Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" березня 2016 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва у складі

Головуючого судді Астахової О.О.

при секретарі Рудь Р.Г.

розглянувши заяву ОСОБА_1про повернення судового збору,

в с т а н о в и в:

10 березня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про повернення судових витрат по сплаті судового збору в сумі 5387,64 грн. та 487,20 грн.

Мотивуючи тим, що у провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.16.11.2015 року ним було подано через канцелярію Дніпровського районного суду м. Києва зустрічну позовну заяву до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, яка були оплачена судовим збором у розмірі 5384,64 грн. та зустрічну позовну заяву про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя, судовий збір за подання якої сплачено ним у розмірі487,20 грн., що підтверджується даними квитанцій.

Проте, його зустрічний позов до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики не було прийнято судом, а зустрічний позов про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя не розглядався, оскільки 01.03.2016 року між сторонами було укладено мирову угоду, яка визнана судом.

З огляду на означене, ОСОБА_1 просить суд про повернення сплаченого ним судового збору за подання вказаних зустрічних позовних заяв до суду, які не були прийняті до спільного розгляду у справі № 755/14991/15-ц з первісним позовом та були йому повернуті разом із оригіналами квитанцій.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви про повернення судового збору, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 79 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Як убачається із матеріалів справи, в провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя.

21.01.2016 року представник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про приєднання до матеріалів зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики для об»єднання його з первісним позовом. Вказана зустрічна позовна заява була оплачена судовим збором у розмірі 5384,64 грн., що підтверджується даними квитанції № ПН 1310 від 16.11.2015 року.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 21 січня 2016 року відмовлено у прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики.

Крім того, ОСОБА_1 сплачено судовий збір у розмірі 487,20 грн., що підтверджується даними квитанції № ПН 1336 від 16.11.2015 року за подання до суду зустрічного позову про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 01 березня 2016 року визнано мирову угоду укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третіх осіб ОСОБА_1, ОСОБА_4 про поділ майна подружжя закрито.

Станом на 23.03.2016 року вказані ухвали суду набрали законної сили.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1про повернення судового збору, підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 209, 210 Цивільного процесуального кодексу України, ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

у х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1про повернення судового збору,- задовольнити.

Повернути ОСОБА_1сплачений ним судовий збір у розмірі 5387 (п»ять тисяч триста вісімдесят сім ) 64 грн. на підставі квитанції № ПН 1310 від 16.11.2015 року та судовий збір сплачений ним у розмірі 487 (чотириста вісімдесят сім) 20 грн. на підставі квитанції № ПН 1336 від 16.11.2015 року, який зарахований на рахунок № 0005, МФО №820019, відкритий в ГУ ДКСУ в м. Києва, отримувач УДКСУ у Дніпровському районі м. Києва.

Виконання ухвали в частині повернення судового збору доручити ГУ ДКСУ у м. Києві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д я: