Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.03.2016 Справа №607/15046/15-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді: Дзюбановського Ю.І.,

за участю секретаря судового засідання: Борисевич І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі цивільну справу за за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання безгрошовими операцій, зобовязати виключити з обліку кошти, зобовязати здійснити облік коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, надалі позивач, звернулася в суд з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», надалі відповідач, третя особа на стороні відповідача ОСОБА_2, в якому просить визнати безгрошовими операції, які були оформленні в Тернопільському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за заявами на видачу готівки №42466001 від 03.12.2014р. на суму 140 000 грн., №42500686 від 04.12.2014р. на суму 140 000 грн., №42529111 від 05.12.2014р. в частині суми 46 000 грн. від імені ОСОБА_1, визнати безгрошовими операції, які були оформленні в Тернопільському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за квитанціями №ПН1175382 від 03.12.2014р. на суму 140 000 грн., №ПН1176878 від 04.12.2014р. на суму 140 000 грн., №1178268 від 05.12.2014р. на суму 46 000 грн. з прийняття готівки від ОСОБА_2, зобовязати ПАТ «Дельта Банк» виключити з обліку суму 326 000 грн. як заблокованої суми незавершених платежів ОСОБА_2 за квитанціями №ПН1175382 від 03.12.2014р. на суму 140 000 грн., №ПН1176878 від 04.12.2014р. на суму 140 000 грн., №1178268 від 05.12.2014р. на суму 46 000 грн., зобовязати ПАТ «Дельта Банк» здійснити облік суми 326 000 грн. як такої, що розміщена на поточному рахунку №7966 у гривнях, відкритому на імя ОСОБА_1 відповідно до договору №008-19509-201213 від 20.12.2013р. на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за яким можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені позовні вимоги підтримує, в їх обґрунтування зазначає, що нею 20.12.2013р. був укладений договір на відкриття та обслуговування поточного рахунку і станом на 03.12.2014р. на вказаному рахунку знаходилися її кошти в сумі 326 688 грн. Маючи на рахунку достатню суму коштів вона за домовленістю із дочкою ОСОБА_2 вирішила надати їй кошти в сумі 326 000 грн. для оплати пайового внеску по договору купівлі-продажу майнових прав з ТОВ «Управляюча компанія «Київбуд». При зверненні в грудні 2014 року до працівників Тернопільського відділення «Дельта Банк» з вимогою виплатити їй через касу готівкою 326 688 грн. їй повідомили, що через фінансові труднощі та відсутності в касі Банку значної суми готівки вони не можуть видати готівку через касу Відділення банку і запропонували здійснити формальне оформлення за касовими документами нібито проведення касових операцій з виплати готівки в сумі 326 000 грн., але без фізичної їх видачі у вигляді банкнот та одночасно оформити за касовими документами внесення від імені ОСОБА_2 готівки в сумі 326 000 грн. в касу Відділення банку, але без їх фізичного фактичного внесення як для подальшого переказу вказаної суми коштів у формі безготівкового розрахунку з ТОВ «Управляюча компанія «Київбуд». На зазначені пропозиції працівників Банку вона змушена була погодитися та відповідно підписала надані працівниками Банку касові документи заяви на видачу готівки на загальну суму 326 688 грн., проте зазначеної суми через касу Відділення банку нею не отримано. Одночасно, працівниками Відділення банку були формально складені касові документи про нібито внесення ОСОБА_2 до каси Відділення банку готівкових коштів на загальну суму 326 000 грн. для подальшого переказу на рахунок ТОВ «Управляюча компанія «Київбуд». Однак, ОСОБА_2 готівкових коштів від неї не отримувала, в дні сплати коштів через касу у Відділенні банку в м. Тернополі не перебувала, оскільки працювала в м. Києві.

В подальшому зясовано, що кошти на загальну суму 326 000 грн. через фінансові труднощі Банку на рахунок ТОВ «Управляюча компанія «Київбуд» не були перераховані і Товариством не отримані, що як наслідок із ОСОБА_2 був розірваний договір купівлі-продажу майнових прав.

Внаслідок таких неправомірних дій були порушенні права та інтереси, її не включено до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів в межах гарантованої суми відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Готівкові кошти через касу Відділення банку вона не отримувала, ОСОБА_2 не передавала, а відтак і ОСОБА_2 не могла фізично їх внести через касу Відділення банку через її відсутність в м. Тернополі. Діями Банку протиправно позбавлено права власності на кошти, яке може бути обмежено лише у випадках і в порядку, встановленому законом. Закону про не повернення коштів вкладнику не приймалося, перераховані кошти не поверненні позивачу на його рахунок, чим порушуються права споживача.

Враховуючи ті обставини, що грошові кошти фактично із каси ОСОБА_1 не отримані, а ОСОБА_2 в касу Відділення банку не вносилися, тому вказані операції слід визнати безгрошовими та зобовязати ПАТ «Дельта Банк» повернути кошти на поточний рахунок ОСОБА_1 та здійснити їх облік на поточному рахунку, відкритому на імя ОСОБА_1 по договору на відкриття та обслуговування поточного рахунку.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що обраний позивачем спосіб захисту нібито порушеного її права не відповідає способам захисту цивільних прав та інтересів, визначених цивільним законодавством. Обґрунтування ОСОБА_1 не відповідають фактичним обставинам і повністю спростовуються доданими до заперечення доказами, а саме тими, що на підставі заяви ОСОБА_1 з її поточного валютного рахунку було списано 21688 доларів США та зарахована на інший рахунок ОСОБА_3, сума 21688 доларів США була конвертована у гривневий еквівалент по заяві вкладника і зараховані на мультивалютний рахунок по заяві ОСОБА_1

Потім, за заявою позивача кошти з мультивалютного рахунку були перераховані на гривневий поточний рахунок ОСОБА_1 із за заявами на видачу готівки, які підписані самою ОСОБА_1, їй була видана із каси Відділення готівка на загальну суму 326 688 грн. В подальшому, згідно квитанцій сума коштів 326 000 грн. ОСОБА_2 була внесена через касу Відділення банку на рахунок ТОВ «УК «Київбуд», однак на рахунок Товариства не поступила, а перебуває на транзитному рахунку АТ «Дельта Банк» і є кредиторською заборгованістю Банку, яка має бути повернена кредиторові, а саме ОСОБА_2 Однак, ні позивач ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 із кредиторською заявою про включення їх до переліку вкладників, які мають право на виплату коштів згідно Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не зверталися, а також ОСОБА_2, яка є кредитором в даних відносинах із Банком не зверталася із будь-якими вимогами про повернення її коштів в сумі 326 000 грн. Разом з тим, в судовому засіданні зазначає, що у справі ПАТ «Дельта Банк» є неналежним відповідачем.

В судовому засіданні ОСОБА_2 повністю підтримує позивача ОСОБА_1, зазначає, що в дні проведення касових операцій в м. Тернополі не знаходилася, оскільки перебувала на роботі в м. Києві, грошових коштів в сумі 326 000 грн. не отримувала від ОСОБА_1 і не могла їх вносити в касу Відділення банку через її відсутність.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи, встановив наступне.

10 вересня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та вкладником ОСОБА_1 був укладений Договір №002-19501-100913 банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США, за умовами якого Банк відкриває владнику вкладний (депозитний) рахунок №0397, сума вкладу складає 50 000 доларів США і залучається на строк із моменту зарахування вкладу на рахунок по 24 вересня 2013 року. Процентна ставка становить 5,5 процентів річних. Зарахування вкладу на рахунок здійснюється з власного поточного або вкладного (депозитного) рахунку вкладника, відкритого в Банку, або готівкою через касу Банку в день укладання сторонами цього Договору.

Згідно квитанції від 10.09.2013р. №26261363 ОСОБА_1 внесла 50 000 доларів США на вкладний рахунок згідно договору банківського вкладу (депозиту) від 10.09.2013р. за №002-19501-100913.

20 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №007-19509-201213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

За умовам вказаного договору Банк відкриває ОСОБА_1 поточний рахунок №6504 у доларах США, надає в розпорядження ОСОБА_1 електронний платіжний засіб картку, а також ПІН-код до картки.

20 грудня 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений Договір №008-19509-201213 на відкриття та обслуговування поточного рахунку, операції за якими можна здійснювати з використанням електронних платіжних засобів.

За умовами вказаного договору Банк відкриває ОСОБА_1 поточний рахунок №7966 у гривнях, надає в розпорядження ОСОБА_1 електронний платіжний засіб картку, а також ПІН-код до картки.

Відповідно до ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Як підтверджується матеріалами справи, а саме випискою від 24.11.2014р., на підставі заяви ОСОБА_1 від 21.11.2014р. кошти в сумі 21688 доларів США було списано з поточного валютного рахунку та зараховано на інший рахунок ОСОБА_1 №9500, який був відкритий ОСОБА_1 з метою здійснення продажу іноземної валюти за його заявою на міжбанківському ринку.

Згідно поданих ОСОБА_1 заяв від 01.12.2014р. було здійснено конвертацію іноземної валюти в сумі 21688 доларів США по курсу 15,07 грн. за 1 долар США у гривневий еквівалент та зараховано кошти у валюті гривні на мультивалютний рахунок №8500. В подальшому, 03 грудня 2014 року кошти в сумі 326838,16 грн. з мультивалютного рахунку №9500 за заявою ОСОБА_1 були перераховані на гривневий поточний рахунок №209 згідно копії меморіального ордеру №97453739 від 03.12.2014р.

ОСОБА_1 згідно заяв на видачу готівки №42466001 від 03.12.2014р., №425500686 від 04.12.2014р. та №42529111 від 05.12.2014р. із каси Банку були отримані 140 000 грн., 140 000 грн. та 46 688 грн. відповідно. Отримувачем вказаних коштів згідно підписів на заявах на видачу готівки є ОСОБА_1.

Факт видачі зазначених коштів із каси Банку виплата коштів з поточного рахунку фізичної особи підтверджується виписками з оборотно-сальдових відомостей проведених по зняттю готівкових коштів по касі банку за 03-05 грудня 2014 року, які долучені представником Банку.

Відповідно до долучених до матеріалів справи квитанцій №ПН 1175382 від 03.12.2014р., №ПН 1176878 від 04.12.2014р., №ПН 1178268 від 05.12.2014р. ОСОБА_2 внесла в касу Банку 140 000 грн., 140 000 грн. та 46 000 грн. відповідно на переказ вказаної суми коштів на рахунок ТОВ «УК «Київбуд» згідно договору №19/11/14-С2-К203 купівлі-продажу майнових прав від 19.11.2014р.

В підтвердження даних операцій представником Банку додана до матеріалів справи виписка з оборотно-сальдових відомостей прядених по проведенню готівкових кошів по касі Банку за 03-05 грудня 2014 року ОСОБА_2 в користь ТОВ «УК «Київбуд» через касу банку.

Однак, як стверджують позивач ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, що не заперечується представником ПАТ «Дельта Банк», кошти в сумі 140 000 грн., 140 000 грн., 46 000 грн. на рахунок ТОВ «УК «Київбуд» не перераховані і Товариством не отримані, оскільки перебувають на транзитному рахунку АТ «Дельта Банк» і кредиторською заборгованістю банку, яка має бути повернена кредитору, а саме ОСОБА_2, а не позивачу ОСОБА_1, в порядку ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до поданих представником відповідача документів встановлено, що 02 березня 2015 року на підставі постанови Правління НБУ №150 «Про віднесення публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015р. за №51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Дельта Банк», згідно з яким з 03 березня 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк». Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №71 від 08.04.2015р. тимчасову адміністрацію в АТ «Дельта Банк» запроваджено на шість місяців з 03.03.2015р. по 02.09.2015р. Рішенням виконавчої дирекції ФГВФО №147 від 03.08.2015р. строк здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» продовжено по 02.10.2015р.

Рішенням виконавчої дирекції ФГ ВФО №181 від 02.10.2015р. розпочата процедура ліквідації АТ «Дельта Банк» з 05.10.2015р. по 04.10.2017р.

Згідно ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фонду банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному Банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 6 ст. 36 вказаного Закону під час дії тимчасової адміністрації здійснюється виплата коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом в національній валюті України. Вклади в іноземні валюті перераховуються в національну валюту України за офіційним курсом гривні на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації відповідно до цієї статті.

Однак, як підтверджується матеріалами справи, на 02 березня 2015 року початку процедури виведення Фондом банку з ринку та введення з 03 березня 2015 року тимчасової адміністрації в АТ «Дельта Банк» на поточних рахунках позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_2 у національній та іноземній валюті сума спірних коштів в розмірі 326 000 грн. не перебувала.

В силу ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги фізичних осіб, платежі яких або платежі на імя яких заблоковано відносяться до шостої черги задоволення вимог кредиторів. Проте, як встановлено судом, ні ОСОБА_1, ні ОСОБА_2 заяв в установленому законом порядку про визнання їх кредиторами не подавали.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, не визнання або оспорювання і статтею 3 ЦПК України надано право на звернення до суду за їх захистом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

Стаття 57 цього Кодексу визначає, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. ці дані встановлюються, зокрема, на підставі пояснень сторін.

Проте, під час розгляду справи позивачем ОСОБА_1 належними і допустимими доказами не підтверджено порушення її прав чи інтересів як вкладника, володільця банківського рахунка, що зумовило її звернутися до ПАТ «Дельта Банк» із визначеними нею позовними вимогами. Матеріалами справи, а саме первинними бухгалтерськими касовими документами підтверджено факт отримання нею із каси Банку з її поточного рахунку в період із 03-05 грудня 2014 року 140 000 грн., 140 000 грн., 46 000 грн., і позивачем не доведено, якими чином порушуються її права перебуванням коштів в сумі 326 000 грн. на транзитному рахунку АТ «Дельта Банк», які згідно матеріалів справи внесені від імені ОСОБА_2 в період з 03-05 грудня 2014 року в касу Банку для переказу на рахунок ТОВ «УК «Київбуд», однак Товариством не отримані.

Як вказав представник відповідача та підтвердив матеріалами справи, ОСОБА_2 є кредитором до АТ «Дельта Банк» і має право на отримання коштів в сумі 326 000 грн., які знаходяться на транзитному рахунку АТ «Дельта Банк» в порядку та у спосіб, визначеному Цивільним кодексом України, і Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним Законом у даних правовідносинах, які виникли із АТ «Дельта Банк».

У відповідності до положень статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Суд відзначає, що обрані позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги до ПАТ «Дельта Банк», які заявлені у позові на захист нібито порушених своїх прав та інтересів не відповідають встановленим статтею 16 Цивільного кодексу України способам захисту цивільних прав та інтересів судом.

Разом з тим, на посилання позивача ОСОБА_1 про те, що вона за період з 03-05 грудня 2014 року згідно заяв на отримання готівки із каси Банку коштів в сумі 326 000 грн. не отримувала, вказаної суми ОСОБА_2 не передавала, і на пояснення ОСОБА_2 щодо її відсутності в період з 03-05 грудня 2014 року в місті Тернополі, знаходження її в місті Києві на навчанні, що підтверджує долученими до матеріалів справи доказами, не отримання від ОСОБА_1 коштів в сумі 326 000 грн., а відтак і фізичною неможливістю від свого імені внесення вказаної суми коштів в касу Банку в період з 03-05 грудня 2014 року, проведення касових операцій працівниками Банку без фактичної видачі фізичній особі коштів та отримання коштів без їх фактичного внесення в касу Банку, тобто наявність складу кримінального правопорушення з боку працівників Банку, суд зазначає, що станом на дату розгляду справи матеріалами підтверджується факт отримання ОСОБА_1 за період з 03-05 2014 року коштів в сумі 326 000 грн. і внесення 326 000 грн. за період із 03-05 грудня 2014 року в касу Банку від імені ОСОБА_2

Інших доказів матеріали справи не містять і сторонами не подано.

Із наданих представником Банку пояснень вбачається, що грошові кошти можуть вносити чи поповнювати рахунок будь-які особи від імені платника, і самим позивачем ОСОБА_1 визнається та обставина, що кошти в сумі 326 000 грн. спрямовувалися на рахунок ТОВ «АК «Київбуд» в рахунок оплати ОСОБА_2 платежів згідно договору купівлі-продажу майнових прав.

Зважаючи на вищевикладене суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1, оскільки вони не ґрунтуються на нормах законодавства, не підтверджені матеріалами справи та позивачем не доведено порушення її прав чи інтересів діями відповідача.

Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати не стягуються та не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 60, 88, 212, 218, 223, 294 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2, про визнання безгрошовими операції, які були оформленні в Тернопільському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за заявами на видачу готівки від 03.12.2014р. №42466001 на суму 140000 грн., від 04.12.2014р. №42500686 на суму 140000 грн., від 05.12.2014р. №42529111 на суму 46000 грн. від імені ОСОБА_1; про визнання безгрошовими операції, які були оформлення в Тернопільському відділенні ПАТ «Дельта Банк» за квитанціями від 03.12.2014р. №1175382 на суму 140000 грн., від 04.12.2014р. №1176878 на суму 140000 грн., від 05.12.2014р. №1178268 на суму 46000 грн. від ОСОБА_2; зобовязання виключити з обліку суму 326000 грн. як заблокованої суми незавершених платежів ОСОБА_2; зобовязання здійснити облік суми 326000 грн. як такої, що розміщена на поточному рахунку ОСОБА_1 відповідно до договору №008-19509-201213 від 20.12.2013р. відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційної скарги не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяОСОБА_4