У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Нагорняк В.А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» Татарбунарського району про визнання права власності на капітальну будівлю,

встановив:

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зазначеним позовом, просив суд визнати за ним право власності на капітальну будівлю свинарника-маточника, розташованого на території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, посилаючись на те, що 09 січня 2014 року він отримав свідоцтво про право власності на майновий пай (майновий сертифікат) члена КСП ім. Калініна, правонаступником якого є сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос».

Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 08 жовтня 2014 року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на капітальну будівлю свинарника-маточника, інвентарний номер 1-1, балансовою вартістю 27 352 грн, розташованого території Жовтоярської сільської ради Татарбунарського району Одеської області.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 29 березня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано, в позові відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення апеляційного суду і залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, керуючись ст. ст. 328, 386 ЦК України, виходив із того, що нерухоме майно, на яке претендує позивач, нікому не виділено, на нього не претендують інші особи, які мають майнові паї, а позивач має право власності на майновий пай, проте не може реалізувати його через неможливість скликання загальних зборів.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у позові, суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що суд не вирішив питання про залучення до участі у справі особи, за якою зареєстровано право власності на Ѕ частину спірної будівлі.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваного рішення не дають підстав для висновку, що судомпри розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судового рішення.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Колос» Татарбунарського району про визнання права власності на капітальну будівлю.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ В.А. Нагорняк