Справа № 336/1433/15-Ц
Провадження № 2/336/9/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Кляшторного В.С., при секретарі Ведмедьовій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно, як на долю в спільній сумісній власності, виключення майна зі спадкової маси, надання права на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з 1987 року до 28.10.2013 року він і ОСОБА_5 проживали однією сімєю без створення шлюбу, за адресою: АДРЕСА_1, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, але до органу реєстрації актів цивільного стану для реєстрації шлюбу не зверталися, бо вважали, що оскільки в них немає дітей, можна не реєструвати шлюб.

28.10.2013 року ОСОБА_5 померла. Під час спільного проживання однією сімєю, внаслідок спільної праці вони набули рухоме та нерухоме майно, яке відповідно до законодавства України (ст. 17 Закону України «Про власність», ч. 2 ст. 112 ЦК УРСР 1963 року), яке діяло на той час, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Позивач зазначає, що з померлою проживав без реєстрації шлюбу однією сімєю більше 28 років, на підтвердження чого посилається на акт про проживання від 16.02.2015 року, засвідчений головою ЖБК-248 «Кристал-9» та довідку житлово-будівельного кооперативу № 248 «Кристал-9» від 09.02.2015 року, відповідно до якої позивач проживав без реєстрації за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Авраменко, 22/2 з 1987 року по 22.08.2014 року, усі необхідні платежі за житлово-комунальні послуги позивач сплачував особисто та своєчасно.

В період сумісного проживання з ОСОБА_5 позивачем було покращено умови проживання в вищезазначеній квартирі, а саме: позивач замовив та оплатив ремонт балкону (в 1991 році), вони купили палац на підлогу у кімнаті (в 1992 році), позивачем було замовлено та здійснена оплата за укладку лінолеуму на підлогу в коридорі, кухні та ванній кімнаті (в 1993 році), купили телевізор, замінили посуд, купили набір каструль та сковорідок (1997 році), позивач замовив та оплатив виготовлення додаткових металевих вхідних дверей в квартиру, які було замовлено в ПП «Аверс-трейд» (в 2001 році), він замовив та оплатив виготовлення та установку металевих решіток на вікна балкону та вікно у кухні, які було замовлено в ПП «Аверс-трейд» (в 2002 році), вони зробили капітальний ремонт, замінили труби, утеплили стіни, поклеїли у всій квартирі шпалери, замінили унітаз, раковину та усі крани в квартирі, замінили електрику, а також купили нові меблі: диван, люстри, пральну машину, обігрівач пересувний масляний, пилосос, вимірювач артеріального тиску ( в 2009 році).

Крім того позивач зазначає, що коли у ОСОБА_5 погіршився стан здоровя, він терміново викликав швидку допомогу, яка доставила її до лікарні. Впродовж перебування ОСОБА_5 у лікарні він не залишав її, постійно цікавився станом її здоровя, купував необхідні ліки.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилась спадщина у вигляді однокімнатної квартира № 2 в будинку № 22 в м. Запоріжжя по вул.. Авраменко та речей звичайної домашньої обстановки.

Враховуючи той факт, що частина майна а саме 1/2 (вищевказаної квартири належить співвласнику спільної сумісної власності відповідно до приписів чинного законодавства України, позивач вважає за необхідне виключити його частину спільно нажитого майна зі спадкової маси з метою запобігти відповідачу безпідставно успадкувати і майно позивача, яке ніяким чином не відноситься до спадкового майна ОСОБА_5

На підставі викладеного позивач просить суд встановити факт проживання його і ОСОБА_5 однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1987 року до 28.10.2013 року, визнати спільною сумісною власністю майно, що нажите ним та ОСОБА_5 під час проживання однією сімєю без реєстрації шлюбу, з 1987 року по 28.10.2013 року, а саме квартиру № 2 будинку № 22 в ЖБК -248 «Кристал-9» по вул.. Авраменко в м. Запоріжжя, визнати за ним право власності на ? частку зазначеної квартири, виключити зі спадкової маси 1/2 частку цього майна, надати йому право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 на ? частину вказаної квартири разом із спадкоємцем другої черги, визнати за ним право власності на ? частину спірної квартири в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5, судові витрати покласти на відповідача.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд позов задовольнити, посилаючись на наведені вище обставини.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник позов не визнали, заперечували проти нього, посилаючись на те, що зазначена квартира ніколи не була спільною власністю позивача та померлої, яка була членом ЖБК та стала власником квартири ще до появи позивача. Також відповідач зазначив, що позивач не проживав з ОСОБА_5 однією сімєю, та не вів з нею спільне господарство, а лише допомагав їй, оскільки вони були знайомі з дитинства.

Представник відповідачки ОСОБА_3 проти позовних вимог заперечувала, з підстав, наведених відповідачем ОСОБА_2

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4 в судове засідання не зявилась, надіслала на адресу суду заяву в якій просила розглядати справу без її участі.

Свідки з боку позивача: ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в суді пояснили, що позивач проживав разом з ОСОБА_5 з 1987 року однією сімєю, остання називала його чоловіком, вони вели спільне господарство, позивач доглядав її під час хвороби, витрачав кошти на її лікування, після її смерті проживав в квартирі. Родичі не навідувались до ОСОБА_5

Допитаний в якості свідка ОСОБА_1 пояснив, що з ОСОБА_5 вони були знайомі з дитинства, з 1987 року жили разом, вели спільне господарство, він платив за комунальні послуги, оплачував її лікування.

Свідки з боку відповідачів: ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12І в суді пояснили, що позивач та ОСОБА_5 не вели спільного господарства, а лише товаришували, остання проживала одна, позивач лише допомагав їй та робив у квартирі ремонт за гроші ОСОБА_5, після хвороби за ОСОБА_5 доглядала інша особа.

Допитаний свідок ОСОБА_13, пояснив, що він є рідним братом померлої ОСОБА_5, вона з 1987 року проживала разом з позивачем. На сімейній нараді після смерті ОСОБА_5 родичі вирішили продати квартиру на поділити гроші, повернути позивачу речі, які він купував та гроші, витрачені ним на поховання. Позивач ремонтував квартиру, приймав участь у виплаті за кооперативну квартиру (зі слів померлої). Після смерті ОСОБА_5 позивач продовжував сплачувати комунальні послуги за квартиру померлої. З 1987 року по 1995 рік позивач мешкав у ОСОБА_5, а потім отримав своє житло.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено інший порядок їх встановлення. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні не інакше, як на підставі доказів сторін.

Судом встановлено, що 28.10.2013 року померла ОСОБА_5, що безпосередньо підтверджується копією свідоцтва про смерть від 29.10.2013 року серії І-ЖС № 280829, виданим Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис 396 (а.с.16). Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно у вигляді однокімнатної квартири № 2 в будинку № 22 в м. Запоріжжя по вул.. Авраменко, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру (а.с.180).

З матеріалів спадкової справи (а.с.163-197) вбачається, що з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулись ОСОБА_2, який є племінником померлої, ОСОБА_13, який є рідним братом померлої. Пізніше останній відмовився від своєї частки у спадщині на користь ОСОБА_2

Крім того в процесі розгляду справи з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса звернулась також сестра померлої ОСОБА_3.

З витребуваних судом медичних документів вбачається, що ОСОБА_5 тривалий час хворіла, їй було замінено суглоб на штучний. Витрати на операцію сплатив позивач.

На думку суду, позивачем не було надано беззаперечних доказів того, що він та ОСОБА_5 придбали спірну квартиру за спільні кошти, оскільки членом ЖБК була одна ОСОБА_5, яка виплачувала пай за свої особисті кошти. Доказів, що пайові внески сплачував позивач суду не надано. Також не було надано беззаперечних доказів проживання позивача з ОСОБА_5 однією сімєю та ведення ними спільного господарства. Згідно матеріалам справи, позивач мав своє житло та був зареєстрований за іншою адресою (а.с. 128). В документах, які він подавав для отримання свого житла, він зазначав, що проживає один. В ордері на житлове приміщення, яке отримав позивач (а.с.214 т.1) та в довідці про склад сімї (а.с.216 т.1) зазначено, що він живе один.

ОСОБА_5 в документах на отримання субсидії та інших довідках також зазначала, що проживає одна (а.с.146; 147; 212 т.1). Згідно акту ЖБК № 249 «Кристалл-9» (а.с.135 т.2), ОСОБА_5 жила одна. Свідоцтво про право власності на квартиру, яке було видано 07.04.1999 р. містить дані про одного власника квартири - ОСОБА_5

Та обставина, що позивач надавав матеріальну допомогу ОСОБА_5 та витрачав кошти на ремонт квартири останньої, на її лікування та догляд під час хвороби не є підставою для задоволення вимог позивача про визнання за ним права на частину квартири померлої та на спадщину, яка залишилась після її смерті.

На думку суду, в даному випадку позивач може претендувати на відшкодування витрат, понесених ним під час ремонту квартири, де проживала померла та витрат на її лікування.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_4, про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на майно, як на долю в спільній сумісній власності, виключення майна зі спадкової маси, надання права на спадкування разом із спадкоємцем тієї черги, яка має право на спадкування, визнання права власності в порядку спадкування за законом відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів після проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.С. Кляшторний