№ 556/501/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2016 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі :

головуючої судді Іванків О.В.

при секретарі Кньовець Н.П.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Володимирець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів ,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного 28 серпня 2005 року і зареєстрованого відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №48, та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини Позовні вимоги обґрунтовує тим, що шлюбне життя з відповідачем не склалося через різного роду непорозуміння, різні погляди на життя. На протязі тривалого часу сторони шлюбних та сімейних відносин не підтримують.

У судовому засіданні позивач повністю підтримала свої позовні вимоги, пояснила, що сімейне життя з відповідачем у неї не склалось, вони різні люди, шлюбних та сімейних відносин не підтримують. Примирення між ними неможливе.

Відповідач визнав позов, пояснив, що згідний на розлучення, оскільки сім'я розпалась остаточно. Примирення між ними неможливо. Також згідний сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі, оскільки він не працює, грошових доходів немає.

Суд, дослідивши та оцінивши пояснення сторін у справі, інші докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, як вбачається зі ст.ст.104, 105, 110 СК України, шлюб може бути припинено у зв'язку з його розірванням на підставі рішення суду за позовом одного з подружжя.

У відповідності до ст.112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя, суд приймає до уваги фактичні взаємини між подружжям, фактичні причини розірвання шлюбу та інші обставини.

В даному випадку в судовому засіданні встановлено, що шлюб існує формально, подружні та сімейні взаємини між сторонами припинено остаточно, подальше збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін, що вони підтвердили в своїх заявах.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що є передбачені законодавством підстави для розірвання шлюбу.

У відповідності до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач при укладенні шлюбу змінювала прізвище, вона вправі, за своїм бажанням, іменуватись прізвищем «ОСОБА_1» і після розірвання шлюбу.

Також встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1. Дитина проживає спільно з позивачкою та перебуває на її утриманні, що підтвердили сторони в своїх поясненнях.

Відповідно до статей 180-183 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 182 цього ж Кодексу суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дітей, а також інші обставини справи, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків встановленого законодавством прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, враховуючи, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини, зобов'язаний її утримувати до досягнення повноліття, не має інших утриманців, а також відсутні обставини, які б перешкоджали ОСОБА_3 виконувати свій обов'язок по утриманню неповнолітньої дитини, позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Та обставина, що відповідач не працює, підтверджується поясненнями сторін, а також оглянутою в судовому засіданні довідкою №1445 від 02.03.2016 року. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку по наявність підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі.

Як вбачається з ч.ч.3, 4 ст.29 ЦК України, місцем проживання особи, фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 фактично проживає з матір'ю.

Керуючись ст.ст.15, 208, 209 ЦПК України, ст.ст.110, 112, 180-184 Сімейного Кодексу України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 28 серпня 2005 року та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Володимирецького районного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №48.

Прізвище позивача ОСОБА_1 після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне «ОСОБА_1».

Дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження після розірвання шлюбу залишити проживати з матір'ю.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 100 (сто) грн. щомісячно, починаючи з 09 лютого 2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_1 судові витрати, понесені у зв'язку з розглядом справи в сумі 551 (п'ятсот пятдесят) грн. 20 коп..

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через районний суд. Апеляційну скаргу може бути подано сторонами протягом десяти днів після проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після оголошення ухвали апеляційного суду.

С У Д Д Я :