Справа № 367/5521/16-ц
ІРПІНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

з а о ч н е

22 листопада 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючої судді Саранюк Л. П.,

при секретарі Кузнецовій К.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Ірпінського міського суду при судовому розгляді цивільну справу за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Міністерство екології та природних ресурсів України, Національний природний парк «Голосіївський» про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

Позивач в інтересах держави звернувся до суду із позовом мотивуючи свої вимоги тим, що Прокуратурою області під час виконання функцій, покладених законодавством на органи прокуратури, встановлені порушення вимог законодавства при відведенні Коцюбинською селищною радою Київської області земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 № 1934/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 видано державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.10.09, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_1, про що на державному акті НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_1

Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі-продажу становить 60063,75 грн.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.07.13 за позовом прокурора м. Ірпеня визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 № 1934/25-5, та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасовано його державну реєстрацію.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт Коцюбинське, оскільки на момент прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про надання у власність земельної ділянки першому власнику, межі смт. Коцюбинське у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому спірне рішення Коцюбинської селищної ради не відповідає вимогам земельного законодавства.

Таким чином, для даної справи є преюдиціальним той факт, що приймаючи рішення про передачу земельної ділянки першому набувачу у власність, Коцюбинська селищна рада перевищила свої повноваження та розпорядилась землею, яка не знаходилась у віданні цього органу місцевого самоврядування, тобто, першому власнику земельна ділянка передана у власність неуповноваженим органом.

В той же час, за інформацією управління Держземагенства у м. Ірпені Київської області від 10.12.14 № 01- 04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку «Голосіївський» спірних земельних ділянок, виділених Коцюбинською селищною радою та акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 14.04.16 № A19/180 спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинського-Біличанської філії НПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає в 18 квартал.

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, національного природного парку Голосіївський».

Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1, витребувати її в порядку ст.388 Цивільного кодексу України можливо лише за позовом розпорядника цієї земельної ділянки на даний час, яким є Кабінет Міністрів України.

Так, до прийняття Коцюбинською селищною радою вже скасованого рішення про надання у власність першому набувачу спірної земельної ділянки, остання належала до земель державної власності виходячи з наступного.

Як вже зазначалось вище, спірна земельна ділянка знаходиться на землях Святошинського лісопаркового господарства, тобто відносилась до земель лісогосподарського призначення.

Згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» від 08.10.14, спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.1956 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.1956 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління земельної зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14167 га. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.01 на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.01 № 59/1493, перейменовано: Київське державне комунальне об'єднання зеленого будівництва «Київзеленбуд» на Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатацій «Київзеленбуд»; державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство на комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство». Лісовпорядні роботи проводились в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках.

Таким чином, з урахуванням інформації ВО «Укрдержліспроект» та наведених вище законодавчих положень, спірна територія була і залишається землями лісогосподарського призначення.

З урахуванням того, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт. Коцюбинське, враховуючи вимоги п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції станом на момент прийняття спірних рішень Коцюбинської селищної ради), остання і після прийняття нового Земельного кодексу України продовжувала перебувати у державній власності, а отже селищна рада не мала права нею розпоряджатись.

А з огляду на те, що на даний час спірна земельна ділянка відноситься до лісових земель та розташована на території об'єкту природно-заповідного фонду, розпорядником її є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 спірну земельну ділянку придбав у ОСОБА_2 за договором - купівлі продажу від 10.10.09, який посвідчений нотаріусом Ірпінського нотаріального округу ОСОБА_3 Під час укладання зазначеного договору від імені продавця діяв ОСОБА_4, якому відповідні права були передоручені від ОСОБА_5 (довіреність посвідчена 16.12.08 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітриком І.В.) При цьому ОСОБА_5 передоручення на ім'я ОСОБА_4 видано ще до прийняття 24.12.2008 року вже скасованого рішення Коцюбинської селищної ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки.

Також, окрім спірної земельної ділянки, ОСОБА_1 аналогічним чином придбав щ 20 земельних ділянок в смт. Коцюбинське в цьому ж масиві, які оспорюються у інших позовах. При цьому, договори купівлі - продажу 18 ділянок посвідчені одним і тим же вищезгаданим нотаріусом ОСОБА_3 у період з 09.10.2009 по 10.10.2009 та один - 29.04.2009. Інші два договори купівлі - продажу посвідчені теж в один день 22.10.2011 одним нотаріусом Нельзіним М.С. Від імені перших власників за передорученням від ОСОБА_5 в усіх випадках діяв ОСОБА_4, ще в 1 - інтереси продавців представляв безпосередньо ОСОБА_5, а ще в 1 випадку договір-купівлі продажу укладений був безпосередньо із першим власником. Довіреності від перших власників ОСОБА_5 посвідчені ще задовго (21, 24 та 30.10.2008) навіть до початку процедури відведення спірних земельних ділянок (грудень 2008 року) одним і тим же нотаріусом. Передоручення від ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 також посвідчені одним і тим же нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітриком І.В. упродовж часу з 15 по 29.12.2008 року, більшість з яких ще до прийняття 24-25.12.2008 року вже скасованих рішень Коцюбинської селищної ради про передачу у власність першим власникам земельних ділянок.

Наведені вище обставини придбання ОСОБА_1 спірних земельних ділянок, а саме: оформлення договорів купівлі-продажу у одного і того ж нотаріуса; представництво інтересів перших власників одними і тими ж особами, яким доручення та передоручення оформлялись у одних і тих же нотаріусів; посвідчення довіреностей від імені перших власників з правом продажу спірних земель задовго до початку процедури відведення їх у власність, свідчать якраз про те, що схема набуття ОСОБА_1 у власність 21 земельну ділянку (у т.ч. спірної) завчасно готувалась та планувалась, а отже доводять його недобросовісність при цьому.

Таким чином, викладені вище обставини, за яких ОСОБА_1 була придбана спірна земельна ділянка, виключають добросовісність останнього, та надають підстави суду витребувати у нього ділянку в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України за будь-яких умов.

У зв'язку з вищевикладеним позивач просить витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, вартістю 60063,75 гривень. Судові витрати по справі покласти на відповідача.

В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник Кабінету Міністрів України в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розписками в матеріалах справи, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу за його відсутності та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення в судовому засіданні.

Представник третьої особи по справі, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство екології та природних ресурсів України в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, подав до суду письмові пояснення по справі. Позовні вимоги підтримує та просить задоволити.

Представник третьої особи по справі - Національного природного парку «Голосіївський» в судове засідання не з'явився, про час, дату, та місце слухання справи повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою в матеріалах справи.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, вважає позов таким, що підлягає до задоволення по слідуючих підставах:

В судовому засіданні було встановлено, що Прокуратурою області під час виконання функцій, покладених законодавством на органи прокуратури, встановлені порушення вимог законодавства при відведенні Коцюбинською селищною радою Київської області земельних ділянок громадянам для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Рішенням Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 № 1934/25-5 «Про затвердження проекту землеустрою та передачу у приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1» ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення та передачі у приватну власність земельної ділянки площею 0,15 га для вказаних цілей.

На підставі зазначеного рішення ОСОБА_2 видано державний акт НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер НОМЕР_1, площею 0,15 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

В подальшому, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.10.09, вказану земельну ділянку придбав ОСОБА_1, про що на державному акті НОМЕР_2 на право власності на земельну ділянку зроблено відмітку про перехід права власності до ОСОБА_1

Вартість земельної ділянки за вказаним договором купівлі-продажу становить 60063,75 грн.

Заочним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 18.07.13 за позовом прокурора м. Ірпеня визнано недійсним рішення Коцюбинської селищної ради від 24.12.08 № 1934/25-5, та визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку НОМЕР_2, виданий ОСОБА_2 з відміткою про перехід права власності до ОСОБА_1 та скасовано його державну реєстрацію.

Вищевказаним рішенням суду встановлено, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт Коцюбинське, оскільки на момент прийняття рішення Коцюбинською селищною радою про надання у власність земельної ділянки першому власнику, межі смт. Коцюбинське у встановленому законом порядку не були визначені та не встановлені, а тому спірне рішення Коцюбинської селищної ради не відповідає вимогам земельного законодавства.

Таким чином, для даної справи є преюдиціальним той факт, що приймаючи рішення про передачу земельної ділянки першому набувачу у власність, Коцюбинська селищна рада перевищила свої повноваження та розпорядилась землею, яка не знаходилась у віданні цього органу місцевого самоврядування, тобто, першому власнику земельна ділянка передана у власність неуповноваженим органом.

