АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Доповідач - Желепа О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 року, колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого Желепи О.В.

суддів Іванченка М.М., Рубан С.М.

при секретарі Перетятько А.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту недостовірності інформації, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 через представника ОСОБА_1 звернувся до суду в порядку окремого провадження та просив суд в порядку встановлення факту, що має юридичне значення, встановити недостовірність інформації про заявника, поширеної в мережі Інтернет за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, позивач посилався на те, що поширювач інформації невідомий.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 22.07.2016 року у відкритті окремого провадження за заявою ОСОБА_2 про встановлення юридичного факту недостовірності інформації - відмовлено.

Не погодившись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

В апеляційній скарзі посилалася на те, що в дійсності особа, яка поширила недостовірну інформацію у статті та власник сайту - невідомі, оскільки поширення інформації відбулося без зазначення автора, а крім того на сторінці вищевказаного сайту відсутня будь-яка інформація про його власника, або назву та адресу редакції порталу, а самостійно встановити таку інформацію не вдалося. Зокрема, на сайті ІНФОРМАЦІЯ_2 у розділі «Зв'язатися з нами» зазначені лише мобільний телефон та адреса електронної скриньки, за допомогою яких фактично зв'язатися з власником згаданого сайту виявилося неможливим. При винесенні ухвали судом не було враховано , що заявнику не вдалося самостійно встановити інформацію ані про автора статті, ані про власників сайтів поширення недостовірної інформації. В порушення вимог статті 235 ЦПК України, суд не дослідив обставин, які мають значення для справи, в тому числі не витребував необхідних доказів.

Заслухавши доповідь судді Желепи О.В., пояснення представника заявника, яка доводи скарги підтримала, з'ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, з таких підстав.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику в справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» належним відповідачем у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (пункт 2 частини другої статті 119 ЦПК).

Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайту - вільним, належним відповідачем є власник сайту, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації.

Дані про власника сайту можуть бути витребувані відповідно до положень ЦПК в адміністратора системи реєстрації та обліку доменних назв та адреси українського сегмента мережі Інтернет.

Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена в мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, зареєстрованому в установленому законом порядку як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися нормами, що регулюють діяльність засобів масової інформації.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 277 ЦК, судовий захист гідності, честі та ділової репутації внаслідок поширення про особу недостовірної інформації не виключається і в разі, якщо особа, яка поширила таку інформацію, невідома (наприклад, при направленні анонімних або псевдонімних листів чи звернень, смерті фізичної особи чи ліквідації юридичної особи, поширення інформації в мережі Інтернет особою, яку неможливо ідентифікувати, тощо). У такому випадку суд вправі за заявою заінтересованої особи встановити факт неправдивості цієї інформації та спростувати її в порядку окремого провадження. Така заява розглядається за правилами, визначеними розділом IV ЦПК.

Відмовляючи у відкритті окремого провадження, суд першої інстанції, виходив з того, що автором статті, недостовірність інформації в якій, просив встановити заявник є ОСОБА_3 для Politica-UA.com.

Разом з тим, вказаний висновок суду не підтверджується доказами, які містяться в матеріалах справи , надісланих апеляційному суду.

З поданої заявником заяви не вбачається спір про право з урахуванням тверджень заявника про неможливість встановити автора статті та власника сайту.

В ухвалі суду про відмову у відкритті окремого провадження, в порушення вимог ст. 210 ЦПК України не зазначено з яких документів суд встановив автора статті, а тому колегія суддів, вважає , що висновок суду про відсутність підстав для розгляду заяви в окремому провадженні є передчасним.

Суд порушив порядок вирішення питання, щодо відкриття провадження, а тому відповідно до вимог ст. 312 ЦПК України, ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді, суду слід врахувати вимоги ч1 та 2 ст. 235 ЦПК України , обов'язок суду сприяти здійсненню та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи та можливість суду за власною ініціативою витребувати необхідні докази.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 22 липня 2016 року скасувати, питання відкриття провадження передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20-ти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Судді: