Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Фаловської І.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» про захист прав споживачів, визнання деяких пунктів угоди недійсними, зобовʼязання вчинення дії, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області

від 11 лютого 2016 року,

встановила:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що 12 жовтня 2009 року з товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») він уклав угоду (далі - Угода), предметом якої є надання учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання автомобіля. Згідно з додатком № 1 до зазначеної Угоди він отримав право на придбання автомобіля

KIA Cee'd вартістю 131 510 грн у групах з розстроченням платежів. У подальшому, до вказаної Угоди були укладені ще 5 додатків. 17 грудня

2009 року ТОВ «Автпостач» на виконання даної Угоди був переданий позивачу автомобіль Chevrolet Lacetti №A19B, який належить

ОСОБА_4 на праві власності згідно із свідоцтвом про реєстрацію. З метою забезпечення виконання умов Угоди між позивачем та ТОВ «Авто Просто» 18 грудня 2009 року укладений договір застави даного автомобіля.

Посилаючись на самостійну зміну відповідачем суми щомісячних платежів, які зросли з 1 719, 86 грн до 5 074,34 грн, позивач вважав її необґрунтованою та завищеною.

У червні 2015 року позивач дізнався, що ціна автомобіля Chevrolet Lacetti - 118 908 грн, була меншою від ціни автомобіля KIA Cee'd зазначеного у підписаному додатку № 1- 125 460 грн, тому різниця в ціні

6 552 грн, була зарахована на графік внесків у якості авансових внесків, однак, згідно додатку № 1 до угоди на момент надання йому прав на отримання автомобіля KIA Cee'd його ціна становила 131 510 грн, тому різниця вартості мала становити 12 602 грн.

Вважав, що укладена Угода містить умови, які встановлюють жорсткі обов'язки учасника, а саме: умови, що надають право відповідачу змінити характеристики продукції ст. 9 додатку № 2 до Угоди, дає право ТОВ «АВТО ПРОСТО» змінювати модель автомобіля, яку має придбати учасник, а також вчиняти інші дії, фактично без його згоди; умови, що дають право збільшувати ціну автомобіля, у зв'язку з чим учасник не має права розірвати договір.

Позивач не згодний із умовами додатку №2 Розділу ІІ ст. 11 п. 11.1 Угоди, яка передбачає право ТОВ «Авто просто» на укладання від імені учасника договір страхування, предметом якого є майнові інтереси, пов'язані з життям учасника. Позивач вважає, що відповідач ввів його в оману, щодо існування такого договору, не надає доказів перерахування сплачених платежів до Страхової компанії, та умови Угоди обмежують його право на заміну вигодонабувача.

Вважає, що умова вступу до учасників системи є несправедливою, оскільки включення учасника до системи АвтоТак здійснюється шляхом підписання даної Угоди згідно ст. 3 Угоди, а підписання договору не є послугою і не повинно оплачуватись, що передбачено п. 1 ст. 5 Угоди та додатку № 1 до Угоди плата за послуги, пов'язані зі вступом до системи становить 4 734,36 грн. (3% від ціни автомобіля + ПДВ).

Ураховуючи наведене, просив визнати недійсним п. 7.3 ст. 7 Розділу II додатку № 2 до Угоди від 12 жовтня 2009 року; визнати недійсною марку автомобіля та його ціну, яка зазначена у додатку № 1 до Угоди; визнати недійсним п. 12 Розділу І додатку № 2 до Угоди, укладеної між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_4, визначення терміну «Поточна ціна автомобіля»; визнати недійсним п. 2.1. ст. 2 II Розділу додатку № 2 до Угоди; визнати недійсною ст. 6 Угоди; визнати недійсним п. 11 Розділу І додатку

№ 2 до угоди від 12 жовтня 2009 року, щодо визначення терміну «Внесок в оплату страхового відшкодування»; визнати недійсною ст. 11 Розділу II додатку № 2 до Угоди; визнати недійсною ставку у розмірі 0,065% від вартості автомобіля за щомісячний внесок в оплату страхового платежу, яка зазначена у додатку № 1 до Угоди; визнати недійсним п. 4 ст. 5 Угоди; визнати недійсною ст. 6 Угоди; визнати недійсним п. 15 Розділу І додатка

№ 2 до Угоди, щодо визначення терміну «Внесок зі страхування автомобіля»; визнати недійсною ст. 10 Розділу II додатку № 2 до Угоди, укладену між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_4; визнати недійсним п. 1 ст. 5 Угоди, недійсним п. 13 Розділу І додатку № 2 до Угоди щодо визначення терміну «Вступний внесок»; визнати недійсною Ставку у розмірі 3 % від вартості автомобіля за Вступний внесок, яка зазначена у додатку № 1 до Угоди; зобов'язати ТОВ «АВТО ПРОСТО» здійснити перерахунок розміру складових повних внесків та інших платежів, передбачених Угодою

від 12 жовтня 2009 року укладену між ТОВ «АВТО ПРОСТО» та ОСОБА_4 виходячи із поточної ціни автомобіля Chevrolet Lacetti, 2009 року випуску, на день укладення Угоди від 12 жовтня 2009 року, із зарахуванням надмірно сплачених коштів та коштів, які сплачені за положення Угоди, які є недійсними у наступні платежі.

Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого

2016 року, в задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 24 грудня

2015 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалені у справі судові рішення, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Встановивши характер правовідносин, що виникли між сторонами, вірно застосувавши положення ст. ст. 203, 215 ЦК України, суди прийшли до правильного висновку, що при укладенні угоди, сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов, чітко визначили права та обов'язки сторін, а оспорювані пункти не містять несправедливих умов у розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, рішення Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.С. Висоцька

О.В.Кафідова

І.М.Фаловська