Справа № 345/1895/16-ц
У Х В А Л А
про відмову у відкритті провадження у справі
02.06.2016 року м. Калуш
Суддя Калуського міськрайонного суду Івано Франківської області Л.О. Галущак, ознайомившись з матеріалами за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головне управління Національної гвардії України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення факту, що має юридичне значення,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Калуського міськрайонного суду в порядку окремого провадження із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просить встановити факт його участі у бойових діях під час проведення антитерористичної операції з 07.07.2014 року по 19.08.2014 року, а також з 17.12.2014 року по 28.08.2015 року.
Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.
Частиною 2 вказаної статті визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, встановлення факту, що має юридичне значення, в судовому порядку можливе тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.
Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. 2 Постанови №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при вирішенні питання про підвідомчість справи суди мають право враховувати норми законодавчих актів, якими передбачено несудовий порядок встановлення певних фактів або визначено факти, які в даних правовідносинах можуть підтверджуватися рішенням суду.
Зокрема: не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до ветеранів чи інвалідів війни, проходження військової служби, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранень і контузій при виконанні обов`язків військової служби, про встановлення причини і ступеня втрати працездатності, групи інвалідності та часу її настання, про закінчення учбового закладу і одержання відповідної освіти, одержання урядових нагород. Відмова відповідного органу в установленні такого факту може бути оскаржена заінтересованою особою до суду.
У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що не можуть бути встановлені в судовому порядку факти, зокрема, щодо проходження дійсної військової служби, участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах, одержання поранення, контузії в боях при захисті України чи при виконанні інших обов`язків військової служби, тощо.
За приписами ст. 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, у тому числі, особи, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб, терміни їх участі в антитерористичній операції чи в забезпеченні її проведення, а також райони антитерористичної операції визначений Кабінетом Міністрів України у постанові від 20 серпня 2014 року № 413.
Відповідно до п. 5 постанови рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС; міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції (далі - міжвідомча комісія), - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.
За правилами п. 8 постанови у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником установи, закладу до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.
У разі відмови в наданні статусу учасника бойових дій питання про надання особі зазначеного статусу може повторно виноситися на розгляд комісії за рішенням керівника відповідного міністерства, іншого центрального органу виконавчої влади чи іншого державного органу, зазначеного у пункті 5 цього Порядку.
Рішення комісії (міжвідомчої комісії) може бути оскаржено в судовому порядку.
Таким чином, предметом судового розгляду може бути лише оскарження рішень вказаних комісій, а не розгляд замість них питань віднесених до їх компетенції.
Законом передбачений порядок захисту порушених прав заявника шляхом звернення до суду з відповідним позовом в порядку адміністративного судочинства, що унеможливлює звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.
Беручи до уваги вищенаведене, у відкритті провадження в справі слід відмовити.
При поданні позовної заяви згідно квитанції № 0.0.560091918.1 від 30.05. 2016 року заявником було сплачено у ПАТ КБ Приватбанк 275,61 гривень судового збору.
Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається у разі відмови у відкритті провадження.
Керуючись п.1 ч.2 ст. 122 , 234,256 ЦПК України, ст. 7 Закону України "про судовий збір" суд, -
У Х В А Л И В :
Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: головне управління Національної гвардії України, Державна служба України у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції про встановлення факту, що має юридичне значення.
Заяву зі всіма доданими до неї документами повернути заявнику.
Зобов"язати Калуське управління державної казначейської служби України Івано-Франківської області повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , інд. код НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 суму сплаченого судового збору в розмірі 275,61 гривень згідно квитанції № 0.0.560091918.1 від 30.05. 2016 року виданої ПАТ КБ «ПриватБанк».
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Калуський міськрайонний суд протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.
Суддя: