Апеляційний суд Житомирської області
Справа №2-117/12 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 59 Доповідач Матюшенко І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 квітня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Матюшенка І.В.

суддів: Галацевич О.М., Широкової Л.В.

з участю секретаря судового засідання Кравчук Л.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Приватного підприємства "Юридична компанія "ПРАВО ГРУП" на ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає до виконання,

в с т а н о в и л а :

У листопаді 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаною вище заявою, в якій, посилаючись на те, що рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, скасоване, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист від 28.05.2014 року, виданий Житомирським районним судом у справі № 2-117/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2015 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

У поданій апеляційній скарзі ПП "Юридична компанія "ПРАВО ГРУП", посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, просить її скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2

Апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28.05.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області у справі № 2-117/12 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу ухвалено рішення, яким позов задоволено частково - стягнуто з відповідачів у солідарному порядку на користь позивача суму боргу у розмірі 279 714,40 гривень; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 100 044,41 гривні.

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 05.02.2015 року рішення суду першої інстанції скасовано в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_3 у солідарному порядку та ухвалено в цій частині нове, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення боргу відмовлено. У решті рішення суду першої інстанції залишене без змін.

Відповідно до рішення суду 28.05.2014 року Житомирським районним судом Житомирської області 18.02.2015 року видано виконавчий лист (а.с.3) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в сумі 100 044 грн.41 коп.

5 березня 2015 року відділом ДВС Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві відкрито виконавче провадження за даним виконавчим документом.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.10.2015 року рішення апеляційного суду Житомирської області від 05.02.2015 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_2 коштів скасовано з переданням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. (а.с.4-6).

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 та посилаючись на положення ч. 2 ст. 369 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, рішення суду, на підставі якого було видано виконавчий лист, на даний час законної сили не набрало, тому його виконання є передчасним.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитися з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 369 ЦПК передбачено, що суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Підстави для цього зазначені у ч. 4 ст. 369 ЦПК. України.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-ХІV є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, можна поділити на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Обов'язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав. Підстави припинення цивільно-правових зобов'язань, зокрема, містить глава 50 розділу І книги п'ятої ЦК України.

Так, зобов'язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов'язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов'язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред'явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред'явлення цього листа до виконання.

Частиною 1 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий лист було видано в період, коли рішення суду першої інстанції від 28.05.2014 року вже набрало законної сили, виконавчий лист вже пред'явлено до виконання. Вказане рішення суду в порядку апеляційного чи касаційного провадження скасоване не було.

Відтак, звернення до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є безпідставним, оскільки виконавчий лист в цьому випадку мав бути повернутий до суду в порядку ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" за аналогією закону.

Враховуючи викладене, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням, в порядку ст. 312 ЦПК України, нової ухвали про задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Приватного підприємства "Юридична компанія "ПРАВО ГРУП" задовольнити.

Ухвалу Житомирського районного суду Житомирської області від 20 грудня 2015 року скасувати, постановивши нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про визнання виконавчого листа, виданого 18.02.2015 року Житомирським районним судом Житомирської області у справі № 2-117/12, таким, що не підлягає до виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді