Справа № 175/4768/15-ц
Провадження № 2/175/1944/15
Рішення

Іменем України

20 вересня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

за участю секретаря Ратушної Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за уточненою позовною заявою ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій незаконною та її скасування та зобовязання вчинити певні дії,

встановив:

У листопаді 2015 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1, до приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2, про визнання незаконною постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії та зобов'язання видати свідоцтво про право на спадщину. У липні 2016 року позивач уточнила свої позовні вимоги.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського нотаріального округу ОСОБА_2, від 20 травня 2015 року відмовлено їй, ОСОБА_1, у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3, що помер 15 серпня 2014 року, у зв'язку з тим, що не підтверджуються родинні стосунки між ними.

Внаслідок відсутності документів, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем ОСОБА_3І, нотаріусом позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину.

Приватний нотаріус посилався на те, що видати свідоцтво про право на спадщину вважаю неможливим, оскільки відповідно до пунктів 3.21, 4.1, 4.2, 4.12 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (№296/5 від 22.02.2012 року), нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Спадкоємицею ОСОБА_1, не було надано документів, що підтверджують родинні відносини із спадкодавцем ОСОБА_3, а саме: не підтверджено факт, що ОСОБА_4 (мати спадкодавця) є рідною сестрою ОСОБА_5 (мати спадкоємиці).

Позивач дії нотаріуса вважає незаконними, оскільки у відповідача не було перешкод для вчинення нотаріальних дій. З огляду на викладені обставини, та відповідно до уточнених позовних вимог просила: - Визнати незаконною та скасувати постанову від 20 травня 2015 року про відмову ОСОБА_1, у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3, що помер 15 серпня 2014 року, видану приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 Зобов'язати приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2, видати ОСОБА_1, свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3, що помер 15 серпня 2014 року.

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили суд їх задовольнити. Пояснивши, що з діями нотаріуса не погоджуються.

Відповідач приватний нотаріус ОСОБА_2, в судове засідання не з'явилась, в матеріалах справи до надходження до суду уточненої позовної заяви, містяться заперечення щодо задоволення позовних вимог, та розгляд справи згідно яких, провести на розсуд суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши у судовому засіданні пояснення сторін, оцінивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлено такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом 15 серпня 2014 року помер двоюрідний брат позивача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Таким чином, 15.05.2014 року відкрилася спадщина після ОСОБА_3, 15.05.1941р.н., у вигляді домоволодіння № 33 по вул. Гагаріна в с.Новоолександрівка, Дніпропетровського району Дніпропетровської області та земельних ділянок площею 4,980 га та 5,950га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Новоолександрівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області. За життя ОСОБА_3, склав заповіт від 16 березня 2012 року на користь ОСОБА_6. Однак ОСОБА_6 помер 02 грудня 2013 року, тобто до моменту відкриття спадщини. Тобто ОСОБА_6 спадщину не прийняв, так як помер до відкриття спадщини право на спадкування за заповітом, залишеним ОСОБА_3 Таким чином, в даному випадку має місце спадкування за законом. Позивач як двоюрідна сестра померлого ОСОБА_7, є його спадкоємцем за законом. Мати позивача ОСОБА_5 та мати ОСОБА_3, - ОСОБА_8 є рідними сестрами, що підтверджується повторним свідоцтвом від 03.03.1977 року про народження матері позивача ОСОБА_5. Підтвердженням того, що ОСОБА_5 є рідною матірю позивача свідоцтво про її народження ІУ-УР № 1255795, а також свідоцтво про реєстрацію шлюбу ОСОБА_9 з ОСОБА_10 12.11.1983 року, згідно якого позивач змінили дівоче прізвище «Стулій» на «Голубенко». 23.02.1994 року мати позивача ОСОБА_5 померла.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

У відповідності до ст.ст. 1268, 1270 ЦК України, як спадкоємець, позивач прийняла спадщину після померлого ОСОБА_3, та у передбачений законом шестимісячний подала приватному нотаріусу ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини від 06 грудня 2014 року.

06 грудня 2014 року нотаріусом ОСОБА_2 було відрито спадкову справу. Як вбачається із спадкової справи, нотаріусом були зроблені запити: до відділу РАЦС РС Томаківського РУЮ від 06.12.14 року, щодо надання актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2; до відділу РАЦС РС Нікопольського міськрайонного управління юстиції від 14.02.15 року, про надання актового запису про народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 З відповідей вказаних відділів РАЦС (від 17.12.14. та 18.03.15.) вбачається, що надати вказані актові запису немає можливості, оскільки вони в архівах відсутні та рекомендовано нотаріусу звернутися з відповідними запитами до Державного архіву Дніпропетровської області. 14.02.15. нотаріус направила в ОСОБА_11 архів Дніпропетровської області запит № 92/02-14 про надання копії актового запису про народження ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4 В подальшому позивач неодноразово зверталася до відповідача та цікавилась, чи надійшла відповідь з архіву, однак, нотаріус ніякої інформації щодо відповіді з архіву, необхідності подання інших доказів про родинні відносини між позивачем та ОСОБА_3, тривалий час не надавала.

На запит адвоката ОСОБА_11 архівом Дніпропетровської області було надано архівну довідку від 25.05.15., згідно якої вбачається, що в метричній книзі Миколаївської церкви с.Чумаки Катеринославського повіту і губернії нині Томасівський район Дніпропетровської області є актовий запис № 3 про народження 3 січня 1916 року (за старим стилем) дитини жіночої статі, хрещеної на ім'я ОСОБА_4, батьками якої записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Вказана архівна довідка є підтвердженням родинних відносин між матір'ю позивача ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_3 - ОСОБА_4, які були рідними сестрами.

Позивач та її представник вказують, що нотаріус передчасно відмовила у видачі свідоцтва про право на спадкування постановою від 20 травня 2015року, та яку відповідно до позовних вимог просить скасувати.

Відповідно до п.20 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 20/50 від 03.03.2004 р., видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, ніяким строком не обмежена.

Згідно з п.216 зазначеної Інструкції видача свідоцтва про право на спадщину на майно, що підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцеві та після перевірки відсутності заборони або арешту цього майна або інших застав за даними відповідного реєстру.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 архівом Дніпропетровської області було надано архівну довідку від 25.05.15., згідно якої вбачається, що в метричній книзі Миколаївської церкви с.Чумаки Катеринославського повіту і губернії нині Томасівський район Дніпропетровської області є актовий запис № 3 про народження 3 січня 1916 року (за старим стилем) дитини жіночої статі, хрещеної на ім'я ОСОБА_4, батьками якої записані ОСОБА_12 та ОСОБА_13. Вказана архівна довідка є підтвердженням родинних відносин між матір'ю позивача ОСОБА_5 та матір'ю ОСОБА_3 - ОСОБА_4, які були рідними сестрами.

Приймаючи до уваги зібрані матеріали у спадковій справі та докази, які досліджувались судом стосовно наявності родинних відносин, суд вважає достовірними вищезазначені копії правовстановлюючих документів та приймаючи до уваги їх як докази, вважає слід задовольнити позов частково.

Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу (ч. 1 ст. 60 ЦПК України).

Згідно ст. 49 Закону України "Про нотаріат" № 3425-XII нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії.

Статтею 50 зазначеного Закону передбачено можливість оскарження в судовому порядку нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта.

При задоволенні позову про оскарження нотаріальних дій суд має зазначити, які саме нотаріальні дії, коли і ким вчинені, скасовуються. Задовольняючи позов про оскарження відмови у вчиненні нотаріальної дії, суд в резолютивній частині рішення зазначає про скасування постанови (іншого відповідного акта) про це (з наведенням дати і органу, що її прийняв) і яку нотаріальну дію та хто повинен вчинити.

Таким чином, судом встановлено та доведено позивачем в судовому засіданні, що постановою приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про відмову у вчиненні нотаріальної дії порушено права позивача на оформлення спадщини за законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанова нотаріуса від 20 травня 2015 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії підлягає скасуванню.

З огляду на викладене та на підставі: ст. ст. 256, 257, 267, 1268, 1270, 1296, ЦК України та керуючись: ст.ст. 3, 10, 60, 209, 212,213, 214, 215, 218, ЦПК України, суд-,

вирішив:

Уточнену позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2 про визнання постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій незаконною та її скасування та зобовязання вчинити певні дії задовольнити частково.

Скасувати постанову від 20 травня 2015 року про відмову ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її двоюрідного брата ОСОБА_3, що помер 15 серпня 2014 року, видану приватним нотаріусом Дніпропетровського районного нотаріального округу ОСОБА_2.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.М. Шабанов