АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1120/16Головуючий по 1 інстанції
Категорія : 69 Манько М. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючогоНовікова О. М.
суддівВініченка Б. Б., Храпка В. Д.
при секретаріДемченко Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_7 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району, третя особа: ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_7 звернувся до Костянтинівської сільської ради Смілянського району про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його баба - ОСОБА_9

За життя, відповідно 04 листопада та 07 листопада 2002 року, вона склала заповіти, згідно яких заповіла йому сертифікат на право на земельну частку (пай) розміром 3,11 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Серп і Молот» та право на майновий пай з пайового фонду майна КСП «Серп і Молот» с. Плоске, Смілянського району, Черкаської області .

У зв'язку з похилим віком і незадовільним станом здоров'я ОСОБА_9 він разом зі своєю сім'єю у 2002 році переїхав за місцем її проживання в домоволодіння АДРЕСА_1, де проживає до цього часу. Зареєструвався за вказаною адресою в 2007 році.

У зв'язку з тим, що встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно йому для переоформлення спадщини після смерті ОСОБА_9, ОСОБА_7 просив суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавицею постійно з 2002 до дня її смерті в домоволодінні АДРЕСА_1, хоч був зареєстрований за іншою адресою.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року позов задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_7 на час відкриття спадщини, ІНФОРМАЦІЯ_2, постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_9

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити. При цьому вказує на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Дане рішення вказаним вимогам не відповідає.

Як вбачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданий виконавчим комітетом Костянтинівської сільської ради, Смілянського району, Черкаської області від 21 березня 2005 року.

За життя ОСОБА_9 склала заповіти, відповідно 04 листопада та 07 листопада 2002 року, згідно яких заповіла ОСОБА_7 сертифікат на право на земельну частку (пай), розміром 3,11 га, яка перебуває у колективній власності КСП «Серп і Молот» та право на майновий пай з пайового фонду майна КСП «Серп і Молот» с. Плоске, Смілянського району, Черкаської області.

У своєму позові та в подальшому в судовому засіданні ОСОБА_7 заявив, що встановлення постійного проживання разом зі спадкодавицею йому необхідно для переоформлення спадщини після смерті ОСОБА_9 Спадщину по вказаним вище двом заповітам він до цього часу не оформив оскільки нотаріус відмовляє йому в цьому.

Як зазначено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Разом з тим, судом встановлено, що громадянка ОСОБА_6, яке є дочкою померлої, своєчасно звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, у зв'язку з чим у Смілянській державній нотаріальній конторі відкрита спадкова справа.

Довідкою зі спадкового реєстру № 42560424 від 23.12.2013 року підтверджується наявність спадкової справи № 37240858 після смерті ОСОБА_9 (а.с. 47).

Дослідивши всі обставини справи, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_7 просив суд встановити факт постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто звернувся до суду за захистом своїх прав, який підлягає розгляду в порядку окремого провадження. Навіть звернувшись до суду з позовом і визначивши відповідачем Костянтинівську сільську раду, Смілянського району, він просив суд лише встановити факт і не вказав про захист своїх майнових прав.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз'яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Частиною четвертою статті 256 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

У пункті першому Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звернуто увагу судів на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Така позиція підтверджується також постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п. 2 ), якою встановлено, що справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

За таких обставин судова колегія приходить до висновку, що в даному випадку наявний спір про право на спадщину, який повинен вирішуватись в порядку позовного провадження, а тому судове рішення слід скасувати та залишити заяву без розгляду, роз'снивши заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 310, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 18 березня 2016 року - скасувати.

Позов ОСОБА_7 до Костянтинівської сільської ради Смілянського району, третя особа: ОСОБА_6 про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, - залишити без розгляду.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з часу проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до суду касаційної інстанції.

Головуючий :

Судді :