В той же час, за інформацією управління Держземагенства у м. Ірпені Київської області від 10.12.14 № 01- 04/2215 щодо нанесення на картографічні матеріали Національного природного парку «Голосіївський» спірних земельних ділянок, виділених Коцюбинською селищною радою та акту перевірки Державної інспекції сільського господарства в Київській області від 14.04.16 № A19/180 спірна земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 відповідно до картосхеми, території перспективної для створення Святошинського-Біличанської філії НПП «Голосіївський» попереднього функціонального зонування попадає в 18 квартал.

Таким чином, на даний час спірна земельна ділянка розташована на землях природно-заповідного фонду, а саме, національного природного парку Голосіївський».

Враховуючи, що спірна земельна ділянка перебуває у власності ОСОБА_1, витребувати її в порядку ст.388 Цивільного кодексу України можливо лише за позовом розпорядника цієї земельної ділянки на даний час, яким є Кабінет Міністрів України.

Так, до прийняття Коцюбинською селищною радою вже скасованого рішення про надання у власність першому набувачу спірної земельної ділянки, остання належала до земель державної власності виходячи з наступного.

Як вже зазначалось вище, спірна земельна ділянка знаходиться на землях Святошинського лісопаркового господарства, тобто відносилась до земель лісогосподарського призначення.

Згідно інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об'єднання ВО «Укрдержліспроект» від 08.10.14, спірна територія була лісами ще з радянських часів. Так, на підставі Постанови ЦК КПУ і Ради Міністрів УРСР від 20.06.1956 року № 673 та рішення виконкому Київської міської ради від 07.08.1956 року № 1186 створено Святошинське лісопаркове господарство, яке ввійшло до складу управління земельної зони м. Києва. Загальна площа Святошинського лісопаркового господарства на момент створення становила 14167 га. Згідно розпорядження Київської міської державної адміністрації № 2715 від 17.12.01 на виконання рішення Київської міської ради від 02.10.01 № 59/1493, перейменовано: Київське державне комунальне об'єднання зеленого будівництва «Київзеленбуд» на Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатацій «Київзеленбуд»; державне комунальне підприємство Святошинське лісопаркове господарство на комунальне підприємство «Святошинське лісопаркове господарство». Лісовпорядні роботи проводились в 1945-46, 1952-59, 1969, 1979, 1989, 1999, 2009 роках.

Таким чином, з урахуванням інформації ВО «Укрдержліспроект» та наведених вище законодавчих положень, спірна територія була і залишається землями лісогосподарського призначення.

З урахуванням того, що спірна земельна ділянка знаходиться поза межами смт. Коцюбинське, враховуючи вимоги п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України (в редакції станом на момент прийняття спірних рішень Коцюбинської селищної ради), остання і після прийняття нового Земельного кодексу України продовжувала перебувати у державній власності, а отже селищна рада не мала права нею розпоряджатись.

А з огляду на те, що на даний час спірна земельна ділянка відноситься до лісових земель та розташована на території об'єкту природно-заповідного фонду, розпорядником її є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Крім того, відповідач ОСОБА_1 спірну земельну ділянку придбав у ОСОБА_2 за договором - купівлі продажу від 10.10.09, який посвідчений нотаріусом Ірпінського нотаріального округу ОСОБА_3 Під час укладання зазначеного договору від імені продавця діяв ОСОБА_4, якому відповідні права були передоручені від ОСОБА_5 (довіреність посвідчена 16.12.08 нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітриком І.В.) При цьому ОСОБА_5 передоручення на ім'я ОСОБА_4 видано ще до прийняття 24.12.2008 року вже скасованого рішення Коцюбинської селищної ради про передачу у власність ОСОБА_2 земельної ділянки.

Також, окрім спірної земельної ділянки, ОСОБА_1 аналогічним чином придбав щ 20 земельних ділянок в смт. Коцюбинське в цьому ж масиві, які оспорюються у інших позовах. При цьому, договори купівлі - продажу 18 ділянок посвідчені одним і тим же вищезгаданим нотаріусом ОСОБА_3 у період з 09.10.2009 по 10.10.2009 та один - 29.04.2009. Інші два договори купівлі - продажу посвідчені теж в один день 22.10.2011 одним нотаріусом Нельзіним М.С. Від імені перших власників за передорученням від ОСОБА_5 в усіх випадках діяв ОСОБА_4, ще в 1 - інтереси продавців представляв безпосередньо ОСОБА_5, а ще в 1 випадку договір-купівлі продажу укладений був безпосередньо із першим власником. Довіреності від перших власників ОСОБА_5 посвідчені ще задовго (21, 24 та 30.10.2008) навіть до початку процедури відведення спірних земельних ділянок (грудень 2008 року) одним і тим же нотаріусом. Передоручення від ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_4 також посвідчені одним і тим же нотаріусом Київського міського нотаріального округу Вітриком І.В. упродовж часу з 15 по 29.12.2008 року, більшість з яких ще до прийняття 24-25.12.2008 року вже скасованих рішень Коцюбинської селищної ради про передачу у власність першим власникам земельних ділянок.

Наведені вище обставини придбання ОСОБА_1 спірних земельних ділянок, а саме: оформлення договорів купівлі-продажу у одного і того ж нотаріуса; представництво інтересів перших власників одними і тими ж особами, яким доручення та передоручення оформлялись у одних і тих же нотаріусів; посвідчення довіреностей від імені перших власників з правом продажу спірних земель задовго до початку процедури відведення їх у власність, свідчать якраз про те, що схема набуття ОСОБА_1 у власність 21 земельну ділянку (у т.ч. спірної) завчасно готувалась та планувалась, а отже доводять його недобросовісність при цьому.

Таким чином, викладені вище обставини, за яких ОСОБА_1 була придбана спірна земельна ділянка, виключають добросовісність останнього, та надають підстави суду витребувати у нього ділянку в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України за будь-яких умов.

Відповідно до ст. ст. 76, 77 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) землями лісового фонду визнаються землі, вкриті лісом, а також не вкриті лісом, але надані для потреб лісового господарства. Землі лісового фонду використовуються за цільовим призначенням для ведення лісового господарства.

У ст. 17 Лісового кодексу України передбачено, що у постійне користування ліси на землях державної власності для ведення лісового господарства без встановлення строку надаються спеціалізованим державним лісогосподарським підприємствам, іншим державним підприємствам, установам та організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи.

За змістом ст. ст. 35, 45, 47 цього ж Кодексу, організація лісового господарства передбачає, в тому числі, і проведення лісовпорядкування. Лісовпорядкування включає комплекс заходів, спрямованих на забезпечення ефективної організації та науково обґрунтованого ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання, підвищення екологічного та ресурсного потенціалу лісів, культури ведення лісового господарства, отримання достовірної і всебічної інформації про лісовий фонд України. Лісовпорядкування є обов'язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері лісового господарства.

Так, згідно ст. 13 Земельного кодексу України, до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить, серед іншого, і розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.

Компетенція Кабінету Міністрів України визначена ст.ст. 122, 149 Земельного кодексу України.

Зокрема, відповідно до ч. 9 ст. 149 Земельного кодексу України, Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, серед іншого і ліси для нелісогосподарських потреб, а також земельні ділянки природоохоронного призначення, крім випадків, визначених частинами п'ятою - восьмою цієї статті, та у випадках, визначених статтею 150 цього Кодексу.

А згідно ч. 8 ст. 122 Земельного кодексу України, Кабінет Міністрів України передає земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у випадках, визначених статтею 149 цього Кодексу, та земельні ділянки дна територіального моря.

Виходячи з назви глави 7 Земельного кодексу України, землі природно- заповідного фонду відносяться до земель природоохоронного призначення.

Зазначеними вище положеннями Земельного кодексу України визначено, що органом, уповноваженим розпоряджатися спірною земельною ділянкою є Кабінет Міністрів України.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, їхніх посадових і службових осіб.

Стаття 152 Земельного кодексу України визначає, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь- яких порушень його прав на землю.

На підставі ст.ст. 6,14,19,121,144 Конституції України, ст.ст. 16, 388 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 213-218 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позов задоволити в повному обсязі.

Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь держави в особі Кабінету Міністрів України земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером НОМЕР_1, вартістю 60063, 75 гривень.

Судові витрати в розмірі 1378 грн. 00 коп. покласти на відповідача.

Повний текст рішення буде виготовлено 27.11.2016 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Київської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня виготовлення повного тексту рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Л. П. Саранюк