Київський районний суд м. Полтави
Справа № 552/7096/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем україни

09 березня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Яковенко Н.Л.,

при секретарі Кондра Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представника відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про визнання незаконними та скасування довідок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 21 грудня 2015 року звернулася в Київський районний суд м. Полтави з позовом до Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради про визнання незаконними та скасування довідок, який уточнила в поданій до суду 11 січня 2016 року заяві.

Посилалася на те, що в лютому 2013 року співробітниками КП «ЖЕО № 2» безпідставно видано ОСОБА_4 дві довідки, в яких позивач не була зазначена як тимчасово відсутній член сімї наймача, за яким зберігається житлова площа. Зазначені довідки стали підставою для подальшої приватизації квартири АДРЕСА_1, в результаті чого позивач була позбавлена житла.

В уточненій позовній заяві просила суд визнати незаконними та скасувати довідку № 1/559 від 25 лютого 2013 року та довідку про склад сімї наймача № 1/643 від 22 лютого 2013 року, що були видані КП «ЖЕО № 2» ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та її представник повністю підтримали подану до суду позовну заяву, посилаючись на викладені в ній обставини.

Представник відповідача, не оспорюючи сам факт видачі довідок, щодо задоволення позовних вимог заперечувала.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши зібрані в справі докази, приходить наступних до висновків.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 проживала та знаходилася на реєстраційному обліку в квартирі АДРЕСА_1.

06 грудня 1984 року виконавчим комітетом Київської районної в м. Полтаві ради було видане охоронне свідоцтво, згідно з яким за позивачем ОСОБА_1 зберігається житлова площа в квартирі АДРЕСА_1 у звязку з виїздом в район Крайньої Півночі з терміном дії свідоцтва до грудня 1987 року.

В подальшому охоронні свідоцтва на імя позивача ОСОБА_1 неодноразово перевидавалися, згідно з останнім охоронним свідоцтвом, що було видане 25 вересня 2009 року, за ОСОБА_1 було заброньовано житлову площу в квартирі АДРЕСА_1 терміном по 06 листопада 2012 року.

Також встановлено та не заперечувалося представником відповідача в судовому засіданні, що відповідачем КП «ЖЕО № 2» 15 лютого 2013 року було видано ОСОБА_4 довідку № 1/559 про те, що останній є квартиронаймачем квартири АДРЕСА_1 та зазначено про відсутність інших зареєстрованих за вказаною адресою осіб.

Крім того, 22 лютого 2013 року КП «ЖЕО № 2» видано довідку № 1/643 про склад сімї наймача та займані ним приміщення, згідно з якою в квартирі АДРЕСА_1 постійно мешкає та має право на приватизацію житла лише один ОСОБА_4.

Відповідачем при видачі даних довідок позивач ОСОБА_1 не була значена як тимчасово відсутній член сімї наймача, за яким зберігається жило в квартирі АДРЕСА_1.

Разом з тим, зразок довідки про склад сім'ї наймача квартири (одноквартирного будинку) та займані ними приміщення затверджений згідно з додатком 4 до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 р. N 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. за N 109/17404.

Відповідно до п. 19 зазначеного вище Положення довідка про склад сім'ї та займані приміщення береться громадянином на підприємстві (організації), що обслуговує жилий будинок, гуртожиток. У довідці вказуються члени сім'ї наймача, які зареєстровані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Відомості про займані наймачем приміщення та їх площу заповнюють згідно з інвентаризаційними матеріалами, які зберігаються на підприємстві (організації) по обслуговуванню житла. При відсутності інвентаризаційних матеріалів або невідповідності їх інформації фактичному стану, що викликано проведенням ремонту чи реконструкцією будинку (гуртожитку), при необхідності уточнення даних для приватизації (у тому числі нумерації кімнат у гуртожитку) підприємство (організація) по обслуговуванню житла відновлює інвентаризаційні матеріали через бюро технічної інвентаризації.

Стаття 71 ЖК УРСР встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами.

За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Статтею 73 ЖК УРСР передбачено, що жилі приміщення, що їх займають наймачі та члени їх сімей, бронюються при направленні на роботу за кордон - на весь час перебування за кордоном, при виїзді на роботу в райони Крайньої Півночі і в прирівняні до них місцевості - на весь час дії трудового договору, а у випадках, передбачених законодавством Союзу РСР, - на весь час перебування в районах Крайньої Півночі і в прирівняних до них місцевостях.

В силу норм ст. 78 ЖК УРСР тимчасово відсутній наймач зберігає права і несе обов'язки за договором найму жилого приміщення. Члени сім'ї, що проживають у жилому приміщенні, наймач якого тимчасово відсутній (статті 71, 73), вправі користуватися всім займаним приміщенням. При цьому вони здійснюють права і обов'язки за договором найму цього приміщення.

Відповідно до ст. 76 ЖК УРСР якщо наймач та члени його сім'ї не повернулись у заброньоване жиле приміщення протягом шести місяців після закінчення строку дії броні, договір найму жилого приміщення за позовом наймодавця може бути розірвано в судовому порядку.

Як встановлено судом, відповідно до виданого 25 вересня 2009 року виконавчим комітетом київської районної в м. Полтаві ради охоронного свідоцтва за ОСОБА_1 на строк по 06 листопада 2012 року зберігалася житлова площа в квартирі АДРЕСА_1 у звязку з виїздом в район Крайньої Півночі.

Тому позивач в силу норм ст. ст. 71, 73 ЖК УРСР є тимчасово відсутньою, відповідно, за нею зберігалася житлова площа в квартирі.

Також встановлено, що по закінченню строку дії броні позивач ОСОБА_1 не повернулася в заброньоване жиле приміщення, але в порядку, визначеному ст. 76 ЖК УРСР договір найму з нею в судовому порядку розірвано не було.

За нормами ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться виключно в судовому порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому порядку не визнавалася особою, яка втратила право користування жилим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що станом на час видачі оспорюваних довідок, тобто, станом на 15 лютого 2013 року та станом на 22 лютого 20123 року позивач ОСОБА_1 мала статус тимчасово відсутньої особи, за якою зберігалося право на житло в квартирі АДРЕСА_1.

В той же час відповідач при видачі зазначених вище довідок всупереч п. 19. Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, яке затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 р. N 396, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 р. за N 109/17404, не вказав позивача ОСОБА_1 як тимчасово відсутню особу, за якою зберігається право на житло.

Відтак, суд приходить до висновку, що довідка № 1/559 від 15 лютого 2013 року та № 1/643 від 22 лютого 2013 року містять в собі дані, які не відповідають дійсності.

При цьому довідка про склад сім'ї та займані приміщення, зразок якої затверджено Положенням про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, входить до обовязкового переліку документів, що подаються громадянами до органу приватизації (п. 18 Положення), таким чином довідка має офіційний характер, а інформація, яка в ній міститься, має певні юридичні наслідки.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що при видачі оспорюваних довідок відповідачем КП «ЖЕО № 2» було порушено права позивача ОСОБА_1, тому порушене право підлягає захистові.

Обираючи спосіб захисту порушеного права суд вважає за необхідне визнати недійсними довідки № 1/559 від 15 лютого 2013 року та № 1/643 від 22 лютого 2013 року, що були видані КП «Житлово-експлуатаційна організація № 2» ПМР ОСОБА_4.

З цих підстав позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до часткового задоволення.

Позовні вимоги саме про скасування виданих КП «ЖЕО № 2» довідок не підлягають задоволенню, оскільки самі по собі довідки та зазначена в них інформація не є рішенням чи актом, які можуть бути скасовані.

Твердження представника КП «ЖЕО № 2» про те, що підприємству не було відомо про наявність охоронного свідоцтва від 25 вересня 2009 року не спростовує обґрунтованість вимог ОСОБА_1, оскільки відповідач, будучи балансоутримувачем житлового будинку по вул. Пушкіна, 145 в м. Полтаві та видаючи відповідні довідки, мав пересвідчитися в достовірності зазначеної в довідках інформації.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України у звязку з частковим задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 209, 213-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати недійсними довідку № 1/559 від 15 лютого 2013 року та довідку № 1/643 від 22 лютого 2013 року, видані Комунальним підприємством «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради.

В задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація № 2» Полтавської міської ради на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий /підпис/ ОСОБА_5

09.03.2016