04.10.2016 року Провадження №2/425/704/16
Справа №425/2637/16-ц
м.Рубіжне Луганської області
Рубіжанський міський суд Луганської області у складі:
головуючого судді Овчаренко О.Л.
при секретарі Гайворонській І.В. за участі прокурора Лавриненко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рубіжне цивільну справу за позовом Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав,
Служба у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області звернулась до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначила, що ОСОБА_1 є матір,ю ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Батько дитини ОСОБА_3 15.03.2015 року помер. ОСОБА_2 із матір,ю та бабусею зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2. Але за даною адресою фактично проживали неповнолітня ОСОБА_2 та її бабуся ОСОБА_4, яка померла у 2016 році. Мати дитини вже протягом пяти років проживає окремо від доньки зі своїм співмешканцем ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1. З 07.11.2007 р. до червня 2016р. неповнолітня ОСОБА_2 навчалася в КЗ «РНРЦ »Кришталик». На теперішній час вступила до Рубіжанського політехнічного коледжу ім. О.Є. Порай - Кошиці. За час навчання ОСОБА_2 в КЗ «РНРЦ «Кришталик» її мати активної участі у житті дитини не приймала, проблемами та успіхами навчальної діяльності доньки не цікавилась. Повністю вихованням та матеріальним забезпеченням ОСОБА_2 займалася бабуся ОСОБА_4 Частіше батьківські збори відвідувала бабуся, пояснюючи відсутність матері зайнятістю або поганим самопочуттям. У звязку зі смертю ОСОБА_4 дитина фактично залишилась на самоті та без матеріальної підтримки, тому ОСОБА_2 звернулась до Служби у справах дітей з проханням позбавити батьківських прав її матір. Мати дитини матеріально доньці не допомагає, проживати спільно з донькою за місцем реєстрації не бажає. Дитина не може проживати із матір,ю та її співмешканцем, так як вони часто бувають у нетверезому стані, сваряться, в квартирі антисанітарні умови, збираються сторонні особи. Мати дитини постійно отримувала соціальні виплати на доньку, щомісячно в середньому 1900 грн., але гроші витрачала тільки на себе та на співмешканця. Також ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП за злісне невиконання батьківських обовязків відносно доньки ОСОБА_2. На даний час ОСОБА_2 проживає у тітки ОСОБА_6, яка створила гарні умови для проживання та виховання дитини. У зв,язку з тим, що відповідачка ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов,язків, не проживає та не хоче проживати разом з донькою, не забезпечує її матеріально, не цікавиться її здоров,ям та навчанням, позивач просить суд позбавити батьківських прав ОСОБА_1 відносно її неповнолітньої доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Додатково представник позивача суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов,язків відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_2 02.06.2016 року до Служби у справах дітей звернулась неповнолітня ОСОБА_2 з питання проведення профілактичної бесіди з її матар,ю, яка не виконує свої батьківські обов,язки. Службою у справах дітей було встановлено, що відповідачка тривалий час ніякої матеріальної допомоги своїй неповнолітній дочці ОСОБА_2 не надає, не проживає з дитиною більше п,яти років, пиячить, вихованням не займається, долею дитини не цікавиться. Дівчинка останні роки жила з бабусею ОСОБА_4, яка померла в липні 2016 р. Матеріально дитину утримувала її бабуся, також матеріально дівчинці допомагала її рідна тітка ОСОБА_6 Тільки іноді, коли про це просила бабуся дівчинки, відповідачка могла дати якісь гроші дитині. Поки дитина жила з бабусею, то питання щодо позбавлення відповідачки батьківських прав не порушувалось. Відповідачка іноді приходила до в КЗ «РНРЦ «Кришталик» школи, де навчалась її дочка. Але всі питання щодо навчання, виховання дитини вирішувала бабуся. Якщо відповідачка і приходила до навчального закладу, то з бабусею дівчинки. Зі слів класного керівника навчального закладу відомо, що долею дитини, її навчанням мати не цікавилась. Коли працівники Служби у справах дітей вийшли за місцем проживання відповідачки, то встановили, що вона живе зі співмешканцем. По зовнішньому вигляду обох можна зробити однозначний висновок, що вони зловживають спиртним. В квартирі, де проживає відповідачка, відбулась пожежа, стеля чорного кольору, стіни обідрані, наявний запах цигаркового диму. В квартирі немає ліжка для дитини, місця для навчання. Загалом в квартирі, де живе відповідачка, умов для проживання дитини немає. На питання, чому не живе з дитиною, відповідачка нічого не відповіла. Коли ОСОБА_2 приходить до матері додому, то остання двері квартири не відчиняє. Відповідачка часто буває в нетверезому вигляді і може заснути, а залишатись зі співмешканцем, який може бути агресивним, для дитини небезпечно. Вважає, що проживання дитини з матір,ю та її співмешканцем в таких умовах є недоцільним. Представники Служби у справах дітей проводили з відповідачкою профілактичну бесіду, але безрезультатно. ОСОБА_2 знов звернулась до Служби у справах дітей після смерті бабусі, бо не мала коштів для існування, оскільки відповідачка їй матеріально не допомагала. ОСОБА_7 до Служби з рідною тіткою ОСОБА_6, яка написала заяву про надання їй дозволу на проживання ОСОБА_7 у неї та здійснення за племінницею належного догляду. З тих пір дитина живе у тітки, на що Службою у справах дітей надано відповідний дозвіл. 29.07.2016 року ОСОБА_2 звернулась до Служби у справах дітей з заявою, в якій просила порушити питання про позбавлення її матері ОСОБА_1 батьківських прав. Після цього представники Служби у справах дітей ходили додому до відповідачки, телефонували, але безрезультатно. На теперішній час ОСОБА_2 навчається в коледжі, мати ій ніяк не допомагає, долею її не цікавиться. Допомагає дівчинці ОСОБА_6, яка не заперечує, щоб в подальшому дитина проживала з нею. Відповідачка попереджена про те, що може бути позбавлена батьківських прав. Відповідачка приходила до служби, де з нею проводилась бесіда і надала 03.08.2016 року заяву, в якій зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав.
