Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/56/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Фомічов С. Є.
РІШЕННЯ

Іменем України

02.06.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Фомічова С.Є.

суддів - Гайсюка О.В.

ОСОБА_2

при секретарі - Дімановій Н.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності, за апеляційною скаргою ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2015 року і

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_7 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх вимог зазначала, що після смерті її чоловіка, ОСОБА_8, 28 грудня 2012 року, з яким вона перебувала з зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1953 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку, на якій він розташований по вул. Повітрянофлотській № 21 в м. Кіровограді та автомобіль Москвич 21251, реєстр № Е5287КД, що перебували у їх спільній сумісній власності подружжя.

У встановлений законом строк позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, в тому числі і її обовязкової частки, внаслідок чого їй стало відомо, що спадкодавець ОСОБА_8, 25 червня 2012 року склав заповіт, яким належні йому на праві спільної власності подружжя 1/2 частку житлового будинку та 1/2 ч. земельної ділянки, на якій вони розташовані заповів їх онуку ОСОБА_4, який подав заяву про прийняття спадщини, а усі інші права і обовязки іншому спадкоємцю їх сину ОСОБА_9, який в подальшому відмовився від спадщини на її користь, а також інша спадкоємиця за законом ОСОБА_5 звернулась з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець першої черги.

Проте в процесі оформлення спадщини з'ясувалось, що оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім'я ОСОБА_8 відсутні. Постановою приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 № 181/02-31 від 23 грудня 2014 року їй відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у видачі свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого 28 грудня 2012 року ОСОБА_8 на житловий будинок з надвірними будівлями, земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, розташовану за адресою м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська 21, автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, у зв'язку з неподанням оригіналів документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії та неможливістю витребування їх дублікатів, що змусило її звернутись до суду.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 15 вересня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності задоволено частково. Визнано за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого 28 грудня 2012 року, на 53/100 частки житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді.

Визнано за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_8, померлого 28 грудня 2012 року, на 109/300 часток земельної ділянки, яка розташована по вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді.

Визнано за ОСОБА_3 право власності, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_8, померлого 28.12.2012 року, на 5/6 часток автомобіля Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД. В решті позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставиться питання про зміну рішення суду першої інстанції, зазначає, що вказане рішення повною мірою не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України. Суд першої інстанції під час розгляду справи невірно визначив частку майна, що належить їй.

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялись належним чином, в судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили.

Заслухавши доповідача, пояснення адвоката ОСОБА_6, якій представляє інтереси ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених статтею 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1953 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження ЯУ № 118828, виданого 11 жовтня 1953 року сільським ЗАГС с. Сосновка Олександрійського району Кіровоградської області (а.с. 19).

28 грудня .2012 року помер ОСОБА_8, про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ОЛ № 163191, виданого міським відділом по державній реєстрації смертей реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції 29 грудня .2012 року (а.с. 30).

З архівної довідки № 110892, виданої 27 липня 2014 року ОКП «Кіровоградське ООБТІ» вбачається, що ОСОБА_8 на праві власності належав житловий будинок за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки від 15 червня 1955 року, реєстр № 2-4711, Перша кіровоградська державна нотаріальна контора.

Акт готовності від 26 квітня 1957 р. № 211 (а.с. 29, 20-23, 24-26); Земельна ділянка за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належала ОСОБА_8 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія КР № 00004564, виданого Кіровоградською міською радою 12 березня 1996 року, на підставі рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради від 14 лютого 1996 року № 102 (а.с. 28).

Автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, належав ОСОБА_8 на підставі технічного паспорта автомобіля, виданого Кіровоградським ОРЕВ ДАІ УВС 02 червня 1989 року, на підставі довідки рахунку від 22 травня 1989 року (а.с. 61).

За життя ОСОБА_8 був складений заповіт від 25 червня 2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Кіровоградської області ОСОБА_10, зареєстрований в реєстрі за № 498, за яким 1/2 частку житлового будинку з відповідною часткою господарсько-побутових будівель та 1/2 частку земельної ділянки на якій він розташований в м. Кіровограді, вул. Повітрянофлотська, 21 заповів ОСОБА_4, усі інші права та обовязки, які йому належали на час складання заповіту, а також ті права та обовязки, які можуть належати йому у майбутньому та усе інше майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось заповів ОСОБА_9 (а.с. 31).

Із заявами про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10, звернулися ОСОБА_4, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а.с. 136, 144, 146). Згідно заяв від 06 лютого 2013 року, поданих приватному нотаріусу Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10, зареєстрованих під № 5, 6 до спадкової справи № 1/2013, ОСОБА_9 відмовився від прийняття спадщини за заповітом та за законом після померлого ОСОБА_8К.а на користь дружини померлого ОСОБА_3 (а.с. 142-143).

Суд першої інстанції враховуючи неможливість оформлення позивачем спадкових прав у приватного нотаріуса, що знайшло своє підтвердження у судовому засіданні, а також ст. 16 ЦК України, яка передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу і обраний позивачем спосіб захисту відповідає вимогам закону, вважає за можливе визнати право власності за позивачем після смерті ОСОБА_8, померлого 28 грудня 2012 року, на вищевказане майно, але під час ухвалення рішення содом не вірно визначена обовязкова частка, що належить позивачу. Крім того судом першої інстанції відмовлено у задоволенні позовної вимоги про виделення майна в натурі.

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Кіровоградської області вважає, що приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_10 за заявою ОСОБА_6, представника ОСОБА_3 про визначення ідеальних часток у спадковому майні, яке залишилось після смерті її чоловіка ОСОБА_8, померлого 28 грудня 2012 р., які належать спадкоємцю за законом ОСОБА_3, в тому числі і в грошовому еквіваленті вірно визначено, що ОСОБА_3 належить:

у праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належить 56/100 частка (99680,00 грн.), з якої: 1/2 частка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 6/100 частка - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно ст. 1241 ЦК України та п.п. 5.12, 5.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України;

у праві власності на земельну ділянку за адресою: м. Кіровоград, вул. Повітрянофлотська, 21, належить 118/300 частка (13373,33 грн.), з якої: 1/3 частка відповідно до підстав отримання свідоцтва право на спадщину за законом (із майна не охопленого заповітом), 6/100 частка - обов'язкова частка у спадщині, яка визначена відповідно до ст. 1241 ЦК України та п.п. 5.12, 5.13 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України;

у праві власності на автомобіль Москвич 21251, реєстраційний № Е5287КД, належить 5/6 частка (8291,67 грн.), з якої: 1/2 частка у праві спільної власності на частку у майні подружжя, 1/3 частка відповідно до підстав отримання свідоцтва про право на спадщину за законом (із майна неохопленого заповітом).

Згідно ст. 71 ЗУ «Про нотаріат» у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

Згідно ст. 67 ЗУ «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім'я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

Статтею 69 ЗУ «Про нотаріат» визначено, що нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус також перевіряє коло осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині.

Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка).

Відповідно до пп. 4.21. п. 4 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, при оформленні спадщини як за законом, так і за заповітом нотаріус у випадках, коли із правовстановлюючого документа вбачається, що майно може бути спільною сумісною власністю подружжя, повинен зясувати, чи є у спадкодавця той з подружжя, який його пережив і який має право на 1/2 частку в спільному майні подружжя. За наявності другого з подружжя нотаріус видає йому свідоцтво про право власності.

При визначенні розміру обовязкової частки нотаріусу слід враховувати, що частиною першою статті 1241 Цивільного кодексу України встановлено, що обовязкова частка у спадщині визначається незалежно від змісту заповіту у розмірі половини частки, яка належала б кожному із спадкоємців у разі спадкування за законом. При визначенні розміру обовязкової частки у спадщині нотаріус враховує всіх спадкоємців за законом, які могли б бути закликані до спадкування, якби порядок спадкування не було змінено заповідачем.

За таких обставин колегія суддів вважає, що рішення суду в цій частині підлягає зміні з виделенням позивачу належної її частки в у спадковому майні.

Суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позовної вимоги про виділ в натурі позивачу частки житлового будинку з надвірними будівлями та земельної ділянки по вул. Повітрянофлотська, 21 в м. Кіровограді дійшов до висновку, що вимога є передчасною, оскільки право власності на частки спадкового майна іншими спадкоємцями не оформлено. Колегія суддів судової палати виходячи з матеріалів справи вважає, що даний висновок суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та інтересам позивача, права якою порушуються відповідачем .

Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України та ст. 377 ЦК України у разі набуття права власності на жилий будинок чи споруду кількома особами, в даному випадку поділу будинку чи споруди між одним з подружжя та спадкоємцями іншого, до особи, яка не мала права власності на земельну ділянку, на якій розташована вказана нерухомість, право власності на таку земельну ділянку, на якій розташована вказана нерухомість, право власності на таку земельну ділянку переходить у розмірі пропорційному частці, що належала особі у власності будинку чи споруди.

Відповідно до ч.1, ч. 3ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 , при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом. Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Відповідно до висновку комплексної судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної та земельно-технічної експертизи № 55 від 29 березня 2016 року, проведеної ТОВ «НВП Укрспецбудекспертиза», проведеної відповідно до ухвали колегії суддів Апеляційного суду Кіровоградської області від 06 січня 2016 року виділ в натурі запропонованих ідеальних часток співвласників або з відхиленням від них є технічно не можливим у звязку з невідповідністю вимогам ДБН в частині дотримання мінімальної площі. Згідно зазначеного експертного висновку є технічно можливим варіанти спірного житлового будинку з надвірними будівлями з незначним відхиленням від вимог згаданих ДБН та відступом від ідеальних часток співвласників.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.309 ЦПК України, підставами для скасування рішення першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 309, 313-316 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, представника ОСОБА_3,задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 15 вересня 2015 рокузмінити в частині визначення часток в спільній власності.

Визнати за ОСОБА_3, право власності на 56/100 частку домоволодіння з надвірними будівлями по вул. Повітрянофлотській, 21 в м. Кіровограді та виділити їй в натурі у житловому будинку літ. А кімнату 1-3 пл. 10,6 кв.м, кімната 1-4 пл. 14 кв.м, у прибудові літ. а- частина коридору 1-1 пл.3,9 кв.м., санвузол 1-2 пл. 4,5 кв.м., з влаштуванням 2-х дверних прорізів між коридором 2-1 та кімнатою 2-3, між кімнатою 2-3 і кімнатою 2-4 та із закладанням дверного прорізу між коридором 2-1 та кімнатою 1-2; з надвірних будівель і споруд баня літ. Ж, сарай літ. Е, гараж літ. Д, погріб літ. И, колонка, вимощення 1, ворота-N, огорожа N1, ганок кр., козирок коз., з присудженням грошової компенсації ОСОБА_4, ОСОБА_5в розмірі 3902, 26 грн. ринкової вартості 1/100 частки, на яку зменшилась їх ідеальна частка.

Виділити в користування ОСОБА_3 земельну ділянку площею 233,42 кв.м., що розташована по вул. Повітрянофлотській, 21 в м. Кіровограді, що зображена блакитним кольором на схематичному плані в додатку № 18 до Висновку експерта № 55 від 29 березня 2016 року і обмежена замкнутою лінією 1-10-7-6-5-13-12-11-10-9-8-7-6-5-4-3-2-1-1 з координатами відповідних точок повороту меж та лінейними розмірами зведених у таблиці вказаного додатку.

Залишивши ОСОБА_4 земельну ділянку площею 174,93 кв.м., що розташована по вул. Повітрянофлотській, 21 в м. Кіровограді, що зображена рожевим кольором на схематичному плані в додатку № 18 до Висновку експерта № 55 від 29 березня 2016 року

Залишити в загальному користування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 земельну ділянку площею 79,04 кв.м., що розташована по вул. Повітрянофлотській, 21 в м. Кіровограді, що зображена блакитним кольором на схематичному плані в додатку № 18 до Висновку експерта № 55 від 29 березня 2016 року і обмежена замкнутою лінією 1-2-3-14-15-16-10-9-8-7-6-5-6-5/-4-3-2-1 з координатами відповідних точок повороту меж та лінейними розмірами зведених у таблиці вказаного додатку.

Стягнути з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 солідарно на користь ОСОБА_3 понесені нею судові витрати в сумі 4 700 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення Апеляційного суду набирає чинності з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: