Справа № 712/6382/15ц
Провадження № 2/712/67/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2016 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі ТКАЧ А.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені, вказуючи, що 29 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого остання отримала кредит в розмірі 32 000 доларів США. Відповідач в свою чергу зобов'язалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28 липня 2038 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань ОСОБА_1 за кредитним договором, між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 29 липня 2008 року було укладено договір поруки № 220446, за яким поручитель зобовязуються перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача ОСОБА_1 Проте, відповідач свої зобовязання щодо повернення кредиту не виконує, внаслідок чого у них утворилась заборгованість, яка станом на 28 травня 2015 року складає 28 792,28 доларів США та 13 234,74 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, яку просить стягнути солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю та просив його задоволити.

Відповідач ОСОБА_1О та її представник ОСОБА_3 позовні вимоги не визнали та просили у задоволенні відмовити, посилаючись на те, що договір про надання споживчого кредиту від 29.07.2008 року припинив свою чинність (зобовязання за цим договором були виконані 02.02.2009 року) шляхом реструктуризації в кредитний договір № 001 від 02.02.2009 року. Тому вважають, що на день подання позову 29.05.2015 року за договором про надання споживчого кредиту від 29.07.2008 року у позичальника була відсутня будь-яка заборгованість за цим договором. Позивачем не надано жодного підтвердження на виконання банком своїх зобовязань, невідомо з яких підстав виходив позивач при розрахунку заборгованості, також яким чином, коли, в якій формі, на підставі яких первинних банківських документів, у якій валюті та якими сумами повертались банку суми заборгованості відповідачами. Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 проти позову заперечував з тих підстав, що банком не надано суду доказів існування заборгованості, оскільки такі докази повинні були бути надані до початку розгляду справи по суті, а витребувані судом докази є недопустимими, договір про надання споживчого кредиту № 0 від 29.07.2008 року припинив свою чинність, так як зобовязання були виконані 02.02.2009 року) шляхом реструктуризації (новації) в кредитний договір № 001 від 02.02.2009 року. Вимога, яку банк направив позичальнику на його думку, стосується лише простроченої суми заборгованості, оскільки суперечить умовам договору про надання споживчого кредиту. Для виникнення права банку на дострокове стягнення всієї суми кредиту необхідно щоб банк виставив вимогу про односторонню зміну умов договору щодо строків погашення всієї суми кредиту, встановивши новий строк повернення всієї суми кредиту. І лише у разі невиконання вимоги банку про сплату всієї суми кредиту в цей новий строк, боржник буде таким, що прострочив виконання своїх зобовязань.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства.

Як встановлено в судовому засіданні, 29 липня 2008 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно якого банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 32 000 (тридцять дві тисячі доларів США), що підтверджується ордером-розпорядженням від 29.07.2008 року.

Відповідач зобовязалася повернути наданий кредит у повному обсязі не пізніше 28 липня 2038 року та сплачувати протягом 30 календарних днів, рахуючи з дати видачі кредиту, проценти за користування кредитом у розмірі 14% річних та сплатити комісію в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до умов договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору.

З метою забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором 29 липня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 220446, за яким поручитель зобовязуються перед позивачем відповідати по зобовязаннях відповідача ОСОБА_1

Як на заперечення проти позову відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3,а також представник відповідача ОСОБА_2 посилаються на те, що зобовязання за кредитним договором №0 були припинені,оскільки виконані належним чином, а саме згідно із довідкою-розрахунком банку кредит № 000 був реструктуризований в кредит 001.

У відповідності зі статтею 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

У статті 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобовязання, а саме: зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 598 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Виходячи із змісту ст.526, 599ЦК України, зобовязання буде вважатись виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не зазначені у договорі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться.

Проте, факт належного виконання зобовязання, а саме кредитного договору від 29.07.2008 року відповідач ОСОБА_1 підтверджує довідкою-розрахунком заборгованості за кредитним договором наданим банком, в той час як жодного платіжного документу, який би свідчив про сплату нею кредиту, суду не надала.

Натомість, як встановлено в судовому засіданні, у звязку з несплатою платежів за кредитним договором у грудні 2008 року та січні 2009 року було укладено додаткову угоду 1 від 02.02.2009 року до договору про надання споживчого кредиту, оригінал якої було досліджено в судовому засіданні. За умовами вказаної додаткової угоди сторони підтвердили свої зобовязання за діючим договором про надання споживчого кредиту від № 0 від 29.07.2008 року, а вищевказана заборгованість була реструкторизована. При цьому, як вбачається із змісту додаткової угоди, нею не передбачалась збільшення відсоткової ставки та не змінювались строки платежів по кредитному договору.

А тому, посилання відповідачів та їх представників на той факт, що договір № 0 від 29.07.2008 року був належним чином виконаний та є припиненим суд вважає безпідставними.

У звязку із виникненням заборгованості по сплаті процентів за кредитним договором в розмірі 2401,36 дол. США станом на 26.01.2015 року банком було направлено вимоги від 06.02.2015року на адресу позичальника та поручителя про дострокове повернення кредитних коштів.

Частиною 2 статті 1054 та ч.2 статті 1050 ЦК України у разі, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась та сплати процентів.

Договором поруки не визначено строк, після закінчення якого порука припиняється, оскільки умовами цього договору встановлено, що він діє до повного припинення усіх зобовязань за кредитним договором.

Якщо кредитними договором не визначені інші умови виконання основного зобовязання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором строк предявлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватись з моменту порушення позичальником строку виконання зобовязання згідно з такими умовами або у звязку із застосуванням банком права на вимогу про повернення кредиту достроково порушення встановлено банком строку дострокового повернення позичальником кредиту.

Предявивши вимогу про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків за користування ним, кредитор відповідно до частини 2 статті 1050 ЦК України змінив строк виконання основного зобовязання й міг предявити позов до поручителя протягом шести місяців, починаючи від дати порушення встановлено банком строку для дострокового повернення кредиту.

Порядок дострокового повернення кредиту за вимогою банку визначений у розділі 6 договору про надання споживчого кредиту від 29.07.2008 року, укладеного між сторонами, а саме у разі застосування банком права на дострокове стягнення кредиту банк направляє на адресу позичальника повідомлення (вимогу) про порушення зобовязань позичальника за договором та про дострокове повернення кредиту і плати за кредит, а позичальник не усунув зазначених банком порушень протягом 31 (тридцяти одного) календарного дня з дати одержання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги) банку. Терміни дострокового повернення кредиту та сплати плати за кредит вважаються такими, що настали, а кредит і плата за кредит - обовязковими до повернення і сплати в повному обсязі банку з 41 (сорок першого) календарного дня, рахуючи з дати відправлення позичальнику повідомлення (вимоги) банку про дострокове повернення кредиту та плати за кредит у випадку неотримання позичальником вищевказаного повідомлення (вимоги).

Посилання представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_4 про те, що вимоги, які містяться в матеріалах справи не є вимогами про дострокове повернення кредиту, так як містять вимогу лише про повернення простроченої заборгованості спростовуються змістом даним вимог, з яких вбачається, що у звязку із виниклою станом на 26.01.2015 року простроченою заборгованістю по процентам в розмірі 2401, 36 дол. США банк звертається із вимогою про її погашення протягом 31 календарного дня з дати одержання цього повідомлення, а у випадку не усунення порушень на 32 день з дня отримання цієї вимоги банк вимагатиме дострокове стягнення заборгованості по кредитному договору в сумі 27615грн, 61 коп.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України визначено, що у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що внаслідок неналежного виконання умов договору споживчого кредиту, укладеного між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 виникла заборгованість в розмірі 28 792 дол. США, яка складається із 25214,25 дол. США заборгованість по кредиту строкова, 294,17 дол. США заборгованість по процентах строкова, прострочена заборгованість по процентам 3283, 86дол. США.

За порушення термінів повернення кредиту, та/або процентів за кредит позичальник сплачує банку додатково до встановленої процентної ставки за кредит пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривневого еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого (еквівалент) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені.

Згідно з розрахунком позивача розмір пені за неналежне виконання зобовязання складає 13234, 74 грн.

Істотними умовами кредитного договору відповідно до змісту ч. 1 ст. 638 та ст. 1054 ЦК України є умови про мету, суму і строк кредиту, умови і порядок його видачі і погашення, розмір, порядок нарахування та виплата процентів, відповідальність сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 524 ЦК України, сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті. Статтею 533 вказаного Кодексу передбачено, що якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповіднодо п. 3 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» банки мають право на підставі банківської ліцензії здійснювати банківські операції з розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, при цьому ст. 2 цього закону встановлено, що терміни «кошти» у цьому Законі вживається у значенні «гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент». Ст. З Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» передбачено, що кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків) або у безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках).

Дані положення діючого законодавства України дозволяють зробити висновок, що банкам дозволяється на власний ризик здійснювати кредитні операції як у готівковій так і безготівковійформах, при наявності відповідної ліцензії (Банківська ліцензія та дозвіл на здійснення валютнихоперацій містяться в матеріалах справи).

Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. П. 9.9. кредитного договору сторони передбачили, що банк самостійно веде облік і здійснює розрахунки заборгованості позичальника відповідно до вимог НБУ та умов кредитного договору. У випадку наявності суперечок між сторонами в якості письмових доказів невиконання зобовязань позичальника, що мають пріоритетне значення, приймаються виписки про стан, первинні документи (платіжні доручення позичальника), дані балансу, надані банком і т.д., якщо позичальник не доведе недійсність наданих банком документів або не надасть інших доказів виконання своїх зобовязань за договором.

Таким чином заборгованість відповідачів перед ПАТ «УкрСиббанк» не погашена і становить: 28 792,28 доларів США заборгованість по поверненню кредитних коштів і сплаті відсотків та 13 234,74 грн. пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, які і підлягають до стягнення з відповідачів на користь банку.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст. 526, 550, 590, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» суму боргу по поверненню кредитних коштів, процентів за користування кредитом в розмірі 28,792.28 дол. США заборгованість по кредиту та поцентам та 13,234 грн. 74 коп. пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» сплачений судовий збір в сумі 3654 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