Справа №591/5345/15-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Кривцова Г.В.
Номер провадження 22-ц/788/1041/16 Суддя-доповідач - Ткачук С. С.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Ткачук С. С.,

суддів - Гагіна М. В. , Попруги С. В.

за участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою публічного акціонерного товариства «ОТП Банк»

на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 квітня 2016 року

у справі за позовом публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором та

за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» про визнання додаткового договору до договору поруки недійсним,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19.04.2016 року призначено в справі судову почеркознавчу експертизу і доручено її проведення експертам експертної установи Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, що розташоване в м. Київ, вул. Смоленська, 6., строк проведення експертизи встановлено до 27.05.2016 року і вирішено питання на час проведення експертизи зупинити провадження у справі.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням в частині зупинення провадження у справі на час проведення експертизи публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність, подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу місцевого суду в частині зупинення провадження та судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на відповідачів.

Доводи апеляційної скарги мотивує тим, що відповідно до положень ст. 202 ЦПК України зупинення провадження у зв'язку з проведенням експертизи є правом, а не обов'язком суду. За таких обставин, суд має мотивувати у судовому рішенні яким чином поставлені на експертизу питання унеможливлюють розгляд справи до отримання висновку експерта, що не було зроблено судом при постановленні оскаржуваної ухвали.

Вказує, що оскаржуваний договір до договору поруки не містить жодних положень, якими вмотивовані первісні позовні вимоги про стягнення боргу, тобто його визнання недійсним жодним чином не вплине на суму заявлених позовних вимог та обсяг відповідальності поручителя.

Крім того, зазначає, що представник відповідача мотивувала проведення експертизи тим, що вказаний договір, призвів до збільшення обсягу відповідальності поручителя, проте ще додатковим договором № 2 від 19.05.2014 року, факт підписання якого поручителем не оскаржується, було визначено, що зміни розміру боргових зобов'язань божника, у тому числі їх збільшення, забезпечуються порукою в їх повному розмірі без укладання будь-яких додаткових договорів. Більше того, у день укладення оскаржуваного додаткового договору до договору поруки, з позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору, яким навпаки встановлено пільги по виконанню кредитних зобов'язань.

В судому засіданні представник банку доводи апеляційної скарги підтримав і просив задовольнити.

Відповідачі про час та місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як вбачається з цивільної справи, ОСОБА_4 було подано до суду письмове клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи (а.с. 232-233), а також аналогічне клопотання було заявлене її представником - ОСОБА_5 в судовому засіданні 19.04.2016 року.

Доводи вказаного клопотання ОСОБА_4 та її представник обґрунтовували тим, що в Додатковому договорі № 3 від 22.08.2014 року до Договору поруки № SR-C00/406/2008, який ОСОБА_4 у зустрічному позову просить визнати недійсним, підпис від імені поручителя ОСОБА_4 - не належить їй, так як вказаний Додатковий договір № 3 від 22.08.2014 року вона не підписувала, і не знала про його існування.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 202 ЦПК України суд може за заявою особи, яка бере участь у справі, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках призначення судом експертизи.

Згідно з п. 33 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року № 2 застосовуючи пункти 2, 3, 5 частини першої ст. 202 ЦПК відповідно про зупинення провадження у зв'язку із захворюванням сторони, перебуванням її у службовому відряджені чи призначенням судом експертизи, суд повинен виходити з того, що у таких випадках відповідно до змісту ст. 157 ЦПК провадження у справі може бути зупинено, якщо передбачається, що зазначена відсутність сторони або проведення експертизи триватиме понад установлені строки розгляду справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі, а справи про поновлення на роботі, про стягнення аліментів - одного місяця.

Таким чином, оскільки суд першої інстанції обмежений процесуальними строками при розгляді справи, а проведення експертизи зазвичай потребує значного проміжку часу, то зупинення провадження у справі у разі призначення експертизи зумовлює уникнення порушення таких строків.

Враховуючи викладене, суд на законним підставах застосував процесуальну норму закону враховуючи те, що для проведення експертизи до експертної установи згідно ухвали суду направляються матеріли справи.

Доводи апеляційної скарги про невмотивованість оскаржуваної ухвали в частині зупинення провадження не заслуговують уваги, оскільки відсутність таких мотивів не виплинуло на правильність по суті прийнятого місцевим судом рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що оскаржуваний договір до договору поруки не містить жодних положень, якими вмотивовані первісні позовні вимоги про стягнення боргу та про те, що додатковим договором до договору поруки № 2 від 19.05.2014 року, факт підписання якого поручителем не оскаржується, вже була встановлена відповідальність поручителя при зміні розміру боргових зобов'язань, а також, що у день укладення оскаржуваного додаткового договору до договору поруки, з позичальником було укладено додатковий договір до кредитного договору, яким навпаки встановлено пільги по виконанню кредитних зобов'язань, підлягає дослідженню судом першої інстанції при ухваленні судового рішення щодо розгляну заявленого спору по суті і не приймаються при ухваленні судового рішення про зупинення провадження у справі.

Суд першої інстанції всебічно і повно з'ясував, обставини справи, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами. Судом постановлено обґрунтоване судове рішення з дотриманням вимог процесуального права, тому підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» відхилити.

Ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 19 квітня 2016 року в частині зупинення провадження залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: