Справа № 182/2399/16-ц
Провадження № 2/0182/2456/2016
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

20.05.2016 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Кобеляцької-Шаховал І.О.

за участю секретаря Скоробогатової А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті батька,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом і за законом.

В обгрунтування своїх вимог посилаються на наступні обставини.

04.02.2015 року помер його батько ОСОБА_3, який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті батька відкрилася спадщина на:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Менжинське, вулиця Набережна, будинок 38, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4056 від 10.09.1987 року ;

- земельну ділянку, площею 0,1165 га кадастровим номером -02-002-0004, що розташована за адресою: с.Менжинське, вул.Набережна, 38, та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 104026 від 30.05.2005 року;

- земельну ділянку, площею 2,790 га кадастровий номер -01-008-1331, що розташована на території Менжинської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року, який був виданий відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від № 1-1310 від 25.05.2004 року;

- грошовий вклад, розміщений в ПАО КБ „Приватбанк, згідно договору № SAMDNWFD200, який укладений ОСОБА_3 30.01.2015 року на суму 17 000 гривень (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4 в розмірі 8 099 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1312;

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4 в розмірі 18 046 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1797.

За своє життя на випадок своєї смерті батьком було складено заповіт, відповідно до якого житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Менжинське, вулиця Набережна, будинок 38; земельну ділянку, площею 0,1165 га., розташовану за адресою: с.Менжинське, вул.Набережна, 38; та земельну ділянку, площею 2,790 га, яка належала йому на підставі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року батько заповідав йому. Щодо іншої земельної ділянки, розміром 3.200 га, яка належала батькові, то померлий заповів її його сестрі ОСОБА_2. Заповіт складено ОСОБА_3 17.01.2008 року та посвідчено секретарем виконавчого комітету Менжинської сільської ради Нікопольського району Дніпропетровської області, ОСОБА_5 Спадкоємцями за заповітом після смерті батька є він та його рідна сестра ОСОБА_2. Інших спадкоємців а ні за законом, а ні за заповітом у нього не має. Для оформлення своїх спадкових прав в березні 2016 року він звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але постановою державного нотаріуса від 06.04.2016 року за № 1089/01-16 йому було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на одну із земельних ділянок. Для вирішення цього питання Перша Нікопольська державна нотаріальна контора запропонувала йому звернутись до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. Звертаючись до державної нотаріальної контори, він не зміг надати оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку, площею 2,790 га., за кадастровим номером -01-006-0328, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року, у звязку з втратою цього документу. Відновити цей документ йому не вдалось. На підтвердження належності цієї земельної ділянки батькові ним додається копія державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року. Окрім того, ще однією з перешкод в оформленні ним спадщини є те, що залишений батьком заповіт, охопив не все майно, яке належало йому. А саме: в заповіті не містилось розпорядження, щодо грошового вкладу, розміщеного в ПАТ КБ „Приватбанк, договір № SAMDNWFD200, який укладено померлим, ОСОБА_3 30.01.2015 року; право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 8 099 грн. та право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 18 046. Майно, яке не охоплене заповітом, він приймає в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги, відповідно до ст.1245, 1261 ЦК України. На час відкриття спадщини він постійно проживав разом з батьком, а тому фактично прийняв спадщину після його смерті в порядку статті 1268 ЦК України, згідно якої спадкоємець, який постійно проживає разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину. Якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Його сестра в судовому порядку спадщину оформила та зареєструвала право власності на земельну ділянку, яку батько їй заповів, про що свідчить копія рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області. На даний час він як спадкоємець за заповітом та за законом не має можливості набути право власності на це майно в порядку спадкування через нотаріальну контору. За таких обставин, виходячи з приписів ст.16 ЦК України, це право підлягає захисту в судовому порядку.

В судове засідання сторони не прибули, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач на задоволенні позову наполягав. Відповідач проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, 04.02.2015 року помер батько сторін по справі ОСОБА_3 (а.с.8), який до дня смерті проживав та був зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1. Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Менжинське, вулиця Набережна, будинок 38, який належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4056 від 10.09.1987 року (а.с.12);

- земельну ділянку, площею 0,1165 га кадастровим номером -02-002-0004, що розташована за адресою: с.Менжинське, вул.Набережна, 38, та надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 104026 від 30.05.2005 року (а.с.13);

- земельну ділянку, площею 2,790 га кадастровий номер -01-008-1331, що розташована на території Менжинської сільської ради та надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року, який був виданий відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від № 1-1310 від 25.05.2004 року (а.с.14, 16);

- грошовий вклад, розміщений в ПАО КБ „Приватбанк, згідно договору № SAMDNWFD200, який укладений ОСОБА_3 30.01.2015 року на суму 17 000 гривень (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) (а.с.17);

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4 в розмірі 8 099 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1312 (а.с.15);

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4 в розмірі 18 046 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1797 (а.с.15).

За своє життя на випадок своєї смерті спадкодавцем було складено заповіт, відповідно до якого житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Менжинське, вулиця Набережна, будинок 38; земельну ділянку, площею 0,1165 га., розташовану за адресою: с.Менжинське, вул.Набережна, 38; та земельну ділянку, площею 2,790 га, яка належала йому на підставі державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року батько заповідав йому (а.с.10). Щодо іншої земельної ділянки, розміром 3.200 га, яка належала батькові, то померлий заповів її відповідачці по справі ОСОБА_2 Таким чином, спадкоємцями за заповітом після смерті батька є сторони по справі. Інших спадкоємців немає. Для оформлення своїх спадкових прав в березні 2016 року позивач звернувся до Першої Нікопольської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Але постановою державного нотаріуса від 06.04.2016 року за № 1089/01-16 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки ним був пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини та не було надано оригіналу правовстановлюючого документу на одну із земельних ділянок (а.с.19). Окрім того, ще однією з перешкод в оформленні ним спадщини є те, що залишений батьком заповіт, охопив не все майно, яке належало йому. В заповіті не містилось розпорядження щодо грошового вкладу, розміщеного в ПАТ КБ „Приватбанк, договір № SAMDNWFD200, який укладено померлим ОСОБА_3 30.01.2015 року; право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 8 099 грн. та право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 18 046. Майно, яке не охоплене заповітом, позивач прийняв в порядку спадкування за законом як спадкоємець першої черги. На час відкриття спадщини позивач постійно проживав разом з батьком. Відповідачка по справі в судовому порядку спадщину оформила та зареєструвала право власності на земельну ділянку, яку батько їй заповів.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.3-10, 30, 60, 256, 259 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, право власності на:

- житловий будинок з господарськими спорудами, що складається з житлового будинку літ.„А, загальною площею 55,1 кв.м. та житловою площею 28,8 кв.м.; літньої кухні літ.„Б; підвалу літ.„В; сараю літ.„ Г; сараю літ.„Д; душу літ.„Е, вбиральні літ.„Ж, водопроводу 1, замощення I, паркан № 2-8, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Нікопольський район, село Менжинське, вулиця Набережна, будинок № 38 і належав ОСОБА_3 на підставі свідоцтва на право особистої власності на житловий будинок № 4056 від 10.09.1987 року, зареєстрованого в реєстровій книзі за № 1-153;

- земельну ділянку, площею 0,1165 га., за кадастровим номером -02-002-0004, розташованої за адресою: с.Менжинське, вул.Набережна, 38, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ДП № 104026 від 30.05.2005 року;

- земельну ділянку, площею 2,790 га., за кадастровим номером -01-006-0328, розташованої на території Менжинської сільської ради, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала ОСОБА_3 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ДП № 027098 від 28.09.2004 року, який був виданий, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від № 1-1310 від 25.05.2004 року, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 04 лютого 2015 року

Визнати за ОСОБА_1, право власності на:

- грошовий вклад, розміщений в ПАТ КБ „Приватбанк, згідно договору № SAMDNWFD200, який укладений ОСОБА_3 30.01.2015 року на суму 17 000 грн. (ідентифікаційний номер НОМЕР_1);

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 8 099 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.05.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1312;

- право на майновий пай у пайовому фонді імені ОСОБА_4, в розмірі 18 046 грн., що належало ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2004 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-1797, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3, померлого 04 лютого 2015 року.

Рішення суду першої інстанції може бути оскаржено протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Нікопольський міськрайонний суд.

Суддя: ОСОБА_6