Справа № 683/2331/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2016 року Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої судді Завадської О.П

при секретарі Васічевій О.В.

з участю сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В обґрунтування позовних вимог вказує, що з 21 травня 2010 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З вини відповідача їхня сімя розпалася і вони проживають окремо. Дочка проживає з нею і перебуває на повному її утриманні, добровільно матеріальну допомогу на її утримання відповідач не надає. На даний час у неї склалося скрутне матеріальне становище, і їй одній важко утримувати дитину. Відповідач здоровий, працездатний, працює неофіційно у приватних осіб на ремонтних роботах. Тому, вона просить стягнути з нього аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно з відповідною індексацією.

Позивачка в судовому засіданні уточнила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дочки в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та вказав, що може сплачувати аліменти на утримання дочки в розмірі 400 грн. щомісячно.

Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що сторони з 21 травня 2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного сумісного проживання мають неповнолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (свідоцтво про народження серії 1-МИ № 146966, видане виконавчим комітетом Гордівецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області 03 серпня 2011 року).

Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча здоровий, працездатний та має можливість надавати таку допомогу.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст. 150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сімї. Батьки зобовязані піклуватись про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Нормами ст. 18 Конвенції про захист прав дитини закріплено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 182 СК України, п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоровя, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи.

Наведені норми імперативно закріплюють обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач ухиляється від виконання обовязку утримувати дитину, а тому аліменти на неї підлягають стягненню в судовому порядку.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Суд, при визначенні суми аліментів, яка підлягає стягненню, враховує невиконання відповідачем батьківського обовязку по утриманню дитини та перекладення батьківського обовязку по утриманню та вихованню дитини на позивачку, хоча зобовязаний утримувати дочку і створювати необхідні передумови для розвитку і забезпечення організації її життя нарівні з позивачкою. Взято до уваги те, що по віку та здоровю відповідач являється працездатним, інших аліментних зобовязань немає, а тому спроможний сплачувати аліменти на утримання дочки, яка потребує регулярної матеріальної допомоги.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209, 212, 214-215 ЦПК України, на підставі ст. ст. 150, 180-184, 191 СК України, ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути аліменти з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в с. Пашківці Старокостянтинівського району Хмельницької області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи з 20 вересня 2016 року і до її повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 551,20 грн. судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному обовязковому виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення може бути оскаржене позивачем в апеляційному порядку до Апеляційного суду Хмельницького області через Старокостянтинівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня ухвалення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ______________