Ухвала

іменем україни

27 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Штелик С.П.,Закропивного О.В., Луспеника Д.Д.
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до публічного акціонерного товариства «Марфін Банк», треті особи: ОСОБА_5, приватне акціонерне товариство «Великолепетиський маслозавод», про повернення безпідставно утриманого майна, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним вище позовом, у якому просив суд зобов'язати публічне акціонерне товариство "Марфін Банк" (далі - ПАТ "Марфін Банк") повернути йому безпідставно утримане виробниче обладнання загальною вартістю 1 073 180 грн 00 коп., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 02 березня 2005 року між Акціонерним банком "Приватінвест" (правонаступником якого є відкрите акціонерне товариство "Морський транспортний банк", в подальшому ПАТ «Марфін банк») та відкритим акціонерним товариством «Великолепетиський маслозавод» було укладено кредитний договір, за умовами якого Банк відкрив останньому кредитну лінію у сумі 500 тис. грн на поповнення обігових коштів з кінцевим строком повернення кредиту 01 березня 2006 року. На забезпечення виконання зобов'язань боржника за кредитним договором 02 березня 2005 року між Банком та ОСОБА_4 було укладено договір поруки, за яким ОСОБА_4 виступив майновим поручителем перед Банком за виконання ВАТ «Великолепетиський маслозавод» своїх обов'язків за кредитним договором. Також, 05 березня 2005 року в забезпечення зазначеного кредитного договору позивач передав банку в заставу належне йому на праві власності виробниче обладнання, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною вартістю 1 073 180 грн 00 коп.

07 жовтня 2005 року між ВАТ АБ «Приватінвест» та ВАТ «Морський транспортний банк» було укладено договір про заміну кредитора в зобов'язані та договір про відступлення прав за іпотечним договором. Відповідно до даних договорів усі права кредитора за укладеним 02 березня 2005 року між ВАТ АБ «Приватінвест» та ВАТ "Великолепетиський маслозавод" кредитним договором та права іпотекодержателя за договором іпотеки від 11 березня 2005 року перейшли до ВАТ «Морський транспортний банк».

Згідно укладеного 10 жовтня 2005 року між ВАТ АБ «Приватінвест» та ВАТ «Морський транспортний банк» договору про відступлення права вимоги за договором застави останнє набуло усі права заставодержателя за договором застави, укладеним 05 березня 2005 року між ВАТ АБ «Приватінвест» та ОСОБА_4

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 29 травня 2005 року було задоволено позов ВАТ «Морський транспортний банк» до ВАТ "Великолепетиський маслозавод" та ОСОБА_4 про стягнення заборгованості та стягнуто солідарно з відповідачів суму заборгованості за кредитним договором від 02 березня 2005 року в розмірі 556 033 грн 07 коп., витрати на охорону об'єктів іпотеки та застави в сумі 16 136 грн 71 коп. та судові витрати в розмірі 1 730 грн. Всього стягнуто 573 900 грн 68 коп.

21 вересня 2006 року між ВАТ «Морський транспортний банк» (правонаступником якого є ПАТ «Марфінбанк») та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 було укладено договір про переведення боргу та відступлення права вимоги, за умовами якого остання прийняла на себе фінансові зобов'язання боржника за кредитним договором, укладеним 02 березня 2005 року між ВАТ АБ «Приватінвест» та ВАТ «Великолепетиський маслозавод», встановлені рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 29 травня 2006 року, та сплатила Банку 573 900 грн 68 коп., а Банк згідно актів приймання-передачі від 21 вересня 2006 року передав ОСОБА_5 отримане в заставу майно.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 21 вересня 2010 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 30 листопада 2010 року вказану вище угоду про переведення боргу визнано недійсною, оскільки банк як кредитор не мав законних підстав для відступлення цього права іншій особі в силу його припинення.

У зв'язку з наведеним позивач вважав, що зобов'язання за договором застави припинились в силу ч. 1 ст. 28 Закону України "Про заставу", оскільки припинилось основне зобов'язання у зв'язку із сплатою ОСОБА_5 боргу.

Посилаючись на те, що він звертався до банку із заявою про повернення належного йому майна у зв'язку із припиненням основного зобов'язання, однак отримав відмову, через що вважає, що спірне майно перебуває у відповідача і останній утримує його безпідставно, позивач просив суд задовольнити позов.

Рішенням Великолепетиського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Зобов'язано ПАТ «Марфін банк» повернути ОСОБА_4 безпідставно утримане майно вартістю 1 073 180 грн (на момент укладення договору застави від 05 березня 2005 року № 03/132-3з).

Рішенням апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року скасовано.

Ухвалено у справі нове рішення, яким відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позовних вимог.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року скасувати, а рішення Великолепетиського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2015 року залишити в силі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

З матеріалів справи вбачається, що рішення апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи у справі нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції обґрунтовано виходив із того, що для задоволення позову про повернення безпідставно набутого майна обов'язковою обставиною, яка підлягає встановленню, є факт набуття або збереження такого майна відповідачем.

Оцінивши належним чином подані сторонами докази (ст. 212 ЦПК України) та установивши, що спірне майно до банку не передавалось, а позивачем не надано доказів знаходження вказаного майна у відповідача, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_4

При цьому, судом апеляційної інстанції враховано, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 24 листопада 2011 року у справі щодо банкрутства приватного підприємця ОСОБА_5, зобов'язано ліквідатора виключити з ліквідаційної маси банкрута - приватного підприємця ОСОБА_5, та передати ОСОБА_4 майно, яке є предметом спору у даній справі, тобто, судовим рішенням, що набрало законної сили (ч. 3 ст. 61 ЦПК України), було встановлено, що спірне майно перебувало у ОСОБА_5 і у володінні або на зберіганні банку не знаходилось, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості задовольнити позов.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:С.П. Штелик
О.В. Закропивний
Д.Д. Луспеник