Справа № 349/8/16-ц
Провадження № 22-ц/779/953/2016
Головуючий у 1 інстанції Поглод О. В.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді Фединяка В.Д.

суддів: Горблянського Я.Д., Ковалюка Я.Д. секретаря Петріва Д.Б. з участю представика ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

ОСОБА_4 її представника ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Рогатинського районного суду від 22 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернувся в суд з указаним позовом і зазначав, що в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_7. Рішенням Рогатинського районного суду від 08 грудня 2015 року з нього стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мініму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року і до повноліття дитини. Рішенням Рогатинського районного суду від 22 квітня 2015 року з нього стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання дітей від першого шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Посилаючись на те, що розмір присуджених аліментів на утримання дітей перевищує 50% заробітної плати і ставить його в скрутне матеріальне становище, просив зменшити розмір стягнення аліментів до 1/6 частини доходу на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

Рішенням Рогатинського районного суду від 22 березня 2016 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення позову, вказуючи на те, що суд неповно з'ясував обставини справи, дав неправильну оцінку поданим доказам, допустив порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалив незаконне рішення. На думку апелянта, суд не врахував того, що він має нерегулярний та мінливий дохід, сплачує аліменти на трьох дітей, тому загальний розмір призначених аліментів становить у твердій сумі 2000 грн., а його місячний дохід становить у розмірі мінімальної заробітної плати - 1378 грн, просить зменшити розмір аліментів до 1/6 частки заробітної плати на кожну дитину до досягнення ними повноліття.

У судовому засіданні представник ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної скарги, просить задовольнити цю скаргу та підтвердила, що її довіритель є священником має нерегулярний, мінливий дохід.

ОСОБА_4 та її представник апеляційну скаргу не визнали, вважають рішення суду законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК України наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що жодних доказів про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення стану здоров'я чи інших обставин, що суттєво впливають на його матеріальне становище крім припущення того, що утримувані аліменти становлять 50% його місячного доходу ним не подано.

З висновком суду повністю погодитись не можна з огляду на таке.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки.

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст. 183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст. 184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі").

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 05 лютого 2014 року у справі за N 143цс13.

Судом встановлено, що в зареєстрованому шлюбі ОСОБА_2 з ОСОБА_4 у них ІНФОРМАЦІЯ_5 року народився син ОСОБА_7. Рішенням Рогатинського районного суду від 08 грудня 2015 року з стягнуто ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 у розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мініму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року і до повноліття дитини. Рішенням Рогатинського районного суду від 22 квітня 2015 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 у твердій грошовій сумі по 500 грн. щомісячно на кожну дитину на утримання дітей від першого шлюбу ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Перевіряючи доводи позивача про важке матеріальне становище при сплаті аліментів на утримання неповнолітніх дітей від попереднього шлюбу ОСОБА_9 та ОСОБА_3, суд належним чином врахував положення ст. 192 СК України щодо залишення без зміни розміру аліментів, так як позивачем не було подано доказів, що підтверджують суттєву зміну його матеріального стану .

Визначаючи розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року і до повноліття дитини, суд не у повній мірі врахував матеріальне становище платника аліментів та зобов'язаний був врахувавши всі обставини, визначити зразу належний розмір, а не встановивши конкретний розмір у твердій грошовій сумі, всупереч вимогам ч. 2 ст. 182 СК України додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1000 грн щомісячно, суд, відповідно до ст. 182 СК України не врахував наявність у платника аліментів інших двох дітей на утримання яких з нього стягуються аліменти та відмінність розміру аліментів присуджених на утримання трьох неповнолітніх дітей.

За таких обставин рішення суду в частині визначення мінімального розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 слід змінити і стягувати по 900 грн. щомісячно на його утримання до досягнення ним повноліття та виключити з резолютивної частини рішення слова "але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку". В решті рішення суду залишити без змін.

До таких висновків, відповідно до ч. 3 ст. 10, ст. 212 ЦПК України колегія суддів дійшла на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень та при оцінці доказів, які ґрунтувалися на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі.

Суд відхиляє доводи ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів до 1/6 частки заробітної плати на кожну дитину до досягнення ними повноліття, оскільки ним не подано доказів про постійне місце праці та регулярний і стабільний дохід. Щодо нерегулярності та мінливого доходу не заперечував платник аліментів та його представник.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.303, 307,309,313,314,316,317 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Рогатинського районного суду від 22 березня 2016 року в частині відмови у зменшенні розміру аліментів присуджених рішенням Рогатинського районного суду від 08 грудня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 29 вересня 2015 року і до повноліття дитини змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_4 аліменти у розмірі по 900 ( дев'ятсот) грн. щомісячно на утримання сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 до досягнення ним повноліття починаючи з часу набрання рішення суду законної сили.

Виключити з резолютивної частини рішення Рогатинського районного суду від 08 грудня 2015 року частину речення з зазначенням "але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку".

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ з часу набрання законної сили.

Головуючий В.Д.Фединяк

Судді: Я.Д.Горблянський

Я.Ю.Ковалюк