РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4123/16-ц

пр. № 2/759/2855/16

30 травня 2016 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Макаренко В.В.,

при секретарі - Павлишиній А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва про зміну формулювання причин звільнення, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 21.03.2016 року звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва про зміну формулювання причин звільнення. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 01.03.2013 року була прийнята на посаду лікаря-інтерната за спеціальністю загальна практика-сімейна медицина у поліклініку № 3 Святошинського району м. Києва. 31.10.2013 року була звільнена у звязку з переведення до Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва. 01.08.2015 року була переведена на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 9 філії № 1. 18.01.2016 року вона звернулась до директора Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва з заявою про звільнення її з роботи за власним бажанням, відповідно до ст. 38 КЗпП України, в звязку зі зміною фактичного місця проживання. При цьому нею було надано керівництву згоду Уманської районної ради Черкаської області на її працевлаштування на одну з вакантних посад лікаря загальної практики-сімейної медицини КЗ "Уманський районний центр ПМСД". 25.01.2016 року нею було надано керівнику Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва лист Комунального закладу "Уманський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Черкаської області про підтвердження нею працевлаштування в м. Умань. 28.01.2016 року нею було отримано відповідь адміністрації "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва з якої вона дізналась, що Комунальне некомерційне підприємство "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва не заперечує проти звільнення її з посади у звязку зі зміною місця проживання. Крім того, зазначила, що по закінченню двотижневого терміну з дня реєстрації заяви про звільнення, 02.02.2016 року вона звернулась до керівництва відповідача з заявою про видачу їй обхідного листа у звязку зі звільненням. Та заявою про видачу трудової книжки та проведення розрахунку в звязку зі звільненням. Проте відповідач на її заяви не відреагував, трудову книжку і розрахунок при звільненні не провів. 12.02.2016 року нею повторно було подано заяву про видачу трудової книжки, на яку було надано відповідь про відсутність підстав для її звільнення згідно ст. 38 КЗпП України оскільки вона навчалася за державним замовленням. Коли в черговий рах вона звернулась до керівництва медичного закладу їй було видано трудову книжку, в якій було зазначено, що відповідно до наказу № 86-к від 19.02.2016 року її було звільнено з займаної посади за прогул без поважних причин, відповідно до п. 4 ст. 40 КЗпП України з 02.02.2016 року. Вважає такі дії відповідача протизаконними та такими що порушують її громадянські права в звязку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладені в позові.

Представник Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову.

Суд, вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу № 321-К від 31.07.2015 року ОСОБА_1 було переведено з посади лікаря-інтерна з загальної практики-сімейної медицини Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 7 з 01.08.2015 року на посаду лікаря загальної практики-сімейного лікаря Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 9 філії № 1 Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва (а.с. 9).

Відповідно до наказу № 86-К від 19.02.2016 року директора Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва Подковської Д.Ф. (а.с. 19), ОСОБА_1 було звільнено з посади лікаря загальної практики-сімейного лікаря Амбулаторії загальної практики-сімейної медицини № 9 філії № 1 Комунального некомерційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва за прогули без поважних причин у відповідності до п. 4 ст. 40 КЗпП України 02.02.2016 року.

Відповідно до заяви ОСОБА_1 від 18.01.2016 року про звільнення за власним бажананням у відповідності до ст. 38 КЗпП України в звязку зі зміною місця проживання (а.с. 10) директором КНП "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва було накладено резолюцію про згоду на звільнення з відпрацюванням 2 тижнів після надання підтвердження працевлаштування, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 під розпис 19.01.2016 року.

До відділу кадрів КНП "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва ОСОБА_1 був наданий лист Комунального закладу "Уманський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Черкаської області від 25.01.2016 року за № 35/01-04 про наміри працевлаштувати ОСОБА_1 (а.с. 11).

Начальником відділу кадрів КНП "ЦПМСД № 1" Святошинського району м. Києва було розяснено ОСОБА_1 про те, що лист має адресуватись до Департаменту охорони здоровя Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА).

Крім того, директором КНП "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва було направлено 28.01.2016 року лист Департаменту охорони здоровя Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) щодо відсутності заперечень проти звільнення ОСОБА_1 у звязку зі зміною місця проживання (а.с. 12).

Директором Департаменту охорони здоровя виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) було направлено 09.02.2016 року лист директору КНП "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва з якого вбачається, що з врахуванням вимог наказу МОЗ України від 25.12.1997 року № 367 "Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням питання зміни направлення на роботу ОСОБА_1 може бути розглянуто за умови надання обгрунтуючих документів, що підтверджують підстави та згоду Департаменту охорони здоровя Черкаської обласної державної адміністрації.

На підтвердження заперечень проти позову представником відповідача було надано суду рапорт від 04.02.2016 року завідуючої амбулаторії ЗПСМ № 9 Рудченко Ю.А. відповідно до якого директора КНП "ЦСМСД №1" Святошинського району м. Києва було проінформавано про відсутність ОСОБА_1 в амбулаторії ЗПСМ № 9 (філія № 1) з 02.02.2016 року по 04.02.2016 року на робочому місці про що було складено акти про відсутність працівника на робочому місці від 02.02.2016 року, 03.02.2016 року та 04.02.2016 року.

15.02.2016 року ОСОБА_1 було вручено під розпис лист директора КНП "ЦПМСД №1" Святошинського району м. Києва від 12.02.2016 року за № 191 відповідно до якого ОСОБА_1 було зобовязано протягом 3 днів з моменту ознайомлення з листом надати письмове пояснення причини відсутності на робочому місці з 02.02.2016 року по теперішній час, однак письмового пояснення так ОСОБА_1 надано не було.

Крім того, у вказаному листі було повідомлено ОСОБА_1 про те, що не має підстав для звільнення її з займаної посади у відповідності до ст. 38 КЗпП України, оскільки останьою не було виконано вимоги резолюції директора КНП "ЦСМСД №1" Святошинського району м. Києва, а наданий лист від 25.01.2016 року за № 35/01-04 КЗ "Уманський районний центр первинної медико-санітарної допомоги" Уманської районної ради Черкаської області не є підтвердженням працевлаштування. Підтвердженням зміни місця роботи молодшого спеціаліста є наказ Департаменту охорони здоровя про перерозподіл на працевлаштування, який до КНП "ЦПМСД №1" не надходив.

Окрім того, представником відповідача було надано суду акти відсутності ОСОБА_1 на робочому місці в період з 05.02.2016 року по 19.02.2016 року.

Відповідно до ч.4 ст. 235 КЗпП України у разі визнання формулювання причини звільнення неправильним або таким, що не відповідає чинному законодавству, у випадках, коли це не тягне за собою поновлення працівника на роботі, орган, який розглядає трудовий спір, зобов'язаний змінити формулювання і вказати в рішенні причину звільнення у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства та з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Якщо неправильне формулювання причини звільнення в трудовій книжці перешкоджало працевлаштуванню працівника, орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу в порядку і на умовах, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до вимог наказу МОЗ України від 25.12.1997 року № 367 "Про затвердження Порядку працевлаштування випускників державних вищих медичних (фармацевтичних) закладів освіти, підготовка яких здійснювалась за державним замовленням питання зміни направлення на роботу ОСОБА_1 може бути розглянуто за умови надання обгрунтуючих документів, що підтверджують підстави та згоду Департаменту охорони здоровя Черкаської обласної державної адміністрації.

Пунктом 1 ч.1 ст. 36 КЗпП передбачено, що підставами припинення трудового договору є угода сторін.

Положеннями ст. 60 ЦПК України, передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно п. 4 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6.11.1992р. «Про практику розгляду судами трудових спорів»при розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за п. 4 ст. 40 КЗпП, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин (наприклад, у зв'язку з поміщенням до медвитверезника, самовільне використання без погодження з власником або уповноваженим ним органом днів відгулів, чергової відпустки, залишення роботи до закінчення строку трудового договору чи строку, який працівник зобов'язаний пропрацювати за призначенням після закінчення вищого чи середнього спеціального учбового закладу).

Відповідно до ст.149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмове пояснення.

У судовому засіданні представником позивача не було надано будь-яких належних доказів на підтвердження тієї обставини, що відповідачем перед застосуванням дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення не було запропановано ОСОБА_1 надати письмові пояснення на виконанням вимог ст. 149 КЗпП України.

Разом з тим, представником позивача не надано суду належних та достатніх даних та доказів на підтвердження своїх доводів щодо неправильного формулювання відповідачем причини звільнення ОСОБА_1 з роботи, а також обставин щодо звільнення позивача з роботи, на які у своєму позові посилається позивач.

Виходячи з встановлених обставин справи та наявних в матеріалах справи доказів, наданих позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що вимоги є недоведеними, необґрунтованими та безпідставними, а тому не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.36, 38, 235 КЗпП України, ст.ст.10, 57-60, 208-209, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до Комунального некормеційного підприємства "Центр первинної медико-санітарної допомоги №1" Святошинського району м. Києва про зміну формулювання причин звільнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подання через Святошинський районний суд м. Києва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а у разі, якщо рішення було проголошено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків або після розгляду справи в апеляційному порядку Апеляційним судом м. Києва, якщо воно не буде скасоване.

СУДДЯ В.В. Макаренко