УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Умнової О.В., Колодійчука В.М., Фаловської І.М.,
розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Перший Український МіжнароднийБанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа: служба у справах дітей Черкаської міської ради, про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет іпотеки, за касаційною скаргою ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2011 року позивач - публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний банк» звернувся до суду з позовом, вимоги якого уточнив в ході розгляду справи, просив стягнути з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 51653,61 доларів США та 125938,71 грн; звернути стягнення на предмет іпотеки - належну ОСОБА_6 на праві приватної власності двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, шляхом реалізації її на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності.

Позов мотивовано тим, що 2 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 29 000 доларів США зі сплатою 14,49 % річних з кінцевим строком повернення до 2 червня 2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 2 червня 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, предметом якої була квартира АДРЕСА_1, належна останній на праві власності. Оскільки позичальник та майновий поручитель не виконували взяті на себе зобов'язання за цими договорами, на вимоги банку не реагували, утворилась заборгованість у розмірі 51 653,61 доларів США та 125 938,71 грн.

Справа розглядалась судами неодноразово.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість за кредитним договором від 2 червня 2008 року у розмірі 51 653,61 доларів США та 125 938,71 грн. Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 2 червня 2008 року, а саме: квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, та за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище майна задоволено вимоги ПАТ «ПУМБ» до ОСОБА_5 за кредитним договором від 2 червня 2008 року, що складає 51 653,61 доларів США та 125 938,71 грн. Визначено спосіб реалізації зазначеного вище майна. Стягнуто солідарно з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПУМБ» судові витрати у розмірі 1 954 грн.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року залишено без змін.

Представник ОСОБА_6, не погоджуючись з даними рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та порушення норм процесуального права просить їх скасувати в частині

визначення способу реалізації зазначеної квартири шляхом продажу на прилюдних торгах в рамках виконавчого провадження за початковою ціною реалізації, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та частині солідарного стягнення з ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь ПАТ «ПУМБ» судових витрат у розмірі 1 954 грн та передати справу в цій частині на новий розгляд до суду першої інстанції.

Дослідившиматеріали цивільної справи, перевіривши в заявлених межах доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційну скаргу слід відхилити, виходячи з наступного.

Згідност. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Колегією суддів встановлено та вбачається з матеріалів справи, що оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд дав належну оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції. Належним чином перевірив встановлені судом фактичні обставини справи з урахуванням зібраних доказів та дійшов правильного висновку щодо відсутності правових підстав для його скасування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 2 червня 2008 року між банком та ОСОБА_5 було укладено кредитний договір, за умовами якого позичальник отримав кредит у розмірі 29 тис. доларів США зі сплатою 14,49 % річних з кінцевим строком повернення до 2 червня 2018 року. На забезпечення виконання зобов'язань за цим договором 2 червня 2008 року між банком та ОСОБА_6 було укладено договір іпотеки, предметом якої була квартира АДРЕСА_1, належна останній на праві власності. Оскільки позичальник та майновий поручитель не виконували взяті на себе зобов'язання за цими договорами, на вимоги банку не реагували, утворилась заборгованість у розмірі 51 653,61 доларів США та 125 938,71 грн.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції,з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_5 не виконував взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а тому порушене право позивача підлягає захисту, крім стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за цим договором, також шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний ОСОБА_6, оскільки іпотекодавець і боржник є різними особами.

Доводи представника ОСОБА_6, щодо необхідності зазначення в рішенні суду початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації спростовуються резолютивною частиною рішення місцевого суду, яка відповідає вимогам статті 39 Закону України «Про іпотеку» та положенням пункту 4 частини 1 статті 215 ЦПК.

Місцевий судзадовольняючи позов про звернення стягнення на предмет іпотеки, враховуючи роз'яснення Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ викладенні у п. 42 Постанови № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30 березня 2012 року, обґрунтовано та правомірно, зазначив що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності /незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Висновки судів попередніх інстанцій узгоджуються з правовою позицією, висловленою Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1205цс15від 23 грудня 2015 року.

При вирішенні даної справи судами першої та апеляційної інстанцій правильно визначений характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

Слід зазначити, що апеляційний суд переглядаючи рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року, виконав вимоги ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09 вересня 2015 року.

Інші доводи касаційної скарги не дають підстав для встановлення неправильного застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновків суду, обґрунтовано викладених в мотивувальних частинах оскаржуваних рішень.

За таких обставин, правові підстави для скасування оскаржуваних рішень відсутні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 в особі представника ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2014 року, ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Умнова
В.М. Колодійчук І.М. Фаловська