Ухвала

іменем україни

27 травня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ КасьянО.П., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року та окрему ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року на ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Софіївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про встановлення нікчемності заповіту,

в с т а н о в и в :

У липні ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 звернулися до суду із позовом, у якому просили встановити нікчемність заповіту, що складений від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 і посвідчений секретарем Софіївської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області 05 грудня 2012 року.

На обґрунтування своїх вимог посилалися на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер їх рідний брат ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина на належне йому майно. Під час подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини позивачам стало відомо про існування заповіту, складеного від імені покійного ОСОБА_6, який розпорядився своїм майном на випадок смерті та заповів ОСОБА_2, який не є членом їхньої родини, житловий будинок АДРЕСА_1 та інше майно, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося.

Вважають, що посвідчений 05 грудня 2012 року секретарем Софіївської сільської ради, Золотоніського району, Черкаської області від імені ОСОБА_6, заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення.

Крім того, позивачі звертають увагу на те, що ОСОБА_6 за час життя не складав заповіту на випадок своєї смерті, тим більше на користь відповідача, оскільки з даною особою у нього велись судові спори щодо належного покійному майна. Запис в заповіті та підпис не відповідають почерку та особистому підпису заповідача.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року, позов задоволено.

Встановлено нікчемність заповіту як розпорядження на випадок смерті, що складений від імені ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 і посвідчений секретарем Софіївської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 05 грудня 2012 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Крім того, окремою ухвалою Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року, повідомлено Золотоніського міського прокурора Черкаської області про факти, викладені в ухвалі для вжиття заходів та реагування.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати окрему ухвалу та рішення суду першої інстанції, ухвалу та окрему ухвалу апеляційного суду, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі потрібно відмовити з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги та постановляючи окрему ухвалу, суд першої інстанції, із висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що оскільки напис в оспорюваному позивачами заповіті здійснено не заповідачем, а іншою особою, що підтверджується висновком проведеної у справі судово-почеркознавчої та те, що посвідчення заповіту секретарем вчинено без дотримання правил, визначених у Порядку вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування, а саме у посвідченому вільному написі не вказано те, у який спосіб був виготовлений заповіт та те, що він прочитаний заповідачем вголос, не зазначено точний час складання такого заповіту та не надано копій документів, за яким встановлено особу ОСОБА_6, як заповідача, копій реєстру з відомостями про реєстрацію нотаріальних дій, а відтак, згідно з вимогами ч. 1 ст. 1257 ЦК України, такий заповіт є нікчемним.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права при їх ухваленні.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року та окрему ухвалу Христинівського районного суду Черкаської області від 18 грудня 2015 року на ухвали апеляційного суду Черкаської області від 23 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_2, третя особа - Софіївська сільська рада Золотоніського району Черкаської області, про встановлення нікчемності заповіту.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ О.П. Касьян