Провадження № 2/522/882/16
01 березня 2016 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого - судді: Шенцевої О.П.
при секретарі: Соболевій О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Приморської районної адміністрації ОМР до ОСОБА_1 про приведення самовільно реконструйовану квартиру в первинний стан, -
Позивач звернувся до суду з позовом, по якому просить суд зобов'язати відповідача власними силами і за рахунок власних коштів привести у первісний стан реконструйовану квартиру № 19 в житловому будинку за адресою: м. Одеса, вул. Карантинна,2 у первісний стан та стягнути з відповідача судові витрати.
Представник позивача подав заяву про проведення судового засідання без фіксації судового процесу, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про час, дату та місце судового засідання сповіщався належним чином, однак до суду не з'явився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справ за його відсутності суду не надавав та не заявляв.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та ознайомившись з матеріалами справи та наданими доказами, вважає позовні вимоги ОМР підлягаючими задоволенню у повному обсязі на підставі встановлених фактичних обставин по справі.
Правовідносини між сторонами по справі є цивільно-правовими та урегульовані положеннями ЦК України, ЗУ „Про архітектурну діяльність", ЗУ „Про планування та забудову території".
По справі встановлені наступні фактичні обставини.
Відповідач по справі є власником квартири 19, що розташована в одноповерховому житлового будинку, за адресою: м. Одеса, вул.Карантинна,2.
ОСОБА_1 вручені приписи від 12.06.2015 р. та від. 10.06.2015 р. про приведення вказаної квартири в первинний стан, що підтверджено актом від 26.06.2015 р. та актом від 06.08.2015 р., на які він не реагує.
У зв`язку із вищевказаним Приморською адміністрацією Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 384 від 29.07.2015 року «Про приведення самовільно реконструйованої квартири № 19, яка розташована житловому будинку за адресою : м. Одеса, вул. Карантинна, 2, в первинний стан». Зазначене розпорядження власником квартири виконано не було, що підтверджується доповідною запискою від КП ЖКС «Порто-Франківський» № 564 від 07.08.2015 року.
Згідно до ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Згідно до ч. 2 п. 1.4.6 Наказу «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затвердженого Державним комітетом України з питань житлово-комунального господарства», у разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, роботи по проведенню приміщення до попереднього стану виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, приміщення вирішується у судовому порядку.
Реконструкція та будівництво в м. Одесі повинно здійснюватися відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням громадських інтересів.
Крім того, відповідач своїми діями порушив вимоги ст. ст. 100, 152 ЖК України, ст. 9 ЗУ «Про архітектурну діяльність», п. 6 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинкових територій, затверджених постановою КМУ від 08.10.1992 року. І Положення про порядок реконструкції вбудованих, вбудовано-прибудованих і прибудованих приміщень в м. Одесі, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 17.04.2001 року № 2153-ХХІІ, самовільно виконує роботи з внутрішньої реконструкції вказаної квартири з надбудовою мансардного поверху площею 42,0 кв.м., за рахунок самовільно зайнятого горищного приміщення, чим значно погіршила житлово-комунальні умови мешканців будинку.
Відповідно до ст. 73 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», акти органів місцевого самоврядування є обов'язковими до виконання всіма підприємствами, установами, організаціями і громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Розпорядження відповідачем не виконано.
Згідно ч.2 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівних умов та обмежень під час проектування і будівництва об`єктів.
Згідно п. 1.1 Положення про порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт, затвердженого наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 19.01.2010 року, дозвіл на виконання будівельних робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації та капітального ремонту будинків, споруд та інших об'єктів, розширення і технічного переоснащення є документом, що посвідчує право забудовника (замовника) на виконання будівельних робіт, у відповідності до затвердженої проектної документації. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається ІДАБК, які одночасно ведуть реєстр наданих дозволів. Виконання будівельних робіт без вищезазначеного дозволу забороняється.
Так, відповідно до ст. 9 ЗУ „Про архітектурну діяльність" будівництво (реконструкція) об'єкта здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил.
Згідно до ст. 29 ЗУ «Про планування і забудову територій» особа, яка має бажання провести реконструкцію, повинна отримати в інспекції архітектурно-будівельного контролю дозвіл на проведення робіт по реконструкції приміщення.
Здійснення робіт без відповідного дозволу на їх виконання вважається самовільним і тягне за собою відповідальність відповідно до діючого законодавства.
Відповідачем було порушено ч.5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», згідно якої, проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку: 1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних; 2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, її експертизи; 3) затвердження проектної документації; 4) виконання підготовчих та будівельних робіт; 5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; 6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Наведеним Положенням проведення будь-яких будівельних робіт до отримання дозволу забороняється та вважається самовільним із подальшим застосуванням цивільно-правових санкцій.
Проведення відповідачем робіт з самовільного будівництва без належним чином затвердженого проекту та дозвільної документації становить загрозу нанесення шкоди мешканцям суміжних квартир.
Будівельні роботи з реконструкції квартири відповідачами здійснюються без контролю з боку відповідних органів та служб, що може привести до значних відхилень від діючих архітектурно-будівельних, протипожежних, санітарних та інших норм.
Так, з урахуванням вказаних порушень відповідачами суд приходить до висновку, що виконана реконструкція становить велику небезпеку для життя та здоров'я громадян, що мешкають поряд із відповідачами, а тому за таких обставин самочинно реконструйована квартира підлягає приведенню у первинний стан відповідно до проекту забудови за рахунок відповідача в порядку ст. 383 ЦК України.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу держаної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову. Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила будівництво.
Відповідно до п.3.2.8. Положення про Приморську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради 13.02.2014 р. № 4584-VI рай адміністрація здійснює контроль за недопущенням самовільного будівництва у районі.
Згідно з п.12 «Порядку взаємодії виконавчих органів, комунальних підприємств, установ, закладів та організацій Одеської міської ради за питань, пов`язаних із виявленням самочинного будівництва у місті Одесі та вжиттям заходів реагування» затвердженим рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради за № 16 від 29.01.2015 року, встановивши невиконання розпорядження районної адміністрації Одеської міської ради про усунення порушень у сфері містобудівної діяльності, відповідна районна адміністрація зобов`язана у десятиденний строк звернутись до суду із позовом відповідно до встановлених повноважень або пере направити наявні матеріали до органу, яким має забезпечуватись відповідне звернення до суду із позовом у десятиденний строк з моменту отримання відповідних документів.
Здійснення робіт без відповідного дозволу на їх виконання вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно діючого законодавства.
Неправомірними діями відповідача порушуються інтереси держави.
Одночасно, судом приймається до уваги й та обставина, що при розгляді справи у суді відповідачу надавалась можливість заперечувати, не визнавати позовні вимоги, доказувати протилежне, але, як вбачається з матеріалів справи відповідач не надав судові докази для доведення своєї незгоди з позовними вимогами позивача, тобто не скористався своїм процесуальним правом з власної ініціативи.
Відповідно до змісту ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи.
При цьому в матеріалах справи є квитанція про сплату позивачем судового збору на суму 1218,00 грн., який підлягає стягнення з відповідача на користь позивача.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Розглянувши справу всебічно та неупереджено, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги Приморської районної адміністрації Одеської міської ради заявлені правомірно, відповідно до діючого законодавства України та без його порушень.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 15, 16, 383 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223-226, 294 ЦПК України, суд, -
Позов Приморської районної адміністрації Одеської міської ради до ОСОБА_1 про приведення самовільно реконструйовану квартиру в первинний стан - задовольнити.
Зобов'язати ОСОБА_1 власними силами і за власний рахунок привести у первинний стан самовільно реконструйовану квартиру №19, по вул. Карантинна, 2 у м. Одеса відповідно до технічної документації.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приморської районної адміністрації Одеської міської ради суму сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: