Єдиний унікальний номер №243/1503/16-ц
Номер провадження №4-с/243/20/2016
УХВАЛА

Іменем України

13 квітня 2016 року Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Носовської Л.О.

при секретареві Воліковій О.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Словянську цивільну справу за скаргою ОСОБА_1, заінтересовані особи: в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2, Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця,

В С Т А Н О В И В:

24 лютого 2016 року ПАТ «ПУМБ» звернулося до суду із скаргою на дії Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області. Просить суд визнати неправомірними дії в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2016 року; скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до виконання виконавчого документа) від 02.02.2016 року ВП №50014842; зобовязати Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції відкрити виконавче провадження з примусового виконання виконавчого документу №243/10903/15-ц від 07.12.2015 року, виданий Словянським міськрайонним судом.

На обґрунтування заявлених вимог зазначила наступне. 07.12.2015 року Словянським міськрайонним судом видано виконавчий лист по справі №243/10903/15-ц про витребування з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 автомобіля марки ЗАЗ модель TF698К ЗНГ, 2012 року випуску, шасі (кузов, рама) Y6DTF698KC0315079, двигун 1229 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля. 18.01.2016 року до Центрально-Міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції заявник подала заяву про примусове виконання рішення суду та предявила до виконання виконавчий лист. 02.02.2016 року в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 було винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження за виконавчим документом (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП №50014842. Як вбачається з постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження в.о. начальника відділу керувалася п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження». Відмова у відкритті виконавчого провадження вмотивована тим, що згідно виконавчого документа адреса проживання боржника: м. Горлівка, вул. Бєлгородська, буд. 69, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження внаслідок проведення на цій території антитерористичної операції. Також, зазначено, що на даному етапі боржник не може бути проінформований про відкриття виконавчого провадження у визначений законом спосіб, оскільки відділення УДППЗ «Укрпошта» не приймають до відправлення кореспонденцію, адресовану до міст, на території яких проводиться АТО. Такі дії в.о. начальника відділу ДВС є прямим порушенням ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження , передбачених ст.26 Закону у в.о. начальника відділу ДВС не було. Обґрунтування відмови з боку Центрально-Міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції Донецької області у відкритті виконавчого провадження, які полягають в тому, що боржник ОСОБА_3 зареєстрований у м. Горлівка, тобто на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, є вільним та невірним тлумаченням п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження», а відмова у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом за №243/10903/15-ц, виданим 07.12.2015 року Словянським міськрайонним судом, не ґрунтується на законі. Будь-яких інших обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження за рішенням суду в.о. начальником відділу ДВС не наведено. За п.8 ч.1 ст.26 зазначеного закону державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження. В постанові, яка є предметом оскарження, такі обставини не вказані. Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача. І лише після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження постанова направляється сторонам. Тобто, державному виконавцеві ніщо не перешкоджає винести постанову про відкриття виконавчого провадження. Державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. Отже, зазначені дії державний виконавець виконує ще до того, як направляє постанову про відкриття виконавчого провадження сторонам. Зміст вимог закону щодо направлення рекомендованою кореспонденцією постанови про відкриття виконавчого провадження полягає в тому, що після отримання такої постанови боржником, починається перебіг строку для добровільного виконання і як наслідок вживання заходів примусового виконання. Разом із тим, ніщо не перешкоджає державному виконавцеві після відкриття виконавчого провадження накласти арешт на майно та кошти боржника, зробити запити щодо місця реєстрації боржника, оскільки, враховуючи події, які відбуваються в країні, існує велика вірогідність того, що боржник може бути зареєстрований в іншому місті як внутрішньо переміщена особа, зробити запити щодо отримання боржником доходів у вигляді пенсії або у вигляді державної допомоги як внутрішньо переміщеній особі, зробити запити щодо виявлення місця роботи боржника. Жодних з перелічених заходів державний виконавець не вживав. На теперішній час Центрально-Міський ВДВС Горлівського міського управління юстиції перемістився із зони проведення АТО, зареєстрував нове місце свого знаходження, у звязку з чим не припинив роботу в сфері примусового виконання рішень судів. Враховуючи викладене, дії в.о. начальника Центрально-Міського ВДВС Горлівського міського управління юстиції є неправомірними, оскільки порушують ст.ст. 11, 17, 19, 25 ЗУ «Про виконавче провадження» через невірне роз тлумачення, застосування та розуміння п.8 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче провадження».

В судове засідання заявник надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, скаргу просила задовольнити.

Представник зацікавленої особи, Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області, та зацікавлена особа, головний державний виконавець Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2, в судове засідання неодноразово не зявились. На їх адресу були направлені повідомлення про вручення поштового відправлення про призначення судового засідання по справі та отримано повідомлення про вручення поштового відправлення. Зазначені повідомлення також направлялися на електронну адресу відділу ДВС про призначення судового засідання по справі на 24.03.2016 року, 30.03.2016 року та 13.04.2016 року. Крім того, повідомлення про призначення справи на вказані дати було розміщено на сайті Словянського міськрайонного суду.

Суд вважає можливим проводити судовий розгляд за відсутності сторін з урахуванням наданих суду доказів.

Дослідивши матеріали скарги, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003р. «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при розгляді справ за скаргами на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та за зверненнями учасників виконавчого провадження суди мають керуватися положеннями ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт З мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закону), виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у ньому, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до законів України, а також рішеннями, що підлягають примусовому виконанню. У Законі визначено загальний порядок примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), до якого, зокрема, віднесено пошук майна боржника, арешт коштів на рахунках в банківських установах, оцінка майна та його реалізація на прилюдних торгах (статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів України відбувається на основі виконавчих документів, які є підставою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій. Такими документами є виконавчі листи, що видаються судами; накази господарських судів; ухвали, постанови судів у випадках, передбачених законом; інші документи, визначені у частині другій статті 17 Закону.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 07 грудня 2015 року було задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та витребувано від ОСОБА_3 на її користь автомобіль марки ЗАЗ, модель TF698К ЗНГ, 2012 року випуску, шасі (кузов, рама) Y6DTF698KC0315079, двигун 1229 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, оригінал свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

18.01.2016 року ОСОБА_1 звернулася до Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції Донецької області з заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчими листами №243/10903/15-ц, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області про витребування від ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 автомобіля марки ЗАЗ, модель TF698К ЗНГ, 2012 року випуску, шасі (кузов, рама) Y6DTF698KC0315079, двигун 1229 куб.см, реєстраційний номер НОМЕР_1, оригіналу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та ключів від автомобіля.

02.02.2016 року в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження у відношенні ОСОБА_3, яка отримана стягувачем 12.02.2016 року. В постанові зазначено, що боржник знаходиться в м. Горлівка, вул. Бєлгородська, 69. Законами України «Про боротьбу з тероризмом», «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та ін. визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення. 07.11.2014 року Розпорядженням КМУ №1085-р було затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження. У звязку з чим виконавчі дії на тимчасово неконтрольованій території не проводяться. Враховуючи викладене, проведення виконавчих дій неможливо на території проведення активної фази АТО. Крім того, боржник не може бути проінформований про відкриття виконавчого провадження у визначений законом спосіб, оскільки відділення «Укрпошти» не приймають до відправлення кореспонденцію, адресовану до міст, на території яких проводиться АТО.

Частиною 1 статті 25 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ та відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам передбаченим, цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Так, за пунктом 8 частини 1 статті 26 Закону України від 21 квітня 1999 року «Про виконавче провадження» державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту зазначеної норми, державний виконавець при прийнятті рішення про відмову у відкритті виконавчого провадження, повинен у постанові зазначити, які саме передбачені законом інші обставини виключають здійснення виконавчого провадження.

В постанові, яка є предметом оскарження, такі обставини не вказані.

Таким чином, судом встановлено неправильне застосування державним виконавцем Закону України «Про виконавче провадження» та неправомірну відмову у відкритті виконавчого провадження, оскільки підстав, передбачених п.8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» не було, в звязку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Статтею 387 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» №6 від 07.02.2014 року за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу, яка має відповідати вимогам статей 210, 213, 387 ЦПК України.

Виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Розглядаючи в межах заявлених у скарзі вимог, з урахуванням оскарження підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження саме з підстав, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження», суд дійшов висновку про необхідність поновлення порушених прав заявника шляхом зобов'язання державного виконавця відкрити виконавче провадження.

Згідно ст.389 ЦПК України про виконання ухвали відповідний орган державної виконавчої служби повідомляє суд і заявника не пізніше ніж у місячний строк з дня одержання ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.3, 10, 60, 212-215, 383, 386 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_1, заінтересовані особи: в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2, Центрально-Міський відділ державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції у Донецькій області, на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати неправомірніми дії в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження від 02.02.2016 року ВП №50014842.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до виконання виконавчого документа) від 02.02.2016 року ВП №50014842.

Зобовязати в.о. начальника Центрально-Міського відділу державної виконавчої служби Горлівського міського управління юстиції ОСОБА_2 усунути порушення прав стягувача шляхом відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №243/10903/15-ц від 07.12.2015 року, виданим Словянським міськрайонним судом Донецької області.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд протягом 5 днів з дня її проголошення. У разі , якщо ухвалу постановлено у відсутності особи , яка її оскаржує , апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала винесена та підписана в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя Л.О. Носовська