Ухвала

іменем україни

23 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СавченкоВ.О., Дербенцевої Т.П., Попович О.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, тлумачення окремих пунктів договору, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про захист прав споживачів, визнання кредитного договору недійсним, відшкодування збитків, відшкодування моральної шкоди, тлумачення окремих пунктів договору, посилаючись на те, що уклав кредитний договір під впливом помилки, оскільки не знав про можливість настання саме для нього, а не для відповідача валютних ризиків при виконанні грошових зобов'язань.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить ухвалені у справі судові рішення скасувати й передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно вимог ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Установлено й це вбачається з матеріалів справи, що рішення судів ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для їх зміни чи скасування не встановлено.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Умови договору визначаються і погоджуються на розсуд сторін, крім тих, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Умовами укладеного між сторонами кредитного договору передбачено валюту кредитування, обов'язок позичальника погасити кредитору в повному обсязі існуючу заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти за користування, а у разі порушення зобов'язань за договором − понести штрафні санкції.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі, й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, обґрунтовано виходив з недоведеності та безпідставності позовних вимог, оскільки позивач погодився з такими умовами, підписавши кредитний договір особисто і без застережень та отримав за ним кредитні кошти, які частково повернув.

Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони узгоджуються з матеріалами та обставинами справи.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 на увагу не заслуговують та висновків судів не спростовують.

Матеріали витребуваної справи не свідчать про те, що судами при розгляді даної справи допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Ураховуючи вищенаведене та керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргуОСОБА_4 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 06 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 21 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.О. Савченко

Т.П.Дербенцева

О.В.Попович