимог у частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 відмовлено.

На обґрунтування ухваленого рішення зазначено, що суду не надано жодного доказу на підтвердження тих обставин, що на адресу відповідача ОСОБА_3, як поручителя, направлялись повідомлення з вимогою виконання зобов'язання за кредитним договором №73/П/10/2007-840 від 01 червня 2007 року, а тому у позивача, відповідно до п 3.2.5 кредитного договору, не наступило право вимоги до поручителя.

Щодо ж до вимог позивача про стягнення заборгованості за вказаним кредитним договором з відповідача ОСОБА_2, судом зазначено, що взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки визначені кредитним договором боржник не виконує.

Станом на 06.02.2015 року за ОСОБА_2 наявна заборгованість по кредитному договору в сумі 63 207,78 доларів США, в тому числі: непогашений кредит - 25 440,27 доларів США; несплачені відсотки - 24 399,46 доларів США; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань ( відповідно до п. 5.1. Кредитного договору ) - 10 598,54 доларів США; штраф за порушення умов договору ( відповідно до п. 5.2. кредитного договору) 2 769,50 доларів, що за курсом Національного Банку України, станом на 06.02.2015 року, становить 1 462 032,57 грн, в тому числі: непогашений кредит - 588 448,20 грн.; несплачені відсотки,- 564 373,76 грн.; несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань ( відповідно до п. 5.1. кредитного договору - 245 150,47 грн.; штраф за порушення умов договору ( відповідно до п. 5.2. кредитного договору ) - 64 060,14 грн.

Загальна сума заборгованості, за кредитом, виданим у доларах США, становить 49 839,73 доларів США та 309 210,61 грн.

При цьому, місцевим судом враховані копія кредитного договору, заява відповідача про видачу готівки, копія квитанції про видачу готівки, розрахунок заборгованості, документи, які посвідчують особу відповідачів.

Відтак, позовні вимоги в даній частині обґрунтовані та такі, що підлягають до задоволення.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_2, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_2 та ухвалити нове рішення, яким ці позовні вимоги залишити без задоволення.

Посилався, при цьому, на його незаконність та необґрунтованість, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також непправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права при його ухваленні.

Суд, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вислухавши учасників процесу в судових дебатах, вважає за необхідне апеляційну скаргу відхилити, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 01 червня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра», та ОСОБА_2, ОСОБА_3, як поручителем, укладений кредитний договір №73/П/10-2007-840 ( а.с. 9-12 ).

Згідно п. 1.1. кредитного договору позивач надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в сумі 27 695 доларів США.

При цьому, ОСОБА_2, відповідно до п.п. 2.2.1., 2.2.4. правочину, зобов'язався щомісячно до 18 числа поточного місяця сплачувати мінімальний платіж у розмірі 516,60 доларів США.

Крім того, згідно п. 1.2.1. кредитного договору позивач відкрив відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності відновлювальну траншеву кредитну лінію з лімітом 1 600,16 доларів США в порядку і на умовах, визначених договором.

Відповідно до п. 1.2.3.1. кредитного договору відсотки за користування коштами в рамках ліміту кредитної лінії розраховується банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 20,28% .

Згідно п. 2.2.2. кредитного договору відповідач повертає кошти, отримані в рамках кредитної лінії та сплачує передбачені п. 1.2.3.1. кредитного договору відсотки у порядку передбаченому п. 2.2.3. кредитного договору, шляхом сплати суми мінімально необхідного платежу.

Відповідно до п.п. 3.2.1., 3.2.2., 3.2.4. кредитного договору відповідач ОСОБА_3 взяла на себе зобов'язання відповідати перед позивачем за належне виконання ОСОБА_2 взятих на себе зобов'язань, що витікають з кредитного договору всім належним на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідач ОСОБА_2 взяті на себе зобов'язання по виплаті кредитних коштів у строки, визначені кредитним договором не виконує, в результаті чого утворилася заборгованість за договором, яка, станом на 06 лютого 2015 року, складає 63 207,78 доларів США, в тому числі: непогашений кредит - 25 440,27 доларів США, несплачені відсотки - 24 399,46 доларів США, несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань ( відповідно до п. 5.1. договору ) - 10 598,54 доларів США, штраф за порушення умов договору ( відповідно до п. 5.2. договору ) - 2 769,50 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 06 лютого 2015 року становить 1 462 032,57 грн., в тому числі: непогашений кредит - 588 448,20 грн., несплачені відсотки - 564 373,76 грн., несплачена пеня за прострочення строків виконання зобов'язань ( відповідно до п. 5.1. договору ) - 245 150,47 грн., штраф за порушення умов договору ( відповідно до п. 5.2. договору ) - 64 060,14 грн. ( а.с. 5-8 ).

Загальна сума заборгованості, за кредитом, виданим у доларах США, становить 49 839,73 ( 25 440,27 + 24 399,46 ) доларів США та 309 210,61 ( 245 150,47 + 64 060,14 ) грн.

У зв'язку із цим, 25 травня 2015 року позивач, в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію, в установленому законом порядку звернувся до суду із названими позовними вимогами ( а.с. 1-4 ).

Ухвалюючи рішення, місцевий суд правильно встановив обставини справи і визначив відповідно до них правовідносини та прийшов до переконання про обгрунтованість заявлених позовних вимог.

Зазначені обставини повністю підтвердилось при перегляді 01 жовтня 2015 року справи Апеляційним судом Київської області за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра», яка відхилена за необгрунтованістю ( а.с. 87, 88-91 ).

За таких обставин, суд першої інстанції, з додержанням норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.ст. 509, 526, 550, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 88, 212-215 ЦПК України, ухвалив законне і обґрунтоване рішення про задоволення позову.

При цьому, дав відповідну оцінку належних і допустимих доказів у справі згідно положень ст. 212 ЦПК України.

А тому, доводи ОСОБА_2 про незаконність та необґрунтованість рішення, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, а також непправильне застосування норм матеріального права та порушення процесуального права при його ухваленні, зокрема, ст.ст. 8, 19, 22, 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 209, 215, 219, 245, 248, 533 ЦК України, ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", ст. Закону України "Про банки і банківську діяльність регулювання ринків фінансових послуг", Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", ст.ст. 10, 61, 158, 169, 213 ЦПК України, на думку апеляційного суду, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи у суді другої інстанції, оскільки пованістю спростовуються належними та допустимими доказами по справі.

Інші доводи, викладені в апеляції, зокрема, про відсутність ліцензії на здійснення валютних операцій у позивача, підписання позову та довіреностей особою без належних повноважень, участь у судових засіданнях його представників без передбачених законом повноважень, нікчемність правочину, розгляд справи за відсутності відповідача, на переконання апеляційного суду, не відповідають дійсності і, відповідно, правового значення для правильного вирішення справи не мають та не спростовують висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позовних вимог і не є підставою для задоволення апеляційних вимог.

Так, наявність у позивача ліцензії на період надання кредиту підтверджується фотокопією банківської ліцензії №21 та дозволу №21-2, виданих Національним банком України 23 серпня 2002 року ( а.с. 20, 21 ).

Повноваження Стрюкової Ірини Олександрівни, зокрема, щодо підписання позовної заяви, довіреностей, підтверджуються рішеннями, відповідно, №№26, 85 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 05 лютого, 23 квітня 2015 року та наказом №125 від 06 лютого 2015 року ( а.с. 24, 26, 27, 38, 46 ).

Дотримання чинного законодавства щодо розгляду справи місцевим судом за відсутності апелянта, на переконання апеляційного суду, підтверджується клопотанням ОСОБА_2, який був повідомлений про час та місце слухання справи - о 15 годині 02 липня 2015 року ( а.с. 50 ).

При цьому, апелянт та його представник не спростували правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором і не надали будь-яких доказів, які б підтверджували його недостовірність у будь-якій його частині у відповідності до положень ст. 60 ЦПК України.

А тому, викладені у апеляції доводи суд другої інстанції відносить до числа формальних, відповідно, рішення, ухвалене із додержанням норм матеріального і процесуального права, не може бути скасоване у відповідності до положень ст. 308 ЦПК України.

Окрім цього, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо порушення призвело до неправильного вирішення справи, чого судом не виявлено.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 02 липня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за кредитним договором залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою апеляційного суду законної сили.

Головуючий: А.С. Сержанюк

Судді: С.О. Журба

М.В. Мережко