Справа № 739/1715/16-ц
Провадження № 2/739/416/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" грудня 2016 р. м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря - Лукаш Н.Я.,

позивачки ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі- відповідач) про стягнення на її користь аліментів на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 33 відсотки прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є батьком її дітей, які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач допомагає їй утримувати дітей лише шляхом надання періодичної незначної фінансової допомоги, а більшу частину коштів використовує на власні потреби, при цьому він працює та отримує стабільний дохід.

У судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що він надає періодично матеріальну допомогу позивачці на утримання їхніх дітей, які проживають разом з нею. Також визнав, що він має постійне місце роботи і постійний заробіток.

Заслухавши пояснення позивачки та відповідача, діослідивши матеріали справи та наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005 року (а.с. 5). Під час перебування у шлюбі в них народилося двоє дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується свідоцтвами про народження цих дітей, в яких позивачка вказана матірю даних дітей, а відповідач їх батьком (а.с. 3-4).

У судовому засіданні сторони визнали та не оспорюють факт їхнього окремого проживання, факт проживання їхніх спільних дітей з позивачкою, що додатково підтверджується довідкою про склад сімї позивачки (а.с. 5), а також факт наявності у відповідача постійної роботи та стабільного заробітку, тому вказані обставини, як такі, що визнаються сторонами, в силу положень частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України доказуванню не підлягають. З пояснень позивачки та відповідача також вбачається відсутність між ними домовленості про сплату відповідачем аліментів на утримання спільних дітей.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною третьою статті 181 СК України передбачено можливість стягнення коштів на утримання дитини (аліментів) за рішенням суду.

Відповідно до розяснень, що містяться у пункті 17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи зміст наведених правових приписів та їх розяснень, а також факт проживання відповідача окремо від позивачки і їхніх спільних дітей, зважаючи на відсутність між позивачкою та відповідачем домовленості щодо сплати останнім аліментів на утримання спільних дітей, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання їхніх дитей ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Згідно частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають значення.

Вирішуючи питання про спосіб стягнення та розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, суд враховує наявність у відповідача постійної роботи і відповідно постійного доходу, відсутність будь-яких даних про перебування на утриманні відповідача інших осіб, або ж про наявність у відповідача чи у їхніх спільних з позивачкою дітей захворювань, що потребують додаткових витрат.

За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно позов підлягає задоволенню повністю. При цьому, на підставі частини першої статті 191 СК України, стягнення аліментів необхідно присудити від дня предявлення позову, тобто з 24 жовтня 2016 року.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Оскільки з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню аліменти на утримання їхніх дітей, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 24 жовтня 2016 року до 23 листопада 2016 року.

Відповідно до частини третьої статті 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

За таких обставин, враховуючи, що позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку законом звільнено від сплати судового збору за подання позову про стягненя аліментів, з відповідача в дохід держави, відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 180-184, 191 Сімейного кодексу України, статтями 2, 10, 11, 60, 80, 88, 209, 212-215, 294, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р I Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, аліменти на утримання їхніх дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 (однієї третьої) частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 (тридцять) відсотків прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 24 жовтня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, за період з 24 жовтня 2016 року до 23 листопада 2016 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Чернігівської області через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги у десятиденний строк з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя В.В. Чепурко