Справа № 715/380/16-ц
Провадження № 2/715/259/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року смт. Глибока

Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:

Судді Цуркана В.В.

за участю:

секретаря судового засідання Майщук С.В.

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Глибоцького районного суду Чернівецької області цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця», в особі регіональній філії «Львівська залізниця» до Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, виконавчого комітету Чагорської сільської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області про визнання незаконним і скасування рішення виконавчого комітету Чагорської сільської ради, державного акту на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та скасування запису у Поземельній книзі, суд -

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», в особі регіональній філії «Львівська залізниця» звернулося до суду із вищевказаним позовом обґрунтовуючи свої вимоги тим, що під час проведення інвентаризації земель приватним підприємством «Ріга», яке знаходяться у постійному користуванні ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Чагорської сільської ради було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0270га смуги відведення залізниці на 275км+422м до 275км+458м перебуває у власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6. Дана земельна ділянка була передана безоплатно у власність ОСОБА_7, рішенням Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, проте у зв'язку із смертю останнього право власності на спірну земельну ділянку була оформлена на ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, у зв'язку зі чим був виготовлений державний акт. Крім того, згідно вказаного державного акта співвласником спірної земельної ділянки є ОСОБА_6. Земельна ділянка, яка перетинається із смугою відведення залізниці зареєстрована в Державному земельному кадастрі за №:01:004:1157. Позивач просить визнати незаконним та скасувати рішення Чагорської сільської ради від 05.02.1998 року №14, державний акт на право власності на земельну ділянку, скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянкута зобов'язати відділ Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області скасувати запис у Поземельній книзі щодо земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_4, шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування.

Під час судового розгляду справи представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Чагорської сільської ради №14 від 05.02.1998 року, в частині передачі у приватну власність земельної ділянки, площею 0,34 га., ОСОБА_7

Ухвалою суду від 19.05.2016 року, було задоволено клопотання представника позивача та залучено виконком Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області до участі у справі в якості співвідповідача.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, а також вказав на те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв'язку із спливом строків позовної давності.

Представник відповідача відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області в судове засідання не з'явився, хоча своєчасно та в належному порядку був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_3 заперечила проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, щодо часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.68 ЗК України до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту.

Згідно ст.6 Закону України ''Про залізничний транспорт", ч.1 ст.23 Закону України «Про транспорт» передбачено, що до земель залізничного транспорту належать землі, надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту відповідно до чинного законодавства України.

Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу України, ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту.

Судом встановлено, що рішенням Чагорської сільської ради від 05.02.1998 року №14 було передано у приватну власність ОСОБА_7 земельну ділянку загальною площею 0,34 га, в тому числі: 0,25га обслуговування житлового будинку, господарський будівель та споруд та 0,09 га для ведення особистого селянського господарства (а.с. 12).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом серій НОМЕР_1 від 12.08.2008 року, ОСОБА_5 є спадкоємцем 2/3 частки спадкового майна ОСОБА_7

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом серій НОМЕР_2 від 12.08.2008 року, ОСОБА_6 є спадкоємцем 1/3 частки спадкового майна ОСОБА_7

Як вбачається з копії договору дарування частки земельної ділянки серії НОМЕР_3 від 24.06.2009 року, ОСОБА_5 подарувала 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0900га., кадастровий номер НОМЕР_4 ОСОБА_6.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_5, земельна ділянка площею 0,0900га., цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер НОМЕР_4 належала на праві спільної часткової власності ОСОБА_5 2/3 частки та ОСОБА_6, 1/3 частка. На копії вищевказаного державного акту приватним нотаріусом ОСОБА_8 зроблена відмітка, про те, що ОСОБА_5 подарувала свою частку ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області померла ОСОБА_5, що вбачається з її свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6.

При проведенні робіт ПП «Ріга» з інвентаризації земель ДТГО «Львівська залізниця», в адміністративних межах Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області було виявлено, що частина земельної ділянки площею 0,0270га смуги відведення залізниці на 275км+422м до 275км+458м перебуває у власності ОСОБА_9 та ОСОБА_6, яка передана їм у власність на підставі свідоцтва на спадщину за законом серії НОМЕР_1 та свідоцтва на спадщину за заповітом серій НОМЕР_2 від 12.08.2008 року.

Згідно «Плана границ отвода полосы участок Вадул-Сырет-Черновцы», ширина смуги відведення на ділянці 269км+000м до 293км+090м перегону становить 20-21м від осі колії.

Таким чином, площа перетину земельної ділянки відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_6в смузі відведення залізниці становить 0,0270га.

Відповідно до ст.68 Земельного Кодексу України, ст.11 Закону України «Про транспорт», ст.6 Закону України «Про залізничний транспорт», до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням, станціями з усіма будівлями і спорудами енергетичного, локомотивного, вагонного, колійного, вантажного і пасажирського господарства, сигналізації та зв'язку, водопостачання, каналізації; під захисними та укріплювальними насадженнями, службовими, культурно-побутовими будівлями та іншими спорудами, необхідними для забезпечення роботи залізничного транспорту. Такі землі призначені для виконання покладених на підприємства і організації залізничного транспорту завдань щодо експлуатації, ремонту, вдосконалення, забезпечення безпеки руху і розвитку об'єктів залізничного транспорту.

Позивач мав право на частину земельної ділянки в межах Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, яка належить ОСОБА_9та ОСОБА_6

Так, відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвода земель для железных дорог и использовании полосы отвода», затв. Міністерством шляхів сполучення СРСР 30.01.1963 року; «Положение о землях предоставленных транспорту», затв. Постановою СНК СССР 07.02.1933 року; «Об упорядочении отвода земель для железных дорог», затв. Постановою Ради Міністрів СРСР 27.01.1962 №83, інші нормативні акти та будівельні норми), вимоги щодо виготовлення та отримання державного акту не передбачалися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі, відповідно до п.п.54,55 «Общих начал землепользования и землеустройства» (Постанова ЦИК СССР 15.12.1928).

Оформлення прав органів шляхів сполучення на землі, що закріплювалися за ними, проводилося шляхом відведення за схемою згідно вищезазначених нормативних актів.

Дані обставини підтверджуються також і п.2 «Положення про землі транспорту», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 08 січня 1981 року за №24, де зазначено, що «размеры земельных участков, предоставляемых для указанных целей, определяются в соответствии с утвержденными в установленном порядке нормами или проектно-технической документацией».

В подальшому, при зміні законодавства та введення інституту державних актів в Земельних Кодексах, вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі.

Перебування у залізниці земельної ділянки також підтверджується довідкою Відділу Держземагенста у Глибоцькому районі, відповідно до якої станом на 01.01.2012 року, під об'єктами залізничного транспорту в с. Чагор, Глибоцького району, знаходиться площа 19,8га (а.с. 20).

Крім того, залізницею, як землекористувачем, сплачується земельний податок за дану земельну ділянку, що підтверджується довідкою державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» Чернівецька дистанція колії №28/891 від 12.08.2015 року за 2014 рік в сумі 25 709,37 гривень, а за шість місяців 2015 року - 19 473,20 гривень за земельну ділянку в межах смуги відведення ДТГО «Львівська залізниця», площею 21,02 га., на території Чагорської сільської ради Глибоцького району Чернівецької області, по ВП «Чернівецька дистанція колії».

Право постійного землекористування є безстроковим і може бути припинене лише з підстав, передбачених ст.141 Земельного кодексу України, перелік яких є вичерпним.

Відповідно до ч.2 ст.149 Земельного кодексу України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень.

Однак, вилучення ділянки у встановленому порядку у залізниці не проводилося. Крім того, залізниця, як суміжний користувач, не погоджувала ні проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі, погодження на вилучення земельної ділянки не надавала.

Відповідно до п.6 ч.4 ст.84 Земельного кодексу України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, землі під державними залізницями, а отже, відповідач Чагорська сільська рада Глибоцького району Чернівецької області не мала правових підстав виносити згадане рішення про передачу у власність земельної ділянки, яка накладається з смугою відведення залізниці.

Згідно п.5 Постанови Верховної Ради України №562 від 18.12.1990 року «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю чи землекористування. Пунктом 6 Постанови Верховної Ради Української PCP «Про земельну реформу»(зі змінами та доповненнями) визначено, що землекористувачі повинні до 01.01.2008 року оформити право власності або право користування землею.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року у справі №5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу X «Перехідні положення»Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності або право користування, визнані неконституційними.

Таким чином, оформлення права постійного користування відповідно до норм Земельного кодексу України, на землі, які фактично перебувають у користуванні залізниці, не є обмеженими у часі.

Згідно п.3 ст.152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Частина 1 ст.155 Земельного кодексу України передбачає, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В даному випадку підставою звернення до суду є порушення права користування земельною ділянкою в результаті протиправних дій відповідачів.

Згідно ч.1 ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а відповідно до ч.2 п.10 цієї статті способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Крім цього, відомості про землі, їх власників та користувачів вносяться до Державного земельного кадастру відповідно до підпунктів 1-16 п.24 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, ведення якого згідно п.4 Порядку здійснює Держгеокадастр України та його територіальні органи, до складу яких відповідно до п.5 Порядку входять державні кадастрові реєстратори.

До набрання чинності вищевказаним Порядком, такі відомості вносились до Поземельної книги-згідно із Порядком ведення Поземельної книги, затвердженим постановою Кабінет-Міністрів України від 09.09.2009 № 1021.

Відповідно до п.п.60-61 Порядку ведення Державного земельного кадастру запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей пре його скасування.

Разом з тим, як вбачається з відповіді відділу Держгеокадастру у Глибоцькому районі Чернівецької області від 11.05.2016 року, не має створений запис у поземельній книзі на земельну ділянку за кадастровим номером 01:004:1157, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» орган державної реєстрації прав проводить державну реєстрацію прав та їх обтяжень або відмовляє у їх реєстрації, забезпечує ведення Державного реєстру прав.

Відповідно до ст.26 вказаного Закону у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до п.41 Постанови Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 р. №1141 Державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що спірна земельна ділянка відповідачів, частково накладається на землі позивача, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково.

Під час судового розгляду, представник відповідача Коровійської сільської ради подав клопотання про застосування строків позовної давності, посилаючись на те, що позивачу про факт перекриття спірної земельної ділянки земель залізниці було відомо ще з листопада 20123 року, про що свідчить лист відокремленого підрозділу «Івано-франківська дирекція» залізничних перевезень» №424-10 від 22.10.2012 року.

Так, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Разом з тим, стаття 264 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дій, що свідчать про визнання нею свого боргу чи іншого обов'язку.

Представником позивача надано суду копію витягу з рішення Чагорської сільської ради від 10.06.2013 року з якого вбачається, що було заслухано заяву ОСОБА_6, яка просила надати дозвіл на зміну конфігурації земельної ділянки, площею 0,0900 гаю, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства із зміною площі з метою виходу за межі земель Львівської залізниці, при цьому дана заява була задоволено сільською радою.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6 подавши таку заяву сільській раді фактично вчинила дій, які свідчать про те, що вона визнала, що її земельна ділянка частково накладалась на землі залізниці, і мала намір усунути цю накладку, проте цього не зробила, а тому перебіг позовної давності був перерваний.

Таким чином, заява представника відповідача про застосування строку позовної давності не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст.68 ЗК України, ст.11 Закону України "Про транспорт", ст.23 Закону України "Про залізничний транспорт", п.п. 54, 55 Загальних засад землекористування і землеустрою, затверджені ЦВК СРСР від 15 грудня 1928 року, керуючись ст.ст.3, 8, 10, 11, 15, 60, 61, 79, 84, 88, 179, 212-215 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Чагорської сільської ради від 05.02.1998 року за №14 в частині передачі ОСОБА_7 у приватну власність земельну ділянку площею 0,09 га для ведення особистого селянського господарства, що розташоване в селі Чагор, Глибоцького району, Чернівецької області, яка частково накладається на землі ПАТ «Львівська залізниця» .

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №429983 від 15.05.2009 року виданий гр. ОСОБА_5 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом, загальною площею 0,0900га, та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер НОМЕР_4, яка розташована в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства.

В задоволенні позовної вимоги про скасування запису у Поземельній книзі - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Чернівецької області через Глибоцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини в той же строк, з моменту отримання копії рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: