У х в а л а

іменем україни

26травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Амеліна В.І., КасьянаО.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до фізичної-особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди, за касаційною скаргою ОСОБА_6, яка діє від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, на рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що їй на підставі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку від 28 березня 2002 року належить земельна ділянка площею 6, 36 га, яка розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області. Зазначену земельну ділянку на підставі договору оренди, зареєстрованого

22 березня 2010 року, передано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_5 в користування строком на 10 років для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Посилаючись на те, що відповідач користується спірною земельною ділянкою п'ятий рік, однак у порушення

п. п. 9-11 договору оренди не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, просила суд припинити дію договору оренди землі, зареєстрованого 22 березня 2010 року Компаніївським відділом

ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастрі при Держкомземі України», укладеного між ОСОБА_4 та фізичної особою-підприємцем ОСОБА_5, шляхом його розірвання.

Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області

від 01 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року, позов задоволено.

Розірвано договір оренди землі, укладений між ОСОБА_4 та фізичної особою-підприємцем ОСОБА_5, зареєстрований у Компаніївському відділі ДП «Кіровоградська регіональна філія Центра державного земельного кадастрі при Держкомземі України» 22 березня

2010 року, щодо земельної ділянки площею 6, 36 га, яка розташована на території Нечаївської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, яка діє від імені фізичної

особи-підприємця ОСОБА_5, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Пунктом «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати.

Відповідно до п. 9 укладеного між сторонами договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 3 % від грошової оцінки земельної ділянки, що становить 2 622 грн.

Згідно з п. 11 вказаного договору орендна плата вноситься до кінця року.

Позовні вимоги ОСОБА_7 обґрунтовувала тим, що відповідач систематично не сплачував орендну плату за 2010-2014 роки, що є підставою для розірвання договору.

Задовольняючи позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обґрунтовано виходив із його доведеності, при цьому правильно зазначивши, що із умов укладеного договору вбачається, що відповідач прийняв зобов'язаня зі своєчасної сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, а надані відповідачем докази, зокрема, розписки та податкові документи не можуть бути належними і допустимими доказами на підтвердження факту сплати орендної плати за період

2010-2014 роки.

Доводи касаційної скарги з приводу того, що у порушення приписів

ст. 61 ЦПК України суди не звернули уваги на заочне рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 17 листопада 2011 року, в якому зазначено, що ОСОБА_4 отримала наперед орендну плату у розмірі 20 000 грн не заслуговують на увагу з огляду на те, що на таку обставину в судовому засіданні посилався ОСОБА_5, однак вказана обставина судовим рішенням не встановлена, а тому не може вважатись преюдиційною.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що судами правильно встановлено та належно перевірено обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення ухвалено із додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для їх зміни чи скасування немає.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судів першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних рішень.

Керуючись ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, яка діє від імені фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, відхилити.

Рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області

від 01 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Кіровоградської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.І. Амелін О.П. Касьян О.В. Попович