У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Луспеник Д.Д., розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду із указаним позовом, посилаючись на те, що 29 березня2008 року між ним та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 1 200 доларів США у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 20,40 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У зв'язку з неналежним виконанням умов кредитного договору ОСОБА_2 утворилась заборгованість.

Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк»просило суд стягнути з ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 22 вересня 2013 року у розмірі 3 831 доларів 96 центів США.

Рішенням Хустського районного суду Закарпатської області від 1 березня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року, у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» відмовлено.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», просить оскаржувані судові рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень й доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою і наведені у ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності зазначених судових рішень.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), дійшли до правильного висновку, про те, що позичальник не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, допустив заборгованість по кредиту, проте, позивач, кредитодавець, звертаючись до суду за захистом свого порушеного права, пропустив строк позовної давності встановлений ст. 257 ЦК України, про застосування якого заявив відповідач. При цьому банком не надано належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропущення строку позовної давності та не подано клопотання про його поновлення.

Суди вірно виходили з того, що термін дії платіжної картки, а отже і кінцевий строк дії кредитного договору, сплив 31 березня 2010 року. Належних та допустимих доказів перевипуску картки на новий термін позивачем надано не було. Строк позовної давності закінчився 1 квітня 2013 року, а банк звернувся до суду з позовом 24 січня 2014 року, після спливу строку позовної давності.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року № 6-14 цс 14, від 24 вересня 2014 року № 6-103 цс 14, від 12 листопада 2014 року № 6-167 цс 14, від 18 березня 2015 року № 6-25 цс 15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Хустського районного суду Закарпатської області від 1 березня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Закарпатської області від 22 квітня 2016 року відмовити.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ Д.Д. Луспеник