Справа № 587/2361/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., при секретарі Токаревій В.М., Рудавіну Є.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ домоволодіння та визначення порядку користування земельною ділянкою. В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначала, що їй на праві спільної часткової власності належить ? частина домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, а власником другої частини цього житлового будинку з надвірними будівлями є відповідач ОСОБА_2 - її двоюрідний брат. Право власності на ? частину спірного домоволодіння було визнане за нею рішенням Сумського районного суду Сумської області від 04.02.2015 року. До складу домоволодіння входить житловий будинок «А-1» з прибудовою «а» загальною площею 70,7 кв. м., жилою площею 37,9 кв. м., який складається : з веранди 1 площею 14,7 кв. м., коридору 1 площею 6,8 кв. м., жилої кімнати 2 площею 22,8 кв. м., кухні 3 площею 11,3 кв. м., жилої кімнати 4 площею 15,1 кв. м., а також надвірних будівель: літньої кухні-сараю «Б», навісу «В», пригребиці «Г», погрібу «п/г» вбиральні «Д», огорожі №1-2. В користуванні позивачки знаходиться частина веранди І площею 14,7 кв. м., яку вони поділили в рівних частинах, поставивши перегородку, з окремим входом, коридор І площею 6,8 кв. м. та житлова кімната 14,7 кв. м. з окремим входом, кухня 4 площею 15,1 кв. м. та житлова кімната 3 площею 11,3 кв. м. З надвірних будівель вона користується відокремленою частиною літньої кухні «Б», дві інші частини, якої знаходяться в їх спільному користуванні, а відповідач користується навісом «В». Інші надвірні будівлі-пригребиця «Г», погріб «п/г», вбиральня «Д» та огорожа №1-2 знаходиться в їх спільному володінні та користуванні. Спірне домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,13 га за адресою АДРЕСА_1, з яких 0,02 га виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,11 га для ведення особистого селянського господарства. Позивачка користується земельною ділянкою, яка розташована з лівої сторони житлового будинку, а відповідач - з правої сторони. На даний час виникли спори з приводу користування домоволодінням та земельною ділянкою, тому просила виділити їй в натурі , визнавши окремим об'єктом нерухомості, належну частину житлового будинку та визначити порядок користування земельною ділянкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали, просили провести реальний поділ домоволодіння по варіанту №1 висновку первісної судової будівельно-технічної експертизи.

В судовому засіданні відповідач, його представник ОСОБА_4 не заперечували проти розподілу спірного домоволодіння по варіанту №1 висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності належить ? частина домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, що підтверджується копією рішення суду/ ар.с. 5-6/.

ОСОБА_2 є власником іншої ? частина домоволодіння, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1.

Спірне домоволодіння знаходиться на земельній ділянці площею 0,13 га за адресою АДРЕСА_1, з яких 0,02 га виділено для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд і 0,11 га для ведення особистого селянського господарства.

Право власності сторін, як і розмір їх часток сторонами не оспорюється і підтверджується належними доказами.

Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.

У відповідності з ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. ( ст.. 356 ЦК України).

У відповідності з ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.( Стаття 364 Цивільного кодексу України).

У відповідності з ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

У відповідності з роз*ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991 року N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» ( з подальшими змінами), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Якщо виділ частки будинку в натурі неможливий, суд вправі за заявленим про це позовом встановити порядок користування відособленими приміщеннями (квартирами, кімнатами) такого будинку. У цьому разі окремі підсобні приміщення (кухня, коридор тощо) можуть бути залишені в загальному користуванні учасників спільної часткової власності. Порядок користування жилим будинком може бути встановлено також і між учасниками спільної сумісної власності.

При неможливості виділу частки будинку в натурі або встановлення порядку користування ним, власнику, що виділяється, за його згодою присуджується грошова компенсація. Розмір грошової компенсації визначається за угодою сторін, а при відсутності такої угоди - судом по дійсній вартості будинку на час розгляду справи.

В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв'язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. ( п.6,7 постанови).

З висновку судової будівельно-технічної експертизи №1407/1408 від 28.03.2016 року вбачається, що реальний розподіл спірного домоволодіння, можливий за 2 запропонованими варіантами.

Суд вважає за необхідне провести розподіл спірного будинку за варіантом №1 первісного висновку експертизи ( який повністю збігається з варіантом розподілу будинку, запропонованим висновком додаткової судово-технічної експертизи), оскільки інших варіантів розподілу будинку експертом не запропоновано, запропонований варіант максимально наближений до ідеальних часток у праві власності сторін, проти цього варіанту не заперечують і сторони, які пояснили в судовому засіданні, що саме такий порядок користування житловим будинком склався між ними на протязі кількох років.

При цьому сторони не заперечували проти виділення позивачці в житловому будинку «А-1» наступних приміщень: коридор «1» площею 6,8 м2, житлова кімната «2» площею 22,8 м2; веранда «а І» площею 7,35 м2; по надвірних спорудах: пригребиця літ. «Г», погріб літ. «п/г», літня кухня-сарай (1/3) літ. «Б», вбиральня (1/2) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2». В судовому засіданні сторони не заперечували також проти виділення ОСОБА_2 на праві власності в житловому будинку «А-1» наступних приміщень: кухня «3» площею 11,3 м2, житлова кімната «4» площею 15,1 м2, веранда літ. «а І» площею 7,35 м2; надвірні споруди: навіс літ.«В», літня кухня-сарай(2/3)літ. «Б», вбиральня( ?) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2».( Графічний варіант розподілу наведений в додатку №2 до висновку експертизи, варіант розподілу позначений на плані синій кольором ( ОСОБА_1.)та зеленим кольором ( ОСОБА_2.).

В судовому засіданні відповідач та його представник пропонували провести розподіл домоволодіння ( будинку з надвірним спорудами) по варіанту №1, запропонованому висновком додаткової експертизи ( ар.с. 90-95).

При цьому ОСОБА_5 та його представник послались на те, що за цим варіантом розподілу надвірних приміщень, користування приміщеннями буде більш зручнішим для сторін.

Разом з тим, суд вважає більш доцільним варіант розподілу надвірних будівель та споруд за варіантом №1 первісного висновку експертизи, на якому наполягали позивачка та її представник.

По перше, при цьому варіанті у власність ОСОБА_1 виділяється літня кухня, тоді як при іншому варіанті ОСОБА_1 взагалі позбавляється приміщення кухні, що створить для неї додаткові незручності порівняно з іншою стороною.

Крім того, при варіанті, запропонованим ОСОБА_2, досить незручне розташування господарських приміщень, (надвірні приміщення Б та В, ар. с. 94), оскільки тоді запропоновано розподіл в приміщень в «шаховому» порядку, що ускладнить користування спірними приміщеннями і може сприяти виникнення різного роду конфліктних ситуацій, тоді як при розподілі за варіантом №1 первісної експертизи більша частина приміщення, які виділяються ОСОБА_2, будуть розміщені компактно в одному місці, розташовані поряд один з одним, що створює більш сприятливі умови в користуванні спірними приміщеннями, попри те, що кожне з цих приміщень має окремий вхід.

До того ж, обираючи варіант, на якому наполягає позивачка, суд враховує, що саме вона переважно проживає в спірному домоволодінні, тоді як ОСОБА_2 лише зрідка( останній раз 3 роки тому) приїздить в Україну, постійно проживаючи за кордоном. Та обставин, що частиною спірного будинку, як пояснив ОСОБА_2, користується його дочка, не має визначального значення, оскільки дочка ОСОБА_2 не має права власності у спірному домоволодінні, як і юридично оформленого права користування ним.

Крім того, не погоджуючись з варіантом №1 розподілу надвірних будівель, запропонованим первісною судово-технічною експертизою, ОСОБА_2 та його представник не надали суттєвих та переконливих доводів проти саме такого варіанту розподілу надвірних будівель.

Таким чином, суд вважає за необхідне провести розподіл спірного домоволодіння на варіантом №1 висновку первісної судово-технічної експертизи ( ар. с. 45-57).

Крім того, необхідно визначити порядок користування земельною ділянкою за єдиним можливим варіантом, запропонованим висновками експертиз, проти чого не заперечують сторони по справі.

Отже, надвірні споруди: пригребиця літ. «Г», погріб літ. «п/г», літня кухня-сарай (1/3) літ. «Б», вбиральня (1/2) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2» необхідно виділити на праві власності позивачці; відповідачу по надвірним будівлям та спорудам в спірному домоволодінні необхідно виділити: навіс літ.«В», літня кухня-сарай(2/3)літ. «Б», вбиральня( ?) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2».

Графічний варіант розподілу наведений в додатку №2 до висновку первісної судово-технічної експертизи ( ар.с. 45-57).

В судовому засіданні сторони не наполягали на вирішенні в судовому рішенні питання про розподіл судових витрат, беручи до уваги ту обставину, що за проведення первісної експертизи оплату проводила позивачка, а проведення додаткової судово-технічної експертизи оплачував відповідач і вартість експертних робіт майже однакова.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.213,214,215 ЦПК України, ст.ст. 1233, 1235, 1268 ЦК України, ст.ст. 356, 357, 358, 364 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, виділивши їй на праві власності в житловому будинку «А-1» наступні приміщення: коридор «1» площею 6,8 м2, житлова кімната «2» площею 22,8 м2; веранда «а І» площею 7,35 м2; надвірні споруди: пригребиця літ. «Г», погріб літ. «п/г», літня кухня-сарай (1/3) літ. «Б», вбиральня (1/2) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2», що складає 1/2 частину домоволодіння вартістю 51097 гривень.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину домоволодіння за адресою АДРЕСА_1, виділивши йому на праві власності в житловому будинку «А-1» наступні приміщення: кухня «3» площею 11,3 м2, житлова кімната «4» площею 15,1 м2, веранда літ. «а І» площею 7,35 м2; надвірні споруди: навіс літ.«В», літня кухня-сарай(2/3)літ. «Б», вбиральня( ?) літ. «Д», огорожа( ?) «№1-2», що складає 1/2 частину домоволодіння вартістю 51097 гривень.

Графічний варіант розподілу наведений в додатку №2 до висновку експертизи.

Провести в будинку за адресою АДРЕСА_1 наступні переустаткування: обом сторонам демонтувати дверний блок, закласти отвір між прим. 1-1 та 1-3; встановити міжквартирну перегородку в приміщенні веранди 1-І, поділяючи приміщення на два окремих площею по 7,35 м2 для обох сторін; ОСОБА_1 в приміщенні 1-1 організувати електрифіковану кухню; ОСОБА_2 в приміщенні 1-3 організувати електрифіковану кухню площею не менше 6,0 м2 та виконати окремий лаз на горище.

Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,13 га за адресою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_1 земельну ділянку площею 967 м2, залишивши земельну ділянку площею 566 м2 в загальному користуванні ( графічно варіант представлений в додатку №4 до висновку судово-технічної експертизи №1407/1408 від 28 березня 2016 року, частина земельної ділянки, що залишається в загальному користуванні позначена жовтим кольором).

Визначити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,13 га за адресою АДРЕСА_1, виділивши в користування ОСОБА_2 земельну ділянку площею 967 м2, залишивши земельну ділянку площею 566 м2 в загальному користуванні (графічно варіант представлений в додатку №4 до висновку судово-технічної експертизи №1407/1408 від 28 березня 2016 року, частина земельної ділянки, що залишається в загальному користуванні позначена жовтим кольором).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 125 гривень 50 копійок грошової компенсації за виділену йому частку в домоволодінні.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя