Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 2-570/2003
Провадження № 6/506/17/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.12.2016 року с.м.т. Окни

01 грудня 2016 року Красноокнянський районний суд Одеської області складі головуючого судді Чеботаренко О.Л.

секретаря Нечитайло Є.О.

за участю заявника /боржника/ ОСОБА_1

стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Окни заяву ОСОБА_1 про розстрочку сплати заборгованості по аліментам

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розстрочку сплати заборгованості по аліментам ,посилаючись на те ,що на підставі рішення Красноокнянського районного суду від 16 грудня 2003 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Надії, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ,але не менше 1/2 частини неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 05 листопада 2003 року , щомісячно ,до досягнення дитиною повноліття. Постановою Приморського відділу ДВС м.Одеси від 05 липня 2016 року встановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку ,після відрахування податків в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісяця ,починаючи з 01 липня 2016 року,а крім того, визначена заборгованість у сумі 21100,6 грн та заборгованість з 01 квітня 2016 року згідно із заробітною платою до повного стягнення суми боргу, при цьому загальний розмір утримань не повинен перевищувати 50% заробітної плати. Заявник визнає зазначену заборгованість і не заперечує проти її стягнення, але сплатити всю суму заборгованості одразу не має можливості, так як вона перевищує його заробітну плату. Тому він вважає за можливе відповідно до ст.197 СК України розстрочити сплату заборгованості із розрахунку 1300 грн. щомісяця. Крім того, заявник просив відкласти провадження примусового виконання рішення до вирішення питання у суді відносно розстрочки.

В судовому засіданні заявник посилався на те, що в процесі виконання рішення суду ,починаючи з травня 2009 року, він не ухилявся від сплати аліментів ,а навпаки ,здійснював всі заходи щодо своєчасного виконання рішення суду щодо сплати аліментів і навіть без виконавчого листа,за його рапортами із його заробітної плати на користь стягувача сплачувалися аліменти. Однак з лютого 2015 року ,через відсутність всіх банківських реквізитів рахунку ОСОБА_2 , аліменти з нього не стягувалися і тому утворилася велика заборгованість,яку він не в змозі одразу виплатити ,так як у нього на утриманні малолітня донька Дар»я ,ІНФОРМАЦІЯ_2, дружина ,яка не працює через необхідність догляду за малолітньою дитиною. Крім того,його дружині ще слід приймати участь у матеріальному забезпеченні свого неповнолітнього сина від першого шлюбу. Крім того, заявник повідомив про наявність у нього кредитних зобов»язань по сплаті за договором купівлі-продажу пральної машини. Саме ці обставини, на його думку, унеможливлюють стягнення з нього заборгованості по сплаті аліментів в тому порядку, який встановлено постановою ДВС. Крім того, заявник посилався на рішення Приморського районного суду від 16 листопада 2016 року, згідно з яким з нього стягнуті аліменти на утримання дитини Дар»ї та дружини ОСОБА_3, однак належним чином завіреної копії вказаного рішення суду не надав.

Стягувач заперечувала проти розстрочення заборгованості по аліментам, вважаючи ,що підстав для розстрочення немає і заборгованість утворилася з вини боржника до виникнення всіх підстав,на які заявник посилався як на обґрунтування своїх вимог.

Вислухавши пояснення учасників виконавчого провадження, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Рішенням Красноокнянського районного суду від 16 грудня 2003 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Надії, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку ,але не менше 1/2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, починаючи з 05 листопада 2003 року , щомісячно ,до досягнення дитиною повноліття /а.с.6-7/.

Постановою Приморського відділу ДВС м.Одеси від 05 липня 2016 року встановлено проводити щомісячне утримання з усіх видів заробітку ,після відрахування податків в розмірі 1/4 частини заробітної плати щомісяця ,починаючи з 01 липня 2016 року,а крім того,визначена заборгованість у сумі 21100,6 грн та заборгованість з 01 квітня 2016 року згідно із заробітною платою до повного стягнення суми боргу,при цьому загальний розмір утримань не повинен перевищувати 50% заробітної плати / а.с.4/

Відповідно до останнього розрахунку державного виконавця, заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів станом на 01 жовтня 2016 року становить 22 783,39 грн. /21100,6 грн + (16593,79 грн 14911,00 грн) /а.с.42/

Заявник /боржник/ ОСОБА_1 працює та має офіційний заробіток , розмір якого з березня по серпень 2016 року склав всього до видачі 71788.81 грн./а.с.21/.

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 22 вересня 2016 року ,яке набрало законної сили, зменшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки Надії з 1/4 частини до 1/5 частини всіх видів доходу /а.с.45-46/.

Відповідно до Конвенції про права дитини та практики Європейського суду з прав людини , складовою справедливого судового розгляду є своєчасне та повне виконання судових рішень, з метою запобігання заподіяння шкоди одній із сторін.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до вимог ст. 373 ЦПК України, за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів сім»ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічно дане питання врегульовано і ч.1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження».

Підставою для застосування вказаних норм закону є наявність обставин, що перешкоджають належним чином виконати судове рішення в цивільній справі - ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Статтею 197 СК України передбачені підстави для звільнення від сплати заборгованості за аліментами, а саме частиною першою визначено, що з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами .

Таким чином , при вирішенні питання про розстрочку стягнення заборгованості суд повинен з'ясовувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення.

Судом встановлено,що заявник/боржник/ має постійне місце роботи/служби/, постійний заробіток, рішенням Красноокнянського районного суду від 22 вересня 2016 року вже було враховано зміни у його сімейному стані / народження дитини та необхідність матеріального підтримання дружини,яка не працює у зв»язку із доглядом за малолітньою дитиною/ і зменшено розмір аліментів на утримання доньки Надії.

Однак ці ж обставини не можуть бути визначені як виключні для розстрочення заборгованості.

Суд бере до уваги, що на час утворення заборгованості,починаючи з лютого 2015 року, жодних поважних підстав для несплати аліментів (як то відсутність роботи, постійного заробітку, погіршення стану здоров»я тощо) у заявника не було.

Посилання на зобов»язання дружини заявника /боржника/ щодо утримання її неповнолітньої дитини не мають будь-якого правового значення в сенсі виконання боржником своїх зобов»язань,як не можуть бути прийняті до уваги і посилання на кредитні зобов»язання боржника щодо сплати коштів за пральну машину ,так як коштами, які залишаються після сплати всіх обов»язкових платежів та стягнення за судовим рішенням, заявник/ боржник/ вправі розпоряджатися на власний розсуд /витрачати,накопичувати тощо/

Крім того, стягнення заборгованості відповідно до ст.ст.70,71 ЗУ «Про виконавче провадження» ,вже проводиться фактично із розстроченням , щомісяця, у відсотковому відношення до заробітної плати і підстав для додаткового розстрочення немає.

До того ж суд вважає, що саме з вини заявника /боржника/ була допущена вказана заборгованість, так як понад рік останнім не здійснювалися заходи щодо уникнення утворення заборгованості. Посилання заявника на відсутність банківських реквізитів стягувача та неможливість перерахування коштів через Приват-24 не заслуговують на увагу, так як стягувач протягом останніх років не змінювала місця проживання і будь-яких письмових звернень до останньої щодо уточнення банківських реквізитів ,перерахування коштів засобами зв»язку Укрпошта, Нова пошта боржником не здійснювалося.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищевикладене, виходячи з принципів верховенства права, обов'язковості виконання судових рішень, відсутності виключних обставин для розстрочення виконання рішення, а також враховуючи те, що розстрочення виконання рішення стосовно заборгованості зі сплати саме аліментних зобов'язань може вплинути на інтереси неповнолітньої дитини Надії , зокрема її виховання та розвиток, що є недопустимим у розумінні Конвенції про захист прав дитини, а рішення суду на протязі більше ніж рік не виконувалося , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви заявнику у розстроченні заборгованості по аліментам ,що стягуються на підставі судового рішення.

Що стосується вимог відкласти провадження примусового виконання рішення до вирішення питання в суді відносно розстрочки ,то такі вимоги не ґрунтуються на законі ,так як відповідно до ст.32 ЗУ "Про виконавче провадження" , лише за наявності обставин, що перешкоджають проведенню виконавчих дій (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), або з інших підстав, внаслідок виникнення яких сторони були позбавлені можливості скористатися правами, наданими їм цим Законом, може бути відкладено проведення виконавчих дій за заявою стягувача чи боржника, або за ініціативою державного виконавця , на строк до 10 робочих днів. При цьому відкладення провадження здійснюється державним виконавцем, а не судом.

Керуючись ст..373 ЦПК України,суд

У Х В А Л И В:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про розстрочку сплати заборгованості по аліментам.

На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області через Красноокнянський районний суд протягом 5 днів з дня проголошення.

Суддя ОСОБА_4