Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/3870/16-ц
Провадження № 2/209/1776/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" листопада 2016 р. Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської областв у складі:

головуючого Лобарчук О.О.

при секретарі Бойко Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Адміністрації Дніпровського району, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права на користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом , в якому просить визнати за нею право на користування в цілому житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1, що є підставою для видачі їй ордену на кімнату, площею 9,8 кв.м., у квртирі 63 будинку 13 по проспекту Перемоги у м.Кам'янське, та є підставою для об'єднання двох особових рахунків в один особовий рахунок на квартирою.

В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона, ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 18 грудня 1982 року.

Від шлюбу мають двоє синів: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Всі члени родини були зареєстровані та постійно проживали у трикімнатній квартирі АДРЕСА_2 (м. Камянське), житловою площею 40,5 кв.м., загальною площею 71,3 кв.м., яка була отримана ними для поліпшення житлових умов у 1989 році. Однак, сімейне життя з ОСОБА_4 у неї не склалося і 09 квітня 2003 року шлюб між ними було розірвано. Після розірвання шлюбу, вона з дітьми та вже колишній чоловік так і продовжували проживати в ІНФОРМАЦІЯ_3, до часу створення старшим сином своєї сімї. Всі проживаючи в квартирі особи могли безперешкодно користуватись житловим приміщенням, але у 2006 році у них постало питання визначення порядку користування квартирою та розподілу особових рахунків, яке вони вирішили мирним шляхом. Так, 31 жовтня 2006 року рішенням Дніпровського районного виконавчого комітету м. Дніпродзержинська особові рахунки в квартирі АДРЕСА_3 були розділені: їй і синам були виділені у користування житлові кімнати, площею 14,5 кв. м. і 16,2 кв.м., та відкрито особовий рахунок № 97421, вона ОСОБА_4 є основним квартиронаймачем виділеної у користування частки квартири. ОСОБА_4 була виділена у користування одна житлова кімната, площею 9,8 кв.м., та відкрито особовий рахунок №197363. Після народження 17 січня 2011 року у сина ОСОБА_5 дитини ОСОБА_6, він також був зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4 по особовому рахунку № 97421. Через деякий час, вона поновила шлюбні відносини із ОСОБА_4, вони стали проживати однією сімєю, вели спільне господарство, мали загальний бюджет, спільно, без будь-яких обмежень один для одного, користуватись всією квартирою, на міжкімнатних дверях ніколи не було замків, кожен з них мав вільний доступ до всіх приміщень квартири, спільно сплачували квартплату та комунальні послуги, вони ніколи не розподіляли ці витрати. Все це свідчить, що вона з ОСОБА_4 проживала однією сімєю, і що вона та чоловік користувалися всією квартирою АДРЕСА_4, і ніколи не надавали значення тому, що в квартирі розділені особові рахунки. У 2010 році чоловік тяжко захворів, у звязку з чим потребував сторонньої допомоги та догляду, яку надавали йому вона і сини. 05 серпня 2012 року ОСОБА_4 помер. В квартирі АДРЕСА_4 залишились проживати і бути зареєстрованими вона, ОСОБА_1, сини: ОСОБА_2 із сімєю, та ОСОБА_3. Вони продовжували сплачувати квартплату і комунальні платежі як по особовому рахунку № 97421, так і по особовому рахунок № 197363, який був відкритий на імя ОСОБА_4, тобто, за всю квартиру. У теперішній час вона з синами вирішили приватизувати квартиру АДРЕСА_5, у звязку з чим звернулись до Адміністрації Дніпровського районну для переоформлення особового рахунку на частину квартири, особовий рахунок на яку був відкритий на імя ОСОБА_4, оскільки вважали, що факт спільного проживання з ним однією сімєю дає їм таке право, але їм було розяснено, що вирішити це питання вони мають можливість лише у судовому порядку. Вважає, що вони мають право на визнання за собою права на користування в цілому на квартиру АДРЕСА_5, особові рахунки на яку були розділені у 2006 році, оскільки вони і зараз продовжують користуватися всією квартирою, продовжують сплачувати квартплату і комунальні послуги, які надаються на квартиру в цілому.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_7 в судове засідання не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. (а.с.28,41).

Представник відповідача ОСОБА_8 у судове засідання не з'явилася письмово просила розглядати справу у її відсутність. Надала суду заперечення проти позову в яких зазначено, що адміністрація Дніпровського району заперечує проти позову оскільки житлове приміщення пр. Перемоги, 13-63 є комунальною власністю міста. Як зазначає позивач у житловому приміщенні відповідно до рішення суду були розділені особові рахунки. Тобто позивач після розірвання шлюбу скористалася правом на зміну договору найму жилого приміщення на вимогу члена сімї наймача в порядку передбаченому ст.104 Житловим кодексом УРСР. І оскільки з даного питання було рішення суду про визначення порядку користування квартирою та розподілу особових рахунків, то питання було вирішено не мирним шляхом, як зазначає позивач, а за наявності спору у судовому порядку. На даний час квартиронаймач виділеної у користування частки квартири ОСОБА_4 помер, а отже у квартирі звільнилося житлове приміщення. Позивач не перебуває на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в адміністрації Дніпровського району міської ради. У користуванні позивача, що є квартиронаймачем та членів її сімї перебуває 30,7 кв.м. житла (дві кімнати площею 14,5 та 16,2 кв.м.), що в розрахунку на кожного члена сімї припадає по 7,67 кв.м. Для визначення потреби в поліпшенні житлових умов визначено рівень забезпеченості житловою площею у розмірі 6,7 кв.м. на кожного члена сімї. Отже, підстав для надання позивачеві ізольованого житлового приміщення, що звільнилося у спірній квартирі немає. (а.с.35-36)

Треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не зявилися. Надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю. (а.с.30-33).

Суд, враховуючи думку сторін, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним.

Позивачка ОСОБА_1, перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_4 з 18 грудня 1982 року, який 09 квітня 2003 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, видане 18 січня 2013 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.16).

Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.13,14).

31 жовтня 2006 року рішенням № 293 Дніпровського районного виконавчого комітету м.Дніпродзержинська особові рахунки в квартирі АДРЕСА_2 були розділені: ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були виділені у користування житлові кімнати, площею 14,5 кв. м. і 16,2 кв.м., та відкрито особовий рахунок № 97421, позивачка ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем виділеної у користування частки квартири. (а.с.23). ОСОБА_4 була виділена у користування одна житлова кімната, площею 9,8 кв.м., та відкрито особовий рахунок № 197363.(а.с.40).

Згідно довідки про склад сімї № 000930168 від 06.08.2016 року у квартирі АДРЕСА_6 зареєстровані: квартиронаймач - ОСОБА_1, а також члени її сімї: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_6. (а.с.19).

Згідно свідоцтва про смерть виданого 14.11.2012 року Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_4 помер 05 серпня 2012 року. (а.с.17).

Згідно ст. ст. 24, 33 Конституції України: «Кожний громадянин має рівні права та свободи, має право на свободу пересування, вільний вибір місця проживання, який ніким не може бути обмежений».

Відповідно до ст. 47 Конституції України: «Кожен громадянин має право на житло, і держава створює умови, на підставі яких кожен має можливість побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Ніхто не може бути примусового позбавлений житла не інакше як за рішенням суду».

Як передбачено пп. 5, 6 ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»: «До відання виконавчих органів сільських, селищних, міських ради належить ведення обліку відповідно до закону, житлового фонду, здійснення контролю за його використанням. Користування жилим приміщенням у будинках державності громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму житлового приміщення, що передбачено ст. 61 Житлового кодексу України, згідно якої предметом договору найму жилого приміщення у будинках державного і громадського житлового фонду є окрема квартира або інше ізольоване жиле приміщення, що складається із однієї чи кількох кімнат, а також одноквартирний жилий будинок».

Приймаючі до уваги, що ОСОБА_4 не приватизував належну йому частину квартири, розташованої АДРЕСА_5, вона продовжує відноситися до комунальної власності м. Камянське, і тому позивачка ОСОБА_1 ставить питання про визнання за права на користування житловим приміщенням АДРЕСА_5, житловою площею 40,5 кв. м., загальною площею 71,3 кв. м., яким вона та члени її сімї постійно користуються з 1989 року, що стане підставою для видання їм ордеру на право зайняття всієї квартири та підставою для обєднання особових рахунків на квартиру, оскільки в ній проживали і продовжують проживати члени однієї сімї.

Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами та несуть всі обовязки, що витікають із договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сімї несуть солідарну з наймачем відповідальність за обовязками, що витікають із зазначеного договору. До членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Згідно зі ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім'ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. … Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім'ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім'ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім'ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 24, 33, 47 Конституції України, ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 64, 65 ЖК України, ст.ст. 6,10,11,60, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Адміністрації Дніпровського району, треті особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, про визнання права на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, право на користування в цілому житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_7, що є підставою для видачі ОСОБА_1 ордеру на кімнату, площею 9,8 кв.м., у квартирі АДРЕСА_8, та є підставою для обєднання двох особових рахунків в один особовий рахунок на квартиру.

Рішення може бути оскаржене до Дніпропетровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги .

Суддя О.О.Лобарчук