Справа № 550/293/16-ц
Провадження № 2/550/111/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року смт. Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області

в складі : головуючого - судді Ланни Я.О.,

за участю секретаря Литвин А.С.,

представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Чутове справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості,

у с т а н о в и в :

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося до суду із позовом до ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до Кредитного договору № б/н від 15.06.2006 р. Банком було надано ОСОБА_3 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Свої зобовязання по поверненню кредиту Відповідач повністю не виконав і має заборгованість перед Банком в розмірі 40917,26 грн., яку просять стягнути.

У судовому засіданні представник Банку ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_2 проти позову заперечують, посилаючись зокрема на пропущення позивачем строку позовної давності. Крім цього зазначили про те, що ОСОБА_3 протягом 2009-2012 р. щомісячно погашав заборгованість по кредиту та 11.07.2012 р. Банк отримав останній платіж на виконання судового наказу від 29.05.2008 р., виданого Чутівським районним судом Полтавської області на суму 12181,37 грн.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

15.06.2006 р. між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надана платіжна кредитна картка, що підтверджується заявою позичальника від 15.06.2006 року.

Згідно Умов та Правил надання банківських послуг, Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість по Кредиту, процентах за його використання, по перевитратах платіжного ліміту, оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором (п.6.5).

При порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більше, ніж на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00грн.+5% від суми позову (п.8.6).

Статтями 526,530 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання, згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено заборону односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов'язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За розрахунком Банку відповідач має заборгованість по кредитному договору, яка станом на 31.01.2016 р. становить 50674 грн., яка складається з наступного:

- 9413, 65 грн. заборгованість за кредитом;

- 41260,35 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

При розрахунку суми заборгованості представник Банку виходить з того, що від цієї суми заборгованості віднімає суму у розмірі 12181,37 грн., яка була задоволена судовим наказом Чутівського районного суду Полтавської області від 29.05.2008 р. з відповідача на користь позивача, різниця становить 38492,63 грн.;

До цієї суми представник позивача додає також штрафи, відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг:

- 500 грн. штраф (фіксована частина)

- 1924,63 грн. штраф (процентна складова).

Таким чином, відповідно до розрахунку позивача, заборгованість до стягнення становить 40917,26 грн. (а.с. 11-13).

В суді відповідач заявив клопотання про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленої до винесення ним рішення.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки, штрафу.

Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Як встановлено судом, 29.05.2008 року Чутівський районний суд Полтавської області видав наказ № 2-н-92 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по вказаному вище кредитному договору в сумі 12 181, 37 грн. Протягом 2009-2012 р. відповідач щомісячно погашав заборгованість перед позивачем, що підтверджується випискою по особовому рахунку ОСОБА_3

12.07.2012 р. у зв»язку із сплатою боргу в повному обсягу, була винесена Постанова про закінчення виконавчого провадження (а.с. 51), в зв»язку із чим 05.09.2012 р. відповідач звернувся до позивача із заявою про закриття карткового рахунку. Факт отримання такої заяви Банком в судовому засіданні підтвердив його представник .

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що початком перебігу строку позовної давності у даній справі є 12.07.2012 р. ( час сплати останнього платежу). Таким чином, термін позовної давності сплинув 12.07.2015 р., а позивач звернувся із позовом до суду 06.04.2016р., отже за межами строку позовної давності.

Відповідач в суді заявив про застосування позовної давності.

Згідно ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10,11, 84, 209, 212-215ЦПК України, ст. ст.ст. 257, 258 ч.2, 266, 267 ч.ч.3,4, ст.ст. 509, 526, 530, 549, 610,611,612,625,1054 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

В задоволенні позову, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Полтавської області через Чутівський районний суд шляхом подачі в 10-денний строк, з дня його проголошення, апеляційної скарги, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в той же строк з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Я. О. Ланна