Справа № 367/8841/15-ц Головуючий у І інстанції Карабаза Н. Ф.
Провадження № 22-ц/780/4802/16 Доповідач у 2 інстанції Сержанюк А. С.
Категорія 52 01.12.2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі головуючого судді - Сержанюка А.С., членів колегії - суддів Березовенко Р.В., Журби С.О., із участю секретаря Топольського В.О., розглянувши матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів,

В С Т А Н О В И Л А:

25 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом, де, із проведеними змінами та уточненнями, просила стягнути із відповідача нараховану але не виплачену заробітну плату за вересень 2014 року у розмірі 1 916,41 грн, середній заробіток за період затримки розрахунку з 19 травня 2015 року по 24 березня 2016 року в розмірі 32 133,90 грн. та компенсацію втрати частини доходів ( інфляційні витрати ) - 4 217,68 грн.

На обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що з 13 жовтня 2003 року вона працювала на посаді молодшої медсестри у Дочірньому підприємстві "Санаторій Україна".

Вказує, що 27 лютого 2015 року звільнилася з роботи за власним бажанням згідно з наказом №69-к від 26 лютого 2015 року.

Проте, на день звільнення з роботи ДП «Санаторій Україна» ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" не був проведений повний розрахунок з позивачем.

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 09 червня 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ДП "Санаторій Україна" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" на користь ОСОБА_2 заборгованість по заробітній платі за вересень 2014 в розмірі 1 915,41 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 20 366 грн., компенсацію втрати частини доходів ( інфляційні нарахування ) в розмірі - 1 049,48 грн., а всього 23 330,89 грн.

Стягнуто з ДП "Санаторій Україна" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" судові витрати на користь держави в розмірі 551,20 грн.

На обґрунтування ухваленого рішення суд першої інстанції зазначив, що позивачу дійсно не було виплачено заробітну плату при звільненні за вересень 2014 року.

А тому, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам, враховуючи вимоги ст. 174 ЦПК України, суд приходить до висновку, що до стягнення підлягає сума в розмірі 23 330,89 грн., а саме: заборгованість по заробітній платі за вересень 2014 в розмірі - 1 915,41 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку за період з 19 травня 2015 року по 24 березня 2016 року у розмірі - 20 366,00 грн., компенсацію втрати частини доходів ( інфляційні нарахування ) в розмірі - 1 049,48 грн.

Позовні вимоги в частині стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів ( інфляційні нарахування ) за період з листопада 2014 року по лютий 2016 року не підлягають до задоволення, оскільки рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2015 року з ДП "Санаторій Україна" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" на користь ОСОБА_2 стягнуто заборгованість по заробітній платі за період роботи з 01 листопада 2014 року по 27 лютого 2015 року в розмірі - 7 683,58 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку у розмірі 4 204,72 грн., компенсацію втрати частини доходів ( інфляційні нарахування ) в розмірі - 79,20 грн. та відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн., а всього 12 967,50 грн.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції, в частині відмови в задоволенні вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів, скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення зазначених позовних вимоги.

При цьому, посилалась, на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права при його ухваленні.

Суд, закінчивши з'ясування обставин і перевірку їх доказами у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, вважає за необхідне задовольнити апеляційну скаргу частково, керуючись наступним.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як встановлено судом, що підтверджується і матеріалами справи, 13 жовтня 2003 року ОСОБА_2 прийнята на посаду молодшої медсестри ДП "Санаторій Україна" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" ( а.с. 3 ).

Згідно наказу №69-к від 26 лютого 2015 року вона звільнена з посади 27 лютого 2015 року за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України ( там же ).

При цьому, ОСОБА_2 не було виплачено заробітну плату за вересень 2014 року в розмірі 1 915,41 грн. ( а.с. 57 ).

Окрім цього, рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 19 травня 2015 року з ДП "Санаторій Україна" ПрАТ "Укрпрофоздоровниця" на користь позивача стягнута заробітна плата за період роботи з 01 листопада 2014 року по 27 лютого 2015 року у розмірі 7 683,58 грн., середній заробіток за період затримки розрахунку - 4 204,72 грн., компенсацію втрати частини доходу - 79,20 грн. ( а.с. 4 ).

Незважаючи на це, ні заробітна плата, ні зазначені в рішенні суду грошові суми позивачу не виплачені, унаслідок чого ОСОБА_2 звернулась до суду із зазначеними вимогами, які уточнила 29 березня 2016 року ( а.с. 1, 71-72, 73, 74 ).

Таким чином, як правильно встановлено судом першої інстанції, позивачу дійсно не виплачена заробітна плата при звільненні за вересень 2014 року в розмірі 1 915,41 грн., що визнається і відповідачем.

За таких обставин, суд обґрунтовано прийшов до висновку, зокрема, на підставі ст.ст. 47, 116 КЗпП України, про необхідність задоволення заявлених вимог в частині стягнення нарахованої та невиплаченої заробітної плати за вересень 2014 року.

При цьому, дав належну оцінку доказів у справі і ухвалив законне та обґрунтоване рішення в зазначеній частині відповідно до вимог ст.ст. 212-213 ЦПК України.

Однак, місцевий суд задовольняючи частково позовні вимоги позивача щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та компенсації втрати частини доходів, у порушення норм матеріального та процесуального права, не здійснив розрахунку зазначених сум та невірно встановив їх розмір.

Відтак, в зазначеній частині рішення місцевого суду підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення, враховуючи наступне.

Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою №100 Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплати за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата.

Під час розгляду справи апеляційним судом відповідач надав довідку про середній заробіток позивача та кількість робочих днів у грудні 2014 року та січні 2015 року ( а.с. 146 ).

Проте, апеляційний суд, за відсутності оригіналу, не бере її до уваги при розрахунку заявлених позивачем сум та вважає її копією невідомого походження.

Такими, як зазначено в правових позиціях Верховного суду України, викладених у справах №6-57743св10, №6-29420св10, що є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права, є будь-які копії документів, справжність яких неможливо перевірити шляхом співставлення із оригіналом.

Для об'єктивності та повноти розгляду справи, апеляційним судом витребувано справу за №367/2882/15-ц, в матеріалах якої наявний оригінал довідки з мокрим відбитком печатки відповідача про розмір нарахованої заробітної плати в грудні 2014 року 2 038,94 грн. та січні 2015 року - 2 256 грн. ( а.с. 121, 125, 148 ).

Відтак, розмір середньоденного заробітку, враховуючи зазначену довідку та загальну кількість робочих днів в грудні 2014 року ( 23 ) та січні 2015 року ( 19 ), становить 102,26 ( 2 038,94 + 2 256 ) : ( 23 + 19 ) грн.

Таким чином, середній заробіток за час затримки розрахунку за період з дати ухвалення судом першої інстанції рішення - 19 травня 2015 року по 23 березня 2016 року, враховуючи загальну кількість робочих днів в цей період ( 215 ) та заявлених позовних вимог, становить 21 985,90 ( 102,26 х 215 ) грн.

Крім цього, розмір компенсації втрати частини доходів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне визначити із врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», компенсація обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць ( після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу ( інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відтак, сума компенсації, зокрема, за вересень 2014 року становить 1 049,45 (1,024 х 1,019 х 1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1 915,41 ) - 1 915,41 ) грн.,

за листопад 2014 року - 1 352,37 ((1,03 х 1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 2 797,05 ) - 2 797,05) грн.,

за грудень 2014 року - 670,57 (1,031 х 1,053 х 1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1 523,33 ) - 1 523,33) грн.,

за січень 2015 року - 711,31 (1,053 х 1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1 792,16 ) - 1 792,16) грн.,

за лютий 2015 року - 513,10 (1,108 х 1,14 х 1,022 х 1,004 х 0,99 х 0,992 х 1,023 х 0,987 х 1,02 х 1,007 х 1,009 х 0,996 х 1 571,04 ) - 1 571,04) грн.

Загальний розмір компенсації втрати частини доходів, починаючи із наступного місяця, за вересень, листопад, грудень 2014 року та січень, лютий 2015 року, станом на 23 березня 2016 року становить 4 296,80 ( 1 049,45 + 1 352,37 + 670,57 + 711,31 + 513,10 ) грн.

Відтак, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 21 985,90 грн., компенсацію втрати частини доходів - 4 296,80 грн. та 606,32 ( 1 378 х 0,4 х 110 : 100 ) грн. на користь держави судового збору на підставі ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Правовими підставами для цього, на переконання апеляційного суду, є положення ст.ст. 47, 116, 117 КЗпП України, виходячи із того, що під час звільнення з роботи позивача не було проведено повного розрахунку .

В решті вимоги ОСОБА_2, з точки зору суду другої інстанції, не підлягають задоволенню в силу їх необґрунтованості.

А тому, доводи апелянта про незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в зазначеній апеляційним судом частині, неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права при його ухваленні, на думку апеляційного суду, знайшли своє підтвердження при розгляді справи, а тому апеляція ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає, що вимоги апелянта про необхідність вирахування із суми компенсації 79,20 грн., які стягнуті судом першої інстанції згідно рішення від 19 травня 2015 року, не можуть бути задоволені, оскільки зазначені грошові кошти не відносяться до часу згідно заявлених 25 грудня 2015 року позовних вимог і стягнуті за період їх виплати.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково. Рішення Ірпінського міського суду Київської області від 09 червня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» про стягнення заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів, в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, компенсації втрати частини доходів, скасувати та ухвалити у цій частині нове рішення.

Стягнути з ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 21 985,90 грн., компенсацію втрати частини доходів - 4 296,80 грн.

Стягнути з ДП «Санаторій Україна» ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» на користь держави судовий збір у розмірі 606,32 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням апеляційного суду.

Головуючий А.С. Сержанюк

Судді: Р.В. Березовенко

С.О. Журба