Номер справи 623/1226/16-ц
Номер провадження 2/623/670/2016
РІШЕННЯ

іменем України

09 червня 2016 року Ізюмський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Бєссонової Т.Д.

за участю секретаря Ноль С.В.

судового розпорядника ОСОБА_1

розглянувши в судовому засіданні в м. Ізюмі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості ? частини банківського вкладу,-

в с т а н о в и в:

11.05.2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення компенсації вартості ? частини банківського вкладу, посилаючись на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2015 року у справі № 623/4024/14-ц за його позовом до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину банківського вкладу в порядку розділу майна подружжя визнано за ним право власності на ? частину банківського вкладу що внесений 10 лютого 2014 року ОСОБА_3 згідно договору №733 ДГ 6/19 строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний» укладеного з Публічним Акціонерним товариством «ОСОБА_4 Ворота».

Переоформити та отримати вклад не вдалось, оскільки відповідно постанови Правління Національного банку України від 04.12.2014 року №781 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_4 Ворота» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №142 від 05.12.2014 року «Про початок процедури ліквідації ПАТ « ОСОБА_4 Ворота» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» згідно з якими було розпочато процедуру ліквідації ПАТ « ОСОБА_4 Ворота».

В цей час відповідач протиправно отримала всі кошти по вкладу, добровільно повернути ? частину вкладу відмовляється.

Представник позивача ОСОБА_5 в судовому засіданні просила стягнути з відповідача ? частину банківського вкладу що внесений 10 лютого 2014 року ОСОБА_3 згідно договору №733 ДГ 6/19 в розмірі 15 000 грн. та покласти на неї судові витрати у справі.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги визнала частково, підтвердила, що дійсно в отримала всі кошти по вкладу, не заперечувала проти стягнення з неї 10 000 грн, оскільки решту коштів вона витратила на спільну дитину. Заперечувала проти стягнення з неї судових витрат.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у шлюбі з 31 липня 1999 року, шлюб розірвано 26 червня 2014 року (а.с.9)

В період шлюбу ОСОБА_3 уклала договір №733 ДГ 6/19 строкового банківського вкладу (депозиту) на суму 30000 грн.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 17 квітня 2015 року у справі № 623/4024/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на ? частину банківського вкладу в порядку розділу майна подружжя визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частину банківського вкладу що внесений 10 лютого 2014 року ОСОБА_3 згідно договору №733 ДГ 6/19 строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний» укладеного з Публічним Акціонерним товариством «ОСОБА_4 Ворота».(а.с.10)

Таким чином, строковий банківський вклад став належати сторонам на праві спільної часткової власності.

Відповідно до ст. ст. 355, 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Здійснення права спільної часткової власності регулюється статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Згідно повідомлення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 04/05-508 від 04.05.2016 ОСОБА_3 станом на поточну дату отримала відшкодування за договором.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в розмірі 15000 грн.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 79, ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Однією з умов здійснення такої компенсації є документальне підтвердження того, що сторона, на користь якої ухвалено рішення, дійсно понесла ці судові витрати.

Позивачем ОСОБА_2 надано до суду квитанції про сплату судового збору 551,20 грн.

Таким чином витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,214-215,218, ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2»янського району Харківської області, РНОКПП НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою : ІНФОРМАЦІЯ_3, фактично мешкає за адресою : м. Ізюм, вул. Оскільська, 59 Харківської області на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості ? частини банківського вкладу, що внесений 10 лютого 2014 року ОСОБА_3 згідно договору №733 ДГ 6/19 строкового банківського вкладу (депозиту) «Інвестиційний», укладеного з Публічним Акціонерним товариством «ОСОБА_4 Ворота» в розмірі 15 000 грн. (пятнадцять тисяч грн.) та судові витрати у справі в розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одну грн.. 20 коп.)

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через Ізюмський міськрайонний суд шляхом подачі у 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Головуючий: суддя