Справа № 444/83/14 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 22-ц/783/3535/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції ОСОБА_6 про визначення частки майна боржника, -

ВСТАНОВИЛА:

16 березня 2016 року відділ державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області звернувся із поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_7 у майні, яким він володіє з іншими особами.

У поданні зазначали, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області з 16 травня 2014 року перебуває виконавче провадження №43340931 з виконання виконавчого листа №444/83/14-ц виданого 07 травня 2014 року Жовківським районним судом Львівської області про стягнення з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 заборгованості за договором позики від 21 липня 2012 року в сумі 5000 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 62845,50 гривень, відсотки за користування коштами в сумі 561,04 доларів США, що еквівалентно 7051,66 гривень, 3% річних від простроченої суми боргу у зв'язку з простроченням грошового зобов'язання в сумі 242,88 доларів США, що еквівалентно 3052,78 гривень та 2805 гривень судових витрат.

Боржником дане рішення не виконується. Відсутність майна належного боржнику робить неможливим виконання рішення суду.

ОСОБА_7 з 02 вересня 1989 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2

Після реєстрації шлюбу, ОСОБА_7 вселився у квартиру АДРЕСА_4 і був зареєстрований там з 09 лютого 1990 року до 22 листопада 1999 року. Після зняття з реєстрації за даною адресою дружина ОСОБА_7 - ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_9, шляхом приватизації у 2000 році отримали свої частки у вказаній квартирі.

Згодом 16 лютого 2001 року ОСОБА_10 уклала Договір міни квартир, згідно з яким набула у власність 1/3 частку квартири АДРЕСА_1.

З урахуванням того, що 1/3 частка квартири АДРЕСА_1 набута ОСОБА_2 у шлюбі, то боржнику - ОСОБА_7 належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частка майна, або 1/6 частка у спірній квартирі.

Просили на підставі ст.ст.60,63,70, СК України, ч.3 ст.386, п.2 ст.372 ЦК України, ч.6 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», ст.379 ЦПК України визначити, що частка майна ОСОБА_7 у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та зареєстроване за ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, а саме - в квартирі №77 (яка належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_11 по 1/3 частці кожному) в буд. АДРЕСА_1 складає 1/6 частину цієї квартири (а.с.118-122).

Оскаржуваною ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року подання задоволено.

Визначено, що частка майна ОСОБА_7 у майні, яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_2 та зареєстроване за ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2, а саме - в квартирі №77 (яка належить на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_9, ОСОБА_11 по 1/3 частці кожному) в буд. АДРЕСА_1 складає 1/6 частину цієї квартири.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі посилається на те, що її колишній чоловік ОСОБА_7 не має жодного відношення до набуття нею у власність 1/3 частки у квартирі АДРЕСА_1, і така не була придбана за спільні кошти колишнього подружжя.

Зазначає, що 1/3 частка у спірній квартирі за адресою: АДРЕСА_1, набута 16 лютого 2001 року внаслідок договору міни із своїм батьком ОСОБА_12, який будучи одноособовим власником даної квартири обміняв її на 3/4 частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_4, яка належала на праві особистої власності її та дітям ОСОБА_9, ОСОБА_11 внаслідок її приватизації у вересні 2000 року і до якої ОСОБА_7 також не мав жодного відношення.

Крім того, рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2014 року шлюб, зареєстрований 02 вересня 1989 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 - розірвано.

Просить ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року скасувати та постановити нову, якою в задоволенні подання відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 та її представника ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали у межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а ухвала Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України з постановленням нової ухвали з цього питання.

Задовольняючи подання відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що частка майна ОСОБА_7 у майні яке перебуває у спільній сумісній власності подружжя (ОСОБА_7 та ОСОБА_2.) за адресою: АДРЕСА_1, складає 1/6 части цієї квартири.

З таким висновком суду погодитись не можна із наступних підстав.

Судом та матеріалами справи установлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 1989 року по 12 вересня 2014 року.

Згідно рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12 вересня 2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.177).

У той же час, квартира за адресою: АДРЕСА_4, (колишня маршала Рибалка) була виділена батькові ОСОБА_10 - ОСОБА_12 згідно рішення Ленінської районної ради депутатів трудящих №523 від 02 липня 1974 року, як багатодітній сім'ї (на той час сім'я ОСОБА_12 складалася із п'яти чоловік) (а.с.173).

На підставі даного рішення ОСОБА_13 (нині ОСОБА_2.) була зареєстрована у даній квартирі з 24 травня 1983 року.

За взаємною домовленістю між ОСОБА_12, ОСОБА_13 (дочка ОСОБА_12, нині ОСОБА_2.) та ОСОБА_14 (син ОСОБА_12) квартира за адресою: АДРЕСА_4 була приватизована ОСОБА_2, ОСОБА_8, ОСОБА_9 (діти ОСОБА_2.) та ОСОБА_14, що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 19 вересня 2000 року (а.с.126).

Відтак, частка ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 становила 3/4 даної квартири.

Боржник по справі та колишній чоловік ОСОБА_2 - ОСОБА_15 участі у приватизації квартири не приймав.

Таким чином, квартира за адресою АДРЕСА_4, хоча і набута ОСОБА_2 за час шлюбу із ОСОБА_7, однак в результаті приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» і була її особистою приватною власністю в силу п.4 ч.1 ст.57 СК України.

Ще до приватизації квартири за адресою: АДРЕСА_4, батько ОСОБА_2 - ОСОБА_12 повністю вніс свій пайовий внесок у квартиру за адресою: АДРЕСА_1, та став її одноособовим власником, що стверджується реєстраційним посвідченням, виданого Львівським міжміським бюро технічної інвентаризації від 23 жовтня 1996 року (а.с.175,176).

Згідно угоди про визнання часток у спільній сумісній власності, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_16, 16 лютого 2001 року було визначено кожному співвласникові його частку у квартирі адресою: АДРЕСА_4 з однієї четвертої частини (а.с.174).

Згідно договору міни квартири, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу ОСОБА_16, 16 лютого 2001 року ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 належні їм 3/4 частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 у м. Львові міняють у рівних частках кожній на квартиру АДРЕСА_3, а батько ОСОБА_2 - ОСОБА_12 належну йому на праві власності квартиру АДРЕСА_3, міняє на 3/4 часток квартири, які належали на праві власності ОСОБА_2, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (квартира за адресою: АДРЕСА_4).

Згідно п.4 Договору міна квартир проводиться без доплати (а.с. 128).

Отже, за договором міни від 16 лютого 2001 року ОСОБА_2 обміняла частку своєї особистої приватної власності (1/4) у квартирі за адресою: АДРЕСА_4, у м. Львові на 1/3 частку у квартирі батька ОСОБА_12 за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові.

Жодного відношення до частки ОСОБА_2 у квартирі за адресою: АДРЕСА_4, так і до її частки у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 у м. Львові ОСОБА_7 не має.

Реєстрація та проживання ОСОБА_7 у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 не свідчить про те, що останній вносив кошти в утримання цієї квартири, як стверджує у своїх запереченнях представник ОСОБА_4 - ОСОБА_5, з тих причин, очевидно він (ОСОБА_7) не ввійшов в число осіб, які приватизували вказану квартиру у 2000 році.

Джерелом набуття зазначених квартир була очевидно праця ОСОБА_12, а не спільні сумісні кошти або спільна праця колишнього подружжя ОСОБА_7 та ОСОБА_2

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України висловленої у справі №6-612 цс15 від 01 липня 2015 року.

У даній справі Верховний Суд України висловив таку праву позицію.

Норми СК України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна, згідно з якими:

1) майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної власності;

2) майно, набуте кожним із подружжя до шлюбу, є особистою приватною власністю кожного з них.

З метою збереження балансу інтересів подружжя, дотримуючись принципів добросовісності, розумності і справедливості СК України містить винятки із загального правила.

Зокрема, відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею/ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй/йому особисто.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які є підставами виникнення права спільної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його за час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна.

Виходячи з наведеного, для правильного застосування статті 60 СК України та визнання майна спільною сумісною власністю суд повинен установити не тільки факт набуття цього майна за час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Встановлено, що 1/3 частка квартири за адресою: АДРЕСА_1, була набута ОСОБА_2 за час шлюбу з ОСОБА_7, однак джерелом її набуття не були спільні сумісні кошти або спільна праця колишнього подружжя, тому у суду першої інстанції не було правових підстав для визначення частки ОСОБА_7 у спірній квартирі.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, ухвала Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року - скасуванню на підставі п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України з постановленням нової ухвали з цього питання про відмову у задоволенні подання.

Керуючись ст.303, п.4 ч.2 ст.307, п. 3 ч. 1 ст. 312, п. 2 ч. 1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Жовківського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області про визнання за ОСОБА_7 1/6 частки квартири АДРЕСА_1, як спільної сумісної власності подружжя - відмовити.

Стягнути з відділу державної виконавчої служби Жовківського районного управління юстиції у Львівській області на користь ОСОБА_2 275 гривень 60 копійок судових витрат.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.