Справа № 161/2850/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Корецька В.В.
Провадження № 22-ц/773/883/16 Категорія: 30 Доповідач: Осіпук В. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Осіпука В. В.,

суддів - Мудренко Л. І., Русинчука М. М.,

за участю секретаря Губарик К. А.,

позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до судді Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінської Світлани Степанівни про стягнення матеріальних збитків, завданих незаконним рішенням, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2016 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом. Покликався на ті обставини, що суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Крупінська С. С., ухваливши рішення та додаткове рішення по цивільній справі про недійсність правочину купівлі-продажу житла, визнавши договір недійсним і повернувши сторін у попередній стан, завдала йому як стороні спору матеріальних збитків. У зв'язку із наведеним ОСОБА_1 просив відшкодувати йому матеріальні збитки у розмірі 1703,83 доларів США.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області 07 квітня 2016 року у відкритті провадження у даній справі відмовлено.

В поданій на ухвалу суду апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1, вважаючи дану ухвалу незаконною, прийнятою судом з порушенням вимог цивільного процесуального права, просив її скасувати та постановити нову ухвалу, якою позовні вимоги задоволити.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такий висновок суд є правильним.

Статтею 126 Конституції України закріплено незалежність та недоторканість суддів при здійсненні правосуддя, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні та підкоряються лише закону.

Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення, а також на перегляд справи Верховним Судом України.

Зазначеними положеннями Конституції України та Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність судів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Як роз'ясненив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 13 червня 2007 р. № 8 «Про незалежність судової влади» виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв із таким предметом.

Також у постанові Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 р. № 6 «Про деякі питання, що виникають у судовій практиці при прийнятті до провадження адміністративних судів та розгляді ними адміністративних позовів до судів і суддів» роз'яснено, що у розумінні положень частини першої статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті 17, частини третьої статті 50 Кодексу адміністративного судочинства України суди та судді при розгляді ними цивільних, господарських, кримінальних, адміністративних справ та справ про адміністративні правопорушення не є суб'єктами владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції, і не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їх рішень, дій чи бездіяльності, вчинених у зв'язку з розглядом судових справ.

У зв'язку із викладеним розгляд судом позовних вимог, незалежно від їх викладення та змісту, предметом яких є, по суті, оскарження процесуальних дій судді (суду), пов'язаних із розглядом справи (від стадії відкриття провадження у справі до розгляду по суті, перегляду судових рішень у передбачених процесуальним законом порядках і їх виконання), нормами ЦПК України чи іншими законами України не передбачено.

Таким чином на підставі п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України, суд першої інстанції зобов'язаний відмовити у відкритті провадження у такій справі, а у разі відкриття провадження у справі вона підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з додержанням вимог закону, а тому підстав для її зміни чи скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 відхилити.

Ухвалу Ківерцівського районного суду Волинської області від 07 квітня 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді