Справа № 559/2398/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в особі головуючої судді Лопухович А.О.,

при секретарі Федчук А.А.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 4 вересня 2009 року між ними був укладений шлюб, який зареєстрований Тараканівською сільською радою Дубенського району Рівненської області, актовий запис №4. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Вже більше року між ними припинені сімейні відносини, спільне проживання та ведення спільного господарства. Дитина проживає з нею і буде надалі проживати з нею. Чоловік матеріально допомагає, але не регулярно і цих коштів не достатньо для утримання сина. Просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 3500 грн. щомісячно до його повноліття. В подальшому, подала заяву про зменшення позовних вимог і просить стягнути аліменти на її користь на утримання сина в розмірі 1274 грн.

Позивачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю. Пояснила, що чоловік має можливість допомагати матеріально дитині, має власний бізнес, але самостійно цього не робить. Підтвердила ту обставину, що за рішенням суду син залишився проживати із нею. Фактично дитина перебуває у них обох, відповідач бере його до себе на 3-4 дні в тиждень, купує йому все необхідне з одягу і продуктів, інше. Хоче, щоб відповідач сплачував аліменти для того, щоб на рахунку були постійно кошти на випадок його хвороби, або у інших необхідних випадках. Просять позов задоволити в повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні визнав позов частково. Пояснив, що син проживає як з матір»ю так і з ним. В тиждень позивачка бере його до себе на 3-4 дні, весь інший час він проживає із ним. Всі витрати пов'язані із дитиною він несе самостійно, купує одяг, необхідні речі для його розвитку, завозить і забирає із садочка, вносить за нього плату і т.д. Вважає , що у них є рівні обов'язки із матір»ю дитини приймати участь у витратах. У ті дні, коли син перебуває у матері, вона самостійно повинна дбати про нього і забезпечувати необхідним. Позивачка не працює і не намагається знайти роботу, проживає на орендованій квартирі. Коли син хворіє, кошти на його лікування він сплачує самостійно, крім випадків, коли у неї є кошти і вона згідна нести витрати наполовину. Вважає, що він є добрим батьком і виконує свої батьківські обов»язки щодо сина. Згідний сплачувати аліменти, крім усіх перелічених витрат, які несе самостійно, на її користь у розмірі 500 грн. Його дохід є від підприємницької діяльності і включає у себе рідного роду податки, відрахування, заробітну плату та іншого роду витрати, не є постійно однаковим. Вказане сума аліментів скоріше потрібно не дитині, а позивачці. Просить позов задоволити частково.

Вислухавши позивачку та її представника, відповідача та перевіривши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Матеріали справи свідчать про те, що сторони перебували у шлюбі з 4 вересня 2009 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду від 26 листопада 2015 року розірваний. Від цього шлюбу мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно ухвали апеляційного суду Рівненської області від 15 січня 2016 року визначене місце проживання сина ОСОБА_4 із матір»ю, ОСОБА_2. (а.с.3-5,36-39)

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до ч.1 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Позивачка у судовому засіданні підтвердила пояснення відповідача, що він несе витрати і забезпечує усім необхідним сина, коли той перебуває у нього по 3-4 дні на тиждень. Таким чином, її твердження в позові, що батько допомагає нерегулярно та не достатньо є спростованими. Відповідач не ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлено прожитковий мінімум на дітей віком дo 6 років з 01 січня 2016 пo 30 квітня - 1167 грн., з 01 травня пo 30 листопада 1228 грн., з 01 грудня - 1313 грн., для дітей віком від 6 років до 18 років з 01.01.2016 року по 01.05.2016 року становить 1455,00 грн., з 01.05.2016 року по 01.12.2016 року становить 1531,00 грн., з 01.112.2016 року - 1637,00 грн.

Суд, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, рівність обов'язку батьків щодо утримання дитини, участь ОСОБА_3 у фактичних витратах на дитину, які він несе самостійно та добровільно, вважає що є підстави для призначення аліментів в розмірі 500 грн. на дитину.

За таких обставин, керуючись ст.ст.3, 6, 57, 60, 88, 212, 215 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - частково задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 500 (п»ятсот) грн. щомісячно, починаючи з 15 вересня 2015 року і до досягнення ним повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп. по сплаті судового збору.

Рішення може бути оскаржене протягом 10 днів з моменту його проголошення до апеляційного суду Рівненської області через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя: