"06" червня 2016 р. м. Чернівці
судді Яремка В.В.
у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергопочтачальна компанія «Чернівціобленерго» (далі - ПАТ «Чернівціобленерго») до ОСОБА_1 про відшкодування збитків за апеляційною скаргою ПАТ «Чернівціобленерго» на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2016 року
У липні 2015 року ПАТ «Чернівціобленерго» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих порушенням Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року №1357 (далі - Правила).
Позивач зазначав, що відповідач є власником квартири АДРЕСА_1
20 січня 2015 року працівниками ПАТ «Чернівціобленерго» проведено перевірку умов електроспоживання за місцем проживання відповідача, в ході якої було виявлено порушення п. 48 Правил, а саме, самовільне підключення електроустановок та електропроводки споживача до електромережі шляхом підключення прихованої електропроводки від ввідного проводу електрощитової поза приладом обліку до квартири абонента, про що складено акт № 124201.
Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 04 квітня 2016 року у задоволені позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду від 1 червня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Чернівціобленерго» відхилено, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Вважаю, що за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд мав підстави для скасування рішення суду та задоволення позову ПАТ «Чернівціобленерго».

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог.

Колегія суддів апеляційного суду погодилася з таким висновком.

У справі встановлено, що уповноваженими працівниками ПАТ «Чернівціобленерго» 20 січня 2015 року було проведено перевірку умов електроспоживання в квартирі АДРЕСА_1, в ході якої складено акт № 124201 про порушення ОСОБА_1 п.48 Правил, зокрема, про самовільне підключення електроустановок та електропроводки споживача до електромережі, що не є власністю електропостачальника, шляхом підключення прихованої електропроводки від ввідного проводу електрощитової поза приладом обліку, про що складено акт (а.с.4).

Відносини з приводу постачання фізичним особам електричної енергії регулюються ст. 714 ЦК України, ст. ст. 24-27 Закону України «Про електроенергетику», Правилами та Методикою визначення обсягу та вартості електричної енергії, необлікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженою постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 4 травня 2006 року № 562 (далі - Методика).

Частиною 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживач електроенергії несе відповідальність згідно із законодавством за порушення умов договору та Правил користування електроенергією, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 53 Правил, у разі виявлення представниками енергопостачальника їх порушення споживачем, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представниками енергопостачальника та споживачем. У разі відмови споживача від підпису у акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Пунктом 4.1 Медодики передбачено, що факт виявлених представниками енергопостачальника електричної енергії за регульованим тарифом (далі - енергопостачальник) порушень споживачем вимог ПКЕЕ або ПКЕЕН оформлюється актом про порушення.

Акт про порушення складається у присутності споживача представниками енергопостачальника, які мають таке право згідно з посадовою інструкцією, пройшли відповідне навчання та інструктаж, після пред'явлення ними службових посвідчень на місці виявлення порушень.

У разі відмови споживача від підписання акта про порушення про це зазначається в акті про порушення. Акт про порушення без підпису споживача вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Споживачі та представники енергопостачальника під час здійснення перевірки електроустановок мають право здійснювати фото- та відеозйомку для фіксації виявлених порушень, про що зазначається в акті про порушення.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

За змістом норм Правил та Методики факт порушення споживачем Правил може стверджуватися актом про порушення, який складено у присутності споживача чи уповноваженої ним особи.

Суд першої інстанції вважав, акт про порушення від 20 січня 2015 року не відповідає вимогам Правил, оскільки складений у відсутності споживача, який є власником квартири, що встановлено в судовому засіданні з показань свідка ОСОБА_4, який проводив перевірку, а також працівниками ПАТ «Чернівціобленерго» не перевірено чи проводи, які були вилучені в ході перевірки, були дійсно під'єднанні саме до квартири відповідача.

З цим погодився й апеляційний суд.

Проте суди не звернули уваги, що акт про порушення Правил за змістом відповідає формі, що передбачена Методикою, підписаний трьома представниками енергопостачальника, а також свідком.

Позивачем також до акту про порушення додано копії фотографій, з який убачається підключення електропроводки від ввідного проводу електрощитової поза приладом обліку до квартири відповідача.

У справі встановлено, що на час складання акту про порушення Правил у квартирі відповідача знаходилася особа, у присутності якої складався акт і яка відмовилася підписувати акт.

Про це свідчать показання свідка ОСОБА_4, яким суд першої інстанції не дав належної оцінки.

Показаннями вказаного свідка спростовуються твердження відповідача про те, що на час проведення перевірки у квартирі ніхто не знаходився.

Отже, наявний у справі акт про порушення Правил є належним доказом про порушення споживачем Правил, що складений фактично у присутності уповноваженої відповідачем як власником квартири особи.

Цей акт є підставою для нарахування та стягнення збитків, заподіяних безобліковим використання електричної енергії.

Для покладення відповідальності у вигляді відшкодування збитків правове значення у даній справі має сам факт встановлення самовільного підключення електропроводів до мережі енергопостачальника.

Так, пунктом 48 Правил передбачено, що споживач несе відповідальність за розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку.

Отже, наявні у справі докази свідчать про доведеність факту порушення відповідачем Правил, а тому позов до нього про відшкодування збитків у розмірі 14 531 грн 68 коп. підлягав задоволенню.

Відповідач на спростування відсутності вини у порушенні Правил не посилався на належні докази, а його твердження про те, що акт про порушення Правил щодо нього складено навмисно з метою отримання працівниками позивача вигоди ґрунтуються на припущеннях.

Суддя В.В. Яремко