Прокурор в судовому засіданні підтримала позовні вимоги Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради та просила їх задовольнити. В судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, пояснила, що відповідачка ОСОБА_1 є її матір,ю, яку останній раз вона бачила у Службі у справах дітей 03 серпня 2016 року. Вони з матір,ю не спілкувались, матір до неї навіть не заговорила. А з січня по серпень 2016 року вона матір взагалі не бачила, до школи, додому до неї матір не приходила. Раніше вона намагалась якось поговорити з матір,ю, але телефону в неї немає, а двері квартири їй мати не відчиняє, хоча вона неодноразово до неї приходила. З відповідачкою вона не живе разом з 2009 року, весь час вона жила з бабусею, яка влітку 2016 року померла. Коли мати познайомилась зі своїм співмешканцем, вона пішла жити до нього. Співмешканець матері буває часто пяний, агресивний. Мати не бажає жити з нею. Матір самостійно не допомагала їй матеріально, тільки якщо її про це просили, і то не завжди. З лютого 2016 року відповідачка взагалі ніякої допомоги, в тому числі і матеріальної, їй не надавала. На теперішній час вона живе з тіткою ОСОБА_6 та її родиною. У ОСОБА_6 вдома для неї створені гарні умови для проживання і навчання, у неї з тіткою та її родиною гарні стосунки. Матір не вітає її зі святами, з днем народження. Вона добре все обміркувала і вирішила, що хоче, щоб її матір позбавили відносно неї батьківських прав.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення(а.с.21,28). Заяви про розгляд справи в її відсутність та заперечень проти позову суду не надала.
Відповідно до ч.4 ст. 169, 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача на підставі доказів, які додані до справи, та ухвалити заочне рішення.
04 жовтня 2016 року згідно ст. 225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
Судом для встановлення фактів, які обґрунтовують заявлені вимоги та мають значення для вирішення справи, в порядку ст.ст.50, 63, 180 ЦПК України була допитана свідок ОСОБА_6, яка суду пояснила, що відповідачка ОСОБА_1 - її рідна сестра, з якої вона не підтримує жодних відносин. ОСОБА_2 - її племінниця. Декілька років тому відповідачка познайомилася з чоловіком. Спочатку відповідачка жила два роки то зі співмешканцем, то з дочкою ОСОБА_8. Потім, приблизно, чотири роки тому відповідачка стала жити зі співмешканцем, а ОСОБА_2 залишилась жити з бабусею ОСОБА_4 Всі кошти, які мала відповідачка, вона витрачала на себе і співмешканця, повністю перестала спілкуватися з донькою. Про те, що потрібно допомагати матеріально доньці, відповідачка навіть не думає. Коли бабуся просила гроші для ОСОБА_2, то відповідачка могла інколи їх дати, але це було дуже рідко. Тільки бабуся займалася вихованням та навчанням дитини. ОСОБА_4 в липні 2016 року померла, але відповідачка навіть не була на похороні своєї матері, хоча вона, ОСОБА_6 повідомила сестру про смерть матері. ОСОБА_8 на теперішній час живе у неї і до повноліття буде жити в її сім,ї, а потім - як сама вирішить. Натепер вона матеріально допомагає ОСОБА_2 чим може.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, неповнолітньої ОСОБА_2, свідка ОСОБА_6, думку прокурора, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_3 та ОСОБА_1, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.6).
ОСОБА_3 15 березня 2015 року помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.12).
Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 18.07.2016 року №2016792 ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.5).
Згідно актів обстеження житлово-побутових умов від 03.06.2016 р. та 09.06.2016 р. в квартирі за адресою: АДРЕСА_2, в якій проживали неповнолітня ОСОБА_2 та її бабуся ОСОБА_4, створено задовільні умови для проживання дитини. Наявне окреме спальне місце, місце для навчання дитини, наявні всі необхідні продукти харчування (допомагає ОСОБА_6А.). ОСОБА_1 не проживає за вказаною адресою, проживає протягом восьми років у співмешканця за адресою: м.Рубіжне, вул.Будівельників, 29/1. (а.с.10,10-оборотна сторона).
ОСОБА_4 08 липня 2016 року померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.33).
З актів обстеження житлово-побутових умов від 09.06.2016 р. та 14.06.2016 року квартири за адресою: АДРЕСА_3, в якій мешкають відповідачка ОСОБА_1 та її співмешканець ОСОБА_9, вбачається, що умов для проживання дитини ОСОБА_1 не створила. Дочка ОСОБА_2 з матір,ю не проживає. При відвідуванні ОСОБА_1поводила себе агресивно, кричала, перебувала у стані алкогольного сп,яніння (а.с.11,11-оборотна сторона). Згідно характеристики, наданої 06.06.2016 р. Комунальним закладом „Рубіжанський навчально - реабілітаційний центр „Кришталик, ОСОБА_2 навчалася даному закладі з 07.11.2007 року. Під час навчання завжди дитина була чиста, охайна, доглянута, мала все необхідне шкільне приладдя. Вихованням дитини займалася бабуся ОСОБА_4, яка постійно підтримувала зв,язок з класним керівником та вчителями, завжди знала про всі проблеми дівчинки. Бабуся постійно відвідула батьківські збори. Мати дитини ОСОБА_1 ніякої автивної участі в життті дівчини не проявляла, проблемами та успіхами навчальної діяльності доньки не цікавилась. З класним керівником зв,язок підтримувала дуже рідко, частіше в телефонному режимі. (а.с.8)
12.07.2016 року ОСОБА_6 звернулась до начальника Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради з заявою про надання дозволу на проживання її неповнолітньої племінниці ОСОБА_2 з нею за адресою: м.Рубіжне, вул.30 років Перемоги, 14/31, та взяла на себе відповідальність за життя та здоров,я дитини (а.с.16)
З інформації, наданої ВП „Рубіжанський політехнічний коледж імені ОСОБА_10 Луганського національного університету імені ОСОБА_11 від 03.10.2016р. №01-4/385, вбачається, що ОСОБА_2 зарахована до ліцію і є студенткою першого курсу. ОСОБА_8 жодного разу ліцей не відвідувала, навчанням та життям дитини не цікавиться. В даний час відвідує навчальний заклад тітка ОСОБА_2 - ОСОБА_6, яка приймає участь в особистому житті дитини. Куратор групи та психолог відвідували матір ОСОБА_1 за місцем проживання, але двері ніхто не відчинив (а.с.35).
Отже, в суді встановлено, що неповнолітня ОСОБА_2 на даний час проживає разом з рідною тіткою ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_4, яка займається вихованням та утриманням дитини.
В своїй заяві від 03.08.2016 року на адресу начальника Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради ОСОБА_1 зазначила, що не заперечує проти позбавлення її батьківських прав відносно її доньки ОСОБА_2 (а.с.16-оборотна сторона). 05.09.2016р. постановою Рубіжанського міського суду ОСОБА_1 визнана винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за невиконання передбачених законодавством батьківських обовязків щодо виховання своєї дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Зазначена постанова набрала законної сили ( а.с.32).
Служба у справах дітей у своєму висновку від 22.08.2016р. №280 зазначила, що у зв,язку з тим, що мати ОСОБА_1 тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов,язків, не проживає не хоче проживати разом з донькою, не забезпечує її матеріально, не цікавиться здоров,ям та навчанням, вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно доньки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що відповідає інтересам дівчинки (а.с.7).
Згідно ч.ч.2-5 ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності з п.2 ч.1 ст.164 СК України батьки дитини, чи один з них, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.
Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в суді безперечно встановлено, що відповідачка самоусунулася від виховання своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, тривалий час з дитиною не проживає, свідомо не піклується про її стан здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не забезпечує її матеріально, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та розвитку своєї неповнолітньої дитини, у зв'язку з чим суд приходить до висновку, що є в наявності всі підстави для позбавлення відповідачки ОСОБА_1 батьківських прав відносно її неповнолітньої дочки ОСОБА_2. Окрім того, ч.3 ст.166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Частиною 3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Керуючись ст.ст.5-11, 60, 209, 212-215, 292 ЦПК України, на підставі ст.ст. 150, 164,166,181,182 СК України, суд
Позовні вимоги Служби у справах дітей Рубіжанської міської ради Луганської області до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав задовольнити.
Копію заочного рішення надіслати відповідачу не пізніше п'яти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватись з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя О.Л.Овчаренко