У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

ЗакропивногоО.В., Коротуна В.М., Нагорняка В.А.

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування, зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_4 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування, за касаційною скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія») про стягнення суми страхового відшкодування.

Позивачка посилалась на те, що 04 серпня 2014 року на Південному шляхопроводі в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобіля «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, яким керувала ОСОБА_4, та автомобіля «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року ОСОБА_6 було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП України, та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Внаслідок ДТП ОСОБА_4, було заподіяно майнову шкоду.

15 червня 2015 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - ПрАТ «УПСК») перерахувало ОСОБА_4 26 531 грн 03 коп. страхового відшкодування.

ОСОБА_4 просила стягнути на її користь з відповідача доплату суми страхового відшкодування у розмірі 23 468 грн 97 коп., втрати від інфляції у сумі 15 061 грн 75 коп., відсотки за користування коштами у розмірі 410 грн 96 коп., пеню у розмірі 1 041 грн 64 коп. та судові витрати.

ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» подало до суду зустрічний позов до ОСОБА_4 про стягнення помилково розрахованого страхового відшкодування та помилково сплаченої пені.

Вказувало на те, що ОСОБА_4 мала технічну можливість запобігти зіткненню, а її дії не відповідають технічним вимогам 13.3 ПДР і знаходяться у причинному зв'язку із настанням ДТП.

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року, в задоволенні позовів відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно зі ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження судового рішення може бути неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судами встановлено, що 01 березня 2014 року між ПрАТ «КЕВРЗ» та ПрАТ «УПСК» було укладено Поліс обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/7250708, яким був застрахований автомобіль «Камаз», державний номерний знак НОМЕР_2. Згідно з цим полісом сума страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну, становить 50 тис. грн.

04 серпня 2014 року в м. Києві на Південному шляхопроводі внаслідок ДТП автомобіль «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1, отримав механічні ушкодження.

05 серпня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою-повідомленням про ДТП.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 15 серпня 2014 року встановлено, що 04 серпня 2014 року на Південному мосту в м. Києві сталося ДТП за участю автомобіля «Мерседес», яким керувала ОСОБА_4, та автомобіля «Камаз», яким керував ОСОБА_6 Транспортні засоби отримали механічні ушкодження. Зазначеною постановою ОСОБА_6 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог Правил дорожнього руху України знаходиться у прямому причинному зв'язку з даною ДТП та її наслідками.

Відповідно до звіту з оцінки транспортного засобу № 2134 від 07 серпня 2014 року про оцінку автомобіля «Мерседес», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля внаслідок пошкодження при ДТП, становить 27 031 грн 03 коп.

05 грудня 2014 року ОСОБА_4 звернулася до ПрАТ «УПСК» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Листом № 816/18 від 02 березня 2015 року ПрАТ «УПСК» відмовило ОСОБА_4 у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на відсутність підстав для визнання події, що відбулась, страховим випадком та виплати страхового відшкодування.

Позивач за первісним позовом звернулася до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, зі скаргою на дії страхової компанії.

В подальшому ПрАТ «УПСК» було прийнято рішення виплатити ОСОБА_4 страхове відшкодування у розмірі 26 531 грн 03 коп., без врахування франшизи у розмірі 500 грн.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 22 Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, правильно виходив із того, що вартість ремонтно-відновлювальних робіт визначено звітом з оцінки транспортного засобу, який відповідає ОСОБА_6 товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, яка затверджена наказом Міністерства юстиції України, Фондом державного майна України.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суди правильно виходили із того, що винним у ДТП за постановою суду визнано ОСОБА_6, а вина ОСОБА_4 судом не встановлена, позивачем доказів вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення суду не надано.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою і наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначених судових рішень.

Неправильного застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права при розгляді даної справи судами не вбачається.

Керуючись ст. ст. 332, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 09 грудня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Закропивний О.В. Коротун В.М. Нагорняк В.А.