Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Томіленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, -

ВСТАНОВИВ:

23.08.2016 року представник скаржника ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеною скаргою, в якій просить суд: визнати бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту та розшуку з майна боржника незаконною та зобов'язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві зняти арешт та розшук з майна ОСОБА_1.

Скарга мотивована тим, що 23.03.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва виданий виконавчий лист по справі № 2-4616/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Райфайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором у розмірі 51510,48 грн. 18.08.2011р. стягувачем подано вищезазначений виконавчий лист до Дніпровського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві для виконання. 23.08.2011 року державним виконавцем ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві постановою ВП № 28282755 відкрито виконавче провадження. 12.07.2013р. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також постанову про розшук майна боржника, а саме транспортного засобу DAEWOO LANOS, 2006 р.в., ДНЗ НОМЕР_1. 12.12.2014р. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», проте рішення про зняття арешту та розшуку транспортного засобу боржника ОСОБА_1 винесено не було. Про те, що транспортний засіб арештований постановою ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві та знаходиться в розшуку боржник дізнався лише коли хотів реалізувати своє авто. Рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, боржником виконано у повному обсязі, що підтверджується довідкою банку. 14.07.2016 року представник боржника звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві із заявою про зняття арешту та розшуку з транспортного засобу боржника. Однак, головний державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві Торбинська О.М. безпідставно відмовила у задоволенні заяви, надавши письмову відповідь від 15.08.2016 року. Боржник вважає неправомірною бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо не зняття арешту з транспортного засобу боржника.

Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, представник заявника подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій скаргу підтримала в повному обсязі та просила її задовольнити.

Представник Дніпровського РВДВС м.Києва ГТУЮ у м.Києві в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті скарги до суду не направив.

Представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали скарги та матеріали цивільної справи №2-4616/10, приходить до наступного.

Згідно ст. 383 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби при виконанні судового рішення, прийнятого у відповідності з цим Кодексом, порушені їх права та свободи.

Згідно положень ч. 2 ст. 384 ЦПК України скарга подається до суду, що видав виконавчий документ.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30.12.2010 р. задоволено позов ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_5 про розірвання кредитного договору, стягненя заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на автомобіль (справа 2-4616/10, а.с.45-46)

23.03.2011р. представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» отримано виконавчий лист, про що є відмітка в довідковому листі по справі №2-4616/10.

23.08.2011р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №28282755 з виконання виконавчого листа №2-4616/10, виданого 23.03.2011р. Дніпровським районним судом м.Києва (а.с.22)

12.07.2013 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження у ВП №2882755, щодо виконавчого листа №2-4616/10, виданого 23.03.2011 та накладено арешт на все майно в межах суми звернення стягнення 51510,48грн., що належить ОСОБА_1 та заборону здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику (а.с.20).

Також, 12.07.2013р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про розшук майна боржника у ВП №2882755, щодо виконавчого листа №2-4616/10, виданого 23.03.2011 та оголошено у розшук транспортний засіб DAEWOO LANOS, 2006Р.В., днз НОМЕР_1 (а.с.18).

Арешт і вилучення майна боржника проводиться державним виконавцем у порядку, передбаченому ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до положення ч.1, ч. 2, ч. 3 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на дату винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника), арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, серед іншого, шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого бору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» (у відповідній редакції), у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов'язковою для виконання органами внутрішніх справ.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи з системного аналізу Закону України «Про виконавче провадження», Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, виконавчі дії можуть вчинятися лише в межах відкритого виконавчого провадження, а при закінченні виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається.

Як убачається з матеріалів справи, 12.12.2014 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві винесено постанову про повернення стягувачеві виконавчого листа №2-4616, виданого 23.03.2011р. Дніпровським районним судом м. Києва, на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.13).

Згідно зі ст. 385 ЦПК України скарга може бути подана до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод. Пропущений з поважних причин строк може бути поновлено судом.

Листом від 15.08.2016р. Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві повідомив представника заявника, що станом на 20.07.2016 р. вказаний виконавчий документ (виконавчий лист №2-4616, виданий 23.03.2011) до відділу на повторне виконання не надходив. Оскільки повернення виконавчого документа по п.7 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» - не передбачає зняття арешту та розшуку з майна боржника, а підстав для зняття арешту та розшуку з майна боржника відповідно до ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» немає, державний виконавець відмовив у задоволені заяви представника скаржника про зняття арешту та розшуку з майна боржника (а.с. 8.).

Оскільки представник заявника звернувся з даною скаргою до суду 23.08.2016р. (а.с.25-26), визначений статтею 385 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою не пропущено.

Відповідно до довідки, виданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» №Р1-В32/59-318 від 29.07.2014р., заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №014/2548/73/45759 від 19.09.2006р. - відсутня (а.с.10).

Згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника.

Проте, виконавчий документ було повернуто стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження» до звернення скаржника із заявою до ВДВС про зняття арешту та розшуку з майна.

У зв'язку з цим, суд не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_1 в частині заявлених вимог про визнання незаконною бездіяльності державного виконавця щодо не зняття арешту та розшуку з майна боржника.

Разом з тим, відповідно до частини 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

Враховуючи викладені вище встановлені судом обставини щодо фактичного виконання ОСОБА_1 рішення суду, за яким видано виконавчий лист, та відсутності заборгованості перед стягувачем, суд вбачає підстави для зняття арешту та розшуку з майна ОСОБА_1, накладених постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.07.2013р. та про розшук майна боржника від 12.07.2013р. в межах виконавчого провадження №28282755.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 210, 383-387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересована особа - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», на бездіяльність державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві - задовольнити частково.

Зняти арешт з майна ОСОБА_1 та заборону його відчуження, а також розшук транспортного засобу DAEWOO LANOS, 2006Р.В., днз НОМЕР_1, накладені постановами державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 12.07.2013р. та про розшук майна боржника від 12.07.2013р. в межах виконавчого провадження №28282755.

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення судового рішення, в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: