УХВАЛА іменем україни
01 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І., Іваненко Ю.Г.,

Колодійчука В.М., Мартинюка В.І.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» (далі - КП «ХТМ») звернулось до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з відповідача на користь КП «ХТМ» заборгованість за надані послуги за період з 01 жовтня 2013 року по 01 грудня 2015 року у сумі 12 568,97 грн, суму нарахованої пені за весь період заборгованості у сумі 2 526,46 грн, суму сплаченого судового збору в розмірі 243,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 01 березня 2013 року між ОСОБА_3 та КП «ХТМ» був укладений договір № 16120 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді у приміщення відповідача за адресою: АДРЕСА_1.

За договором позивач бере на себе зобов'язання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобов'язується сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у строки, передбачені договором.

КП «ХТМ» здійснило подачу теплової енергії відповідачу о/р НОМЕР_1 в повному обсязі. На підставі чого відповідачу були направлені рахунки за спожиту теплову енергію. Відповідач рахунки не сплачує, чим завдає збитків КП «ХТМ».

Так, станом на 01 травня 2015 року, порушуючи вимоги чинного договору, у відповідача виникла заборгованість перед позивачем за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2015 року, яка складає 12 568,97 грн, за невиконання зобов'язання щодо сплати за одержану теплову енергію за встановленими тарифами.

Станом на 01 травня 2015 року пеня склала 2 526,46 грн.

Заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь КП «ХТМ» заборгованість у сумі 12 568 грн 97 коп., пеню у сумі 2 526 грн 46 коп. та судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., всього: 15 339 грн 03 коп.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3 просить зазначені судові рішення скасувати, посилаючись на порушення судами норм матеріального і процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги КП «ХТМ», суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які йому надає позивач, разом із цим він несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги за опалення та підігрів води і станом на 01 травня 2015 року має заборгованість за період з 01 жовтня 2013 року по 01 травня 2015 року, яка складає 12 568,97 грн, пеню 2 526,46 грн.

Судом установлено, що відповідачу згідно з договором купівлі-продажу нежитлових приміщень від 01 жовтня 2012 року належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 36-1-36-3 загальною площею 63,4 кв.м в житловому будинку літ. «А-5» за адресою: АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення.

01 березня 2013 року між КП «ХТМ» та ОСОБА_3 був укладений договір № 16120 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді в приміщення по АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення (а. с. 6-13).

За цим договором КП «ХТМ» взяло на себе зобов'язання постачати ОСОБА_3 теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а ОСОБА_3 зобов'язався сплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в строки, передбачені цим договором.

Загальна опалювальна площа складає 63,40 кв.м відповідно до Додатку № 1 від 01 березня 2013 року (а. с. 10), особистий рахунок НОМЕР_1 в КП «ХТМ» відкрито на його ім'я.

Таким чином, між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630(надалі - Правила).

Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 зазначеного Законуспоживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором чи законом.

Частиною 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Такий же обов'язок закріплено положеннями ст. ст. 67, 68 Житлового кодексу Української РСР.

Відповідно до вимог ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» у разі відмови оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Відповідно до п. 16 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковий період.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 20 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житло-комунальні послуги у вигляді пені в установленому законом чи договором розмірах. Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і в п.23 Правил та п.20 Типового договору про надання послуг з теплопостачання холодної та гарячої води і водовідведення, положення якого мають характер юридично обов'язків і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства, цього Закону та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

Разом із тим відповідно до загальних умов виконання зобов'язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов'язань.

Суди попередніх інстанцій, на підставі належним чином оцінених доказів (ст. 212 ЦПК України) дійшли правильного висновку про стягнення заборгованості, враховуючи положення статей 67, 68 ЖК Української РСР, статей 525, 526, 611, 625 ЦК України, статей 19, 25 Закону України «Про теплопостачання», статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», оскільки відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі оплачує послуги за опалення та підігрів води.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої інстанції або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Обставини справи досліджено повно, зібраним доказам надана оцінка.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права при їх ухваленні, які передбачені ст. ст. 338 -341 ЦПК України як підстави для скасування судових рішень, та в основному зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновком судів щодо їх оцінки, тому колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 02 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді:О.І. Євтушенко Ю.Г. Іваненко В.М. Колодійчук В.І. Мартинюк