АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4307/16 Справа № 201/2555/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - Черновськой Г. В. Доповідач - Тамакулова В.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року м. Дніпро

06 червня 2016 року колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого-судді: Тамакулової В.О.

суддів: Болтунової Л.М., Козлова С.П.

при секретарі: Гулієву М.І.о.,

яка розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро апеляційну скаргу

публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання договору недійсним, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся з позовом до ПАТ КБ «Приват Банк» про визнання договору недійсним.

Позов обгрунтовував тим, що 20 грудня 2005 року