У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоКузнєцова В.О.,
суддів: Ізмайлової Т.Л., Кадєтової О.В., Мостової Г.І., Наумчука М.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю.

На обґрунтування вимог ОСОБА_6 посилалася на те, що вона та відповідач є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 За вказаною адресою знаходиться земельна ділянка, яка перебуває в її з відповідачем частковій власності. У серпні 2014 року відповідач встановила огорожу із металопрофілю висотою 3 метри під її частиною житлового будинку, чим повністю закрила вікно з її кімнати та створила перешкоди в обслуговуванні частини стіни. Посилаючись на вказані обставини, просила зобов'язати ОСОБА_7 шляхом перенесення огорожі відкрити простір для попадання освітлення до її помешкання, а також надати доступ до стіни її частини будинку з метою належного її обслуговування.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 грудня 2014 року в задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 05 грудня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позов ОСОБА_6 задоволено. Зобов'язано ОСОБА_7 знести паркан з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м, у встановлений нею на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 Вирішено питання про стягнення судового збору.

У касаційній скарзі ОСОБА_7 порушує питання про скасування рішення суду апеляційної інстанції із залишенням у силі рішення суду першої інстанції, мотивуючи свою вимогу порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Судами встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2011 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 05 грудня 2012 року, ОСОБА_7 виділено у приватну власність та виділено в натурі 52/100 ідеальної частини вказаного домоволодіння, а ОСОБА_6 - 48/100 ідеальної частини (а. с. 45-46, 112-115).

Вказаним рішенням суду також виділено у власність ОСОБА_7 та ОСОБА_6 земельні ділянки для обслуговування житлового будинку та надвірних будівель по 0,1250 га кожній, а також земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею по 0,1859 га кожній, які знаходяться біля належних їм частин житлового будинку згідно з планом встановлення меж (додаток до висновку Новоград-Волинського земельно-кадастрового бюро від 04 серпня 2006 року).

Згідно з планом установлення меж земельної ділянки для обслуговування житлового будинку та господарських споруд ОСОБА_7 та ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 проведено відповідний схематичний розподіл земельної ділянки між сторонами загальною площею 0,25 га по 0,1250 га кожній (а. с. 47).

На підставі рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22 квітня 2011 року за ОСОБА_7 07 листопада 2014 року зареєстровано право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 Новоград-Волинського району Житомирської області з кадастровим номером НОМЕР_1, площею 0, 1250 га, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а. с. 48).

Актом обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 від 18 листопада 2014 року, складеним у присутності сторін комісією, до якої увійшли діловод та депутат Брониківської сільської ради, а також дільничний інспектор міліції, біля будинку, співвласниками якого є сторони, встановлено металопрофільний паркан. Згідно із обмірами, проведеними комісією, паркан встановлено впритул до стіни та вікна частини будинку, належної ОСОБА_6 (а. с. 42).

Згідно із висновком дільничого інспектора міліції Новоград-Волинського МВ УМВС України в Житомирській області від 01 вересня 2014 року ОСОБА_6 зверталась до міськвідділу міліції з питання встановлення суцільного металевого паркану її сестрою ОСОБА_7 під вікном, яке не належить останній.

Згідно із висновком експерта від 28 липня 2015 року № 203/15-23 ділянка довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м встановленого паркану закриває віконний проріз, унеможливлює доступ до частини стіни і частини покрівлі даху шириною 1,78 м, тобто частина паркану з металопрофілю, встановленого ОСОБА_7 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 унеможливлює необхідне природне освітлення, повітрообмін допоміжного приміщення, а також перешкоджає інсоляції закритої частини стіни, не дозволяє обслуговувати зовнішню частину закритої стіни та частину даху, яка знаходиться над зазначеною частиною стіни (а. с. 150).

Згідно із указаним висновком експерта ділянка паркану з металопрофілю довжиною 1,78 м та висотою 2,75 м встановленого ОСОБА_7 на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 що влаштований впритул до стіни частини будинку, що належить ОСОБА_6, не відповідає вимогам нормативних документів, чинних в галузі будівництва, та перешкоджає догляду і здійсненню поточного ремонту зазначеної стіни та частини даху, яка знаходиться над зазначеною частиною стіни (а. с. 146-150).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

У справі, яка переглядається, суд апеляційної інстанції, встановивши, що зведений відповідачем паркан перешкоджає позивачу доступу до частини стіни її будинку і частини покрівлі даху, закриває віконний проріз, що унеможливлює природне освітлення, повітрообмін допоміжного приміщення, а також перешкоджає інсоляції закритої частини стіни, не дозволяє обслуговувати зовнішню частину закритої стіни та частину даху, яка знаходиться над вказаною частиною стіни, відповідно до наведених норм матеріального права дійшов правильних висновків про наявність підстав для зобов'язання відповідача знести паркан з металопрофілю в указаному розмірі.

Доводи касаційної скарги про те, що паркан, розташований на межі і є твердою межею, яка відмежовує земельну ділянку заявника від земельної ділянки позивача, і позивач не вправі перешкоджати заявнику у встановлені твердих меж, судом касаційної інстанції відхиляються, оскільки власник земельної ділянки повинен обирати такий спосіб використання земельної ділянки, в т.ч. і при встановленні твердих меж, при якому землекористувачу сусідньої земельної ділянки завдається найменше незручностей.

Доводи касаційної скарги висновків суду апеляційної інстанції не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає змісту ст. 332 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказів, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено і це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права безпідставні.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відхилення касаційної скарги і залишення рішення суду апеляційної інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Житомирської області від 30 вересня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді: В.О. Кузнєцов Т.Л. Ізмайлова О.В. Кадєтова Г.І. Мостова М.І. Наумчук