Справа №504/4446/15-ц
№2/504/595/2016
Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:
судді Рідник І.Ю.
секретарів Твардовського О.В., Сокурцової Т.О., Мельникової В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Комінтернівське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» в особі філії Центру нерухомості «Комінтернівський» про стягнення суми авансу,
В судовому засіданні позивач та її представники за довіреністю ОСОБА_2 і ОСОБА_3 уточнені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечували. В обґрунтування позову представник позивача ОСОБА_4 послалася на наступне.
Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином /а.с.28-29,46,47/, причину неявки суду не повідомив. За зазначених вище обставин, суд, зі згоди сторони позивача, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України.
Вислухавши позивача, представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд частково задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного.
Згідно ст.15 ЦК, ст.3 ЦПК кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.
Відповідно до ст.ст.10,11 ЦПК цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, а суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ч.1 ст.202 ЦК правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.
Статтею 207 ЦК визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ст.570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних із нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечена його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних із боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.
Отже, положеннями статей 570, 571 ЦК України передбачено, що правила про залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення суми завдатку застосовується в таких випадках, коли між сторонами укладено договір, проте він не виконується з вини однієї із сторін.
У разі коли сторони лише домовились про укладення договору, але відповідно його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавалися.
Таким чином, стороною позивача доведено, що покупцем нерухомого майна ОСОБА_1 у підтвердження свого наміру у майбутньому укласти з продавцем цього нерухомого майна договору купівлі-продажу через посередника відповідача по справі, були здійснені авансові платежі.
За таких обставин, вимоги позивача про стягнення на її користь з відповідача сплаченої суми авансу, тобто гарантійного платежу за майбутній договір купівлі-продажу нерухомого майна, є обґрунтованими і таким, що підлягають задоволенню.
Згідно зі ст.192 ЦК гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в України у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.533 ЦК грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.
Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.
Вимога позивача про застосування до правовідносин, що виникли між сторонами, положень, які регулюють зобовязання за договором позики, кредиту та банківського вкладу, не ґрунтується на вимогах закону та задоволенню не підлягають.
Вимога про відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем позивачу своїми неправомірними діями, підлягає частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичної чи юридичної особі моральної шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції України або випливає з її положень; у випадках, передбачених законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобовязань, які підпадають під дію закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобовязання і передбачають відшкодування моральної шкоди.
Як пояснила суду позивач, із-за невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань про надання їй послуг як покупцю обєкта нерухомого майна щодо правової підготовки цього обєкта до продажу та неправомірною відмовою в подальшому повернути їй сплачену суму авансу, у звязку з тим, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладено не було, вона перенесла значні моральні страждання, нею було втрачено нормальні життєві звязки, що потребувало від неї додаткових зусиль для організації свого життя та життя її сімї.
Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди завданої відповідачем позивачу, суд враховує характер правопорушення, ступень вини відповідача, позбавлення можливості позивача тривалий час створити належні житлово-побутові умови для себе і членів своєї сімї, що негативно впливало на її психологічний стан та завдавало душевного болю. За таких обставин, враховуючи вимоги розумності і справедливості при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд визначає суму в розмірі 3000 (три тисячі) гривень.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Керуючись ст.ст. 10,11,88,209,212- 215 ЦПК України, суд
в и р і ш и в:
Уточнений позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Атланта» про стягнення суми авансу, індексу інфляції, 3% річних та моральної шкоди задовольнити частково.
В решті вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданої протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга позивачем на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя