АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 553/1568/14-ц Номер провадження 22-ц/786/1516/16Головуючий у 1-й інстанції Крючко Н.І. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Пікуля В.П.

При секретарі: Кальник А.М.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2016 року за поданням Головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України,

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2016 рокуподання Головного державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі Українизадоволено.

Тимчасово обмежено громадянку України ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту фактичного виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 17 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 боргу на загальну суму 778078,12 грн.

Копію ухвали направлено до Адміністрації Державної прикордонної служби України для відому та виконання.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати. Вважає, що в зв'язку з відсутністю в неї майна вона не має змоги виконувати рішення суду, а отже в її діях відсутнє ухилення від виконання, при цьому в поданні не наведено фактів, які-б свідчили про її ухилення від виконання зобов'язань, покладених рішенням суду.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.1 п.1 ст. 312 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням норм закону.

Як вбачається з матеріалів справи, в Ленінському ВДВС Полтавського МУЮ перебуває на примусовому виконанні зведене виконавче провадження № 48619628 про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів коштів на загальну суму 778248 грн. 12 коп.

Після відкриття виконавчого провадження 21 липня 2015 року, боржнику було запропоновано в добровільному порядку виконати судові рішення.

В зв'язку з невиконанням боржником судових рішень в добровільному порядку, державним виконавцем у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» було розпочато процедуру примусового стягнення, в ході якого було направлено запити про наявність у боржника майна.

Крім того, для забезпечення виконання судових рішень державним виконавцем здійснені заходи щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно боржника ОСОБА_2, та оголошено заборону про його відчуження.

Між тим, здійснення зазначених заходів для виконання судових рішень виявилось не достатнім, у зв'язку з чим 21 грудня 2015 року головний державний виконавець Ленінського ВСВС Полтавського МУЮ звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Задовольняючи вказане подання, суд виходив з того, що державним виконавцем здійснювались всі необхідні для примусового виконання судових рішень дії, між тим сам боржник, усвідомлюючи необхідність виконання судових рішень, ухиляється від їх виконання, зокрема перешкоджає доступу для проведення виконавчих дій за місцем свого приживання, про що державним виконавцем складно відповідний акт, а також ігнорує виклики державного виконавця.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду.

Згідно ст. 377 - 1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Відповідно до п.18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Підставою для встановлення такого обмеження, з огляду на зміст ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», є, зокрема, наявність неврегульованих зобов'язань або, якщо боржник ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням.

Як встановлено судом, матеріалами виконавчого провадження доводиться, що боржником отримано копію постанови про відкриття виконавчого провадження та про надання строку для добровільного виконання судового рішення.

Між тим, впродовж шести місяців останнім не здійснено жодних дій, які-б сприяли виконанню судових рішень, не дивлячись на те, що державним виконавцем вживалось достатньо заходів примусового характеру виконання.

Так, державним виконавцем направлено запити до Державної податкової служби України, Пенсійного фонду України, Центру з надання послуг з використання транспортних засобів, Управління праці та соціального захисту населення виконкому Ленінської у м. Полтаві ради, ПАТ КБ «Приватбанк» та інших організацій з метою встановлення будь-якого належного боржнику майна чи коштів.

На підставі інформації Полтавського ВРЕР УДАІ ГУМВС України в Полтавській області про наявність на праві приватної власності у ОСОБА_2 транспортного засобу ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1, було винесено постанову про накладення арешту на дане рухоме майно та оголошено його у розшук.

Крім того, з метою перевірки майнового стану ОСОБА_2 державним виконавцем здійснювався вихід за місцем проживання, проте належного їй майна в квартирі не виявлено.

Таким чином, на момент звернення до суду з поданням мав місце факт ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, оскільки останній свідомо не вживав жодних дій для такого виконання, не надавав державному виконавцю інформації про наявність в нього майна чи інших джерел доходу, за рахунок якого можливо було б здійснити погашення боргу.

Беручи до уваги таке свідоме ухилення боржника ОСОБА_2 від виконання зобов'язань, покладених на нього судовими рішеннями, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування до нього тимчасових обмежень у праві виїзду за межі України.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не містять обґрунтованих посилань на обставини, які-б свідчили про порушення місцевим судом норм процесуального права чи невірне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. 303, 312 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Полтави від 11 квітня 2016 рокузалишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

З оригіналом згідно.

Судді: