Справа № 699/623/16-ц
Номер провадження 2/699/418/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м.Корсунь-Шевченківський

Корсунь-Шевченківський районний суд Черкаської області в складі

головуючого - судді Савранського О.А.

за участю - секретаря Ященко О.М.

позивача - ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Корсуні-Шевченківському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 предявила у суд даний позов і просить розірвати шлюб між сторонами, укладений 24 вересня 2011 року а/з№111 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області; стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі щомісячно по 1500,00 грн. до досягнення дитиною трирічного віку посилаючись на те, що з відповідачем проживають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітню дитину,яка проживає біля неї і знаходиться на її утриманні. Шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено в 05 серпня 2016 року, проживають окремо. Вона отримує матеріальну допомогу по догляду за дитиною в розмірі 130,00 грн. щомісячно, яких недостатньо. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання та утримання дитини не надає.

У суді позивач ОСОБА_1 позовні вимоги та їх обґрунтування підтримала і надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви. Також зазначила, що згідна якщо відповідач погодиться сплачувати їй аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). Додатково надала медичну документацію про свій стан здоровя.

Відповідач ОСОБА_2 вимоги визнає частково, погоджується на розлучення зазначаючи причиною цьому непорозуміння між сторонами та їх батьками і батьками між собою. Крім того, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), в частині стягнення на утримання дружини не визнає посилаючись на те, що на даний час не працює, перебуває на обліку в центрі зайнятості, має батьків пенсіонерів,самостійно двічі сплатив дружині на утримання дитини у жовтні і листопаді 2016 року 2500,00 грн. До усного заперечення надав письмове заперечення та письмові докази. Потім погодився сплачувати аліменти на дружину в розмірі 200,00 грн. щомісячно.

Свідок ОСОБА_4 підтвердив пояснення позивача стосовно підстав для розлучення.

Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

У суді встановлено, що сторони одружилися 24 вересня 2011 року. Шлюб у сторін перший. Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає біля матері і перебуває на її утриманні. Через тривале непорозуміння між собою як подружжя та конфлікти стосовно вживання відповідачем спиртних напоїв, матеріального забезпечення сімї та відносин між батьками, сторони з 05 серпня 2016 року фактично припинили шлюбно-сімейні відносини та ведення домашнього господарства, проживають окремо. Їх подальше спільне життя і збереження сімї неможливе, миритися не бажають.

Після припинення сімейних відносин позивачка разом зі своєю дитиною проживають у будинку батьків в с. Почапинці Лисянського району Черкаської області. Батьки позивачки є пенсіонерами, батько інвалід.

Відповідач після припинення сімейних відносин двічі надав матеріальну допомогу на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 1000,00 грн. та 1500,00 грн.,що підтверджується розписками позивача. Єдиним джерелом доходів позивача є допомога по догляду за дитиною до 3-х років, яка становить 130,00 грн. на місяць. Вона є недостатньою для належного, необхідного та достатнього забезпечення і утримання малолітнього сина.

За ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР від 17 липня 1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

У пункті 84 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Валліанатос та інші проти Греції» від 07 листопада 2013 року (Заяви №№29381/09 та 32684/09) передбачено: «Суд наголошує на принципах, встановлених у його практиці. Мета захисту родини у її традиційному сенсі є доволі абстрактною і для її реалізації може використовуватися широкий спектр конкретних заходів… Також, з огляду на те, що Конвенція є «живим» документом, який слід тлумачити у світлі умов сьогодення…, держава при виборі засобів, покликаних забезпечувати захист сім'ї та повагу до сімейного життя, як цього вимагає стаття 8, обов'язково має брати до уваги зміни, що відбуваються у суспільстві і у ставленні до соціальних питань, цивільного стану і міжособистісних стосунків, включаючи той факт, що не існує лише одного шляху чи лише одного вибору, коли йдеться про те, як вести сімейне або приватне життя».

Пунктом 126 рішення Європейського суду з прав людини по справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року встановлено: «Що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У звязку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні.»

Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та дитини і це має істотне значення, а тому позов в цій частині задовольняється і шлюб розривається.

Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають.

Ст.180 СК України передбачено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя дитини, стан здоровя позивачки, що потребує лікування, єдиним джерелом доходів є допомога по догляду за дитиною, яка становить 130,00 грн. на місяць; стан здоровя відповідача, який не має будь-яких захворювань; відсутність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних близьких родичів; що відповідач не працює, але це не звільняє його від обовязку утримувати свою дитину та розмір добровільної матеріальної допомоги яку він сам надає. Суд також бере до уваги затверджений державою розмір прожиткового мінімуму на одну особу для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення на час розгляду справи, прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, визначеного державою для дітей віком до шести років та мінімальний розмір аліментів для дітей такого віку, який відповідно до законодавства постійно збільшується.

Відповідно до ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Ч.ч.2, 4 ст.84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно ст. ст.79, 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі від дня подання позовної заяви.

Відповідно ст.ст.1,10 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ст.57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до ч.1 ст.58 і ч.2 ст.59 ЦПК України, належними є докази,які містять інформацію щодо предмета доказування та обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.63 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи.

Свідки по справі в частині позовних вимог про стягнення аліментів відсутні.

Згідно ст.64 ЦПК України письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи.

Виходячи з положень ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року, передбачено, що батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, частин 7, 8 ст. 7 СК України при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини.

Відповідно до принципу №4 Декларації прав дитини від 20.11.1959 року, «Дитина повинна користуватися благами соціального забезпечення. Їй має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування».

За ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред'явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

У п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «ОСОБА_4 проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності сторін одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

А тому, суд задовольняє позов і стягує аліменти на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі в розмірі 600,00 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, що не суперечить охоронюваним законом інтересам сторін та їх дитини, відповідає вимогам СК України.

Також суд враховує можливість відповідача надавати матеріальну допомогу дружині, а тому стягує з нього аліменти на утримання дружини також у твердій грошовій сумі в розмірі 400,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років, тобто до 10 червня 2017 року.

Суд допускає негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, а відповідач не предявив зустрічний позов та протягом усього часу розгляду справи позивач не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів.

Заходи забезпечення позову судом не вживалися.

При задоволенні позову суд стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати в справі в сумі 551,20 грн. та у доход держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. від сплати яких позивач звільнений.

Керуючись ст.ст. 212, 213, 214, 215,218 ЦПК України, ст.ст. 10, 75, 84, 105 ч.3, 110, 112, 114 ч.2, 115, 180, 181 ч.3, 182, 183, 186, 191 ч.1, 196 СК України, суд

вирішив :

Задовольнити частково позов.

Розірвати шлюб, зареєстрований 24 вересня 2011 року а/з №111 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між ОСОБА_2 Михайловичем та ОСОБА_2 (ОСОБА_4 - дошлюбне) ОСОБА_6, який у сторін перший і які мають малолітню дитину - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду після набрання ним законної сили надіслати для виконання до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець, зареєстрований і проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючий, НОМЕР_1 виданий 02 квітня 1999 року Корсунь-Шевченківським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (інші відомості про особу суду невідомі) на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка і проживає ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_3 виданий 20 жовтня 2011 року Соснівським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 підлягаючі індексації відповідно до закону аліменти на утримання малолітньої дитини - сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 600,00 грн. до досягнення ним повноліття та на її утримання в твердій грошовій сумі щомісячно в розмірі 400,00 грн. до досягнення сином ОСОБА_5 трьох років, тобто до 10 червня 2017 року, понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн.; у доход держави судові витрати по оплаті судового збору в сумі 551,20 грн. (одержувач УДКСУ у Корсунь-Шевченківському районі Черкаської області, код одержувача 36777264, банк одержувача ГУ ДКСУ у Черкаській області, МФО 854018, рахунок 0239, код ЄДРПОУ суду 02887711, код класифікації доходів бюджету 22030101 - судовий збір).

В іншій частині позову відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в стягненні аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Присудити аліменти від дня предявлення позову 26 серпня 2016 року.

Розяснити сторонам, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Крім цього, за заявою платника аліментів або за власною ініціативою орган опіки та піклування перевіряє цільове витрачання аліментів. У разі нецільового витрачання аліментів платник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів або про внесення частини аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України.

Повідомити осіб, які беруть участь у справі, що з повним рішенням суду вони зможуть ознайомитися 30 листопада 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_7sp; А.