_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-7345/11
Провадження № 6/520/331/16
УХВАЛА

10.10.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву

ОСОБА_1

про видачу дубліката виконавчого листа

та поновлення строку для його пред'явлення до виконання,

ВСТАНОВИВ:

22 червня 2016 року ОСОБА_1 звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою, в якій просить суд постановити ухвалу та видати дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-7345/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, та поновити строк для пред'явлення дубліката виконавчого листа до виконання.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

ОСОБА_2 у судове засідання не зявилась, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином.

Відповідно до вимог ч.2 ст.370, ч.2 ст.371 ЦПК України, заяви про видачу дубліката виконавчого листа та про поновлення пропущеного строку, розглядаються в судовому засіданні з повідомленням сторін, які беруть участь у справі. Їхня неявка не є перешкодою для вирішення вказаних питань.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання підлягає задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що в провадженні Київського районного суду міста Одеси перебувала цивільна справа №2-7345/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики.

05 квітня 2012 року заочним рішенням Київського районного суду міста Одеси позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму боргу за договором позики у розмірі 39939 гривень 50 копійок, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення дорівнює 5000 доларів США, моральну шкоду у розмірі 2000 гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 419 гривень 40 копійок.

16 травня 2012 року Київським районним судом міста Одеси було видано стягувачеві виконавчий лист №2-7345/11 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 39939 гривень 50 копійок, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення дорівнює 5000 доларів США, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 копійок.

31 травня 2012 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову ВП №32831798 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-7345/11, виданого 16.05.2012 року Київським районним судом міста Одеси.

31 травня 2012 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

21 грудня 2012 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову №В-10/839 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7345/11, виданого 16.05.2012 року Київським районним судом міста Одеси на підставі п.10 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження».

11.02.2013 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову ВП №36493081 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа №2-7345/11, виданого 16.05.2012 року Київським районним судом міста Одеси.

Надалі, як стверджує ОСОБА_1, 04.06.2013 року ОСОБА_2 в добровільному порядку зобовязалась виконати рішення суду, але з певною розтрочкою, про що було складено розписку.

04.06.2013 року ОСОБА_2 повернула стягувачеві грошові кошти в розмірі 3000 доларів США та зобовязалась 2000 доларів США та 2000 гривень виплатити з березня 2014 року по 200 доларів США щомісяця, у звязку з цим ОСОБА_1 було подано заяву про повернення виконавчого листа. Однак надалі боржником жодних платежів в рахунок погашення боргу не здійснювались.

18.06.2013 року старшим державним виконавцем другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції винесено постанову ВП №36493081 про повернення стягувачеві виконавчого листа №2-7345/11, виданого 16.05.2012 року Київським районним судом міста Одеси про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 39939 гривень 50 копійок, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення дорівнює 5000 доларів США, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 копійок, на підставі п.1 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

З супровідного листа другого Київського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції від 19.06.2013 року вбачається, що виконавчою службою було надіслано на адресу ОСОБА_1 копію постанови від 18.06.2013 року про повернення виконавчого листа стягувачеві, однак не зазначено, що повернуто оригінал виконавчого листа.

Вищевказані обставини також підтверджується документами наявними в матеріалах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-7345/11, виданого 16.05.2012 року Київським районним судом міста Одеси, копія якого була витребувана судом під час розгляду справи та наявна в матеріалах справи.

Згідно з ч.1 ст.370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Відповідно до ч.1 ст.371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого листа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Крім того слід зазначити, що згідно з ч.1 ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

У статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов'язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (надалі - Європейського суду) та Європейської комісії з прав людини як джерело права.

Так, у рішенні Європейського суду в справі «СОВТРАНСАВТО-ХОЛДИНГ» проти України (заява № 48553/99) від 25.07.2002 зазначено, що суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 § 1, повинне тлумачитися в світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць. Одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлене під сумнів («Брумареску проти Румунії»).

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження»).

Виконання рішення, ухваленого тим чи іншим судом, треба розглядати як невід'ємну складову судового розгляду, як цього вимагає положення статті 6 Конвенції, у якому йдеться про необхідність забезпечення справедливого судового процесу (перше рішення стосовно Росії: «Бурдов проти Росії». Комюніке Секретаря Суду 07.05.2002; рішення у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997 тощо).

Відповідно до рішення Європейського суду у справі «Агрокомплекс проти України» (заява № 23465/03) від 06.10.2011 існування заборгованості, яка підтверджена остаточним і обов'язковим для виконання судовим рішенням, дає особі, на користь якої таке рішення винесено, підґрунтя для «законного сподівання» на виплату такої заборгованості і становить «майно» цієї особи у значенні статті 1 Першого протоколу (див. серед інших рішень, рішення у справі «Бурдов проти Росії», заява № 59498/00, та інші справи, зазначені в ній).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що рішення Київського районного суду міста Одеси від 05 квітня 2012 року повинно бути виконано, у звязку з чим заява ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання підлягає задоволенню,

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 370, 371 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред'явлення до виконання задовольнити.

Видати ОСОБА_1 дублікат виконавчого листа по цивільній справі №2-7345/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 39939 гривень 50 копійок, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення дорівнює 5000 доларів США, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Поновити ОСОБА_1 строк для пред'явлення до виконання дублікату виконавчого листа по цивільній справі №2-7345/11 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, а саме про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суми боргу за договором позики у розмірі 39939 гривень 50 копійок, що за курсом НБУ станом на день ухвалення рішення дорівнює 5000 доларів США, моральної шкоди у розмірі 2000 гривень 00 копійок.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а особи, які не приймали участь під час оголошення ухвали суду протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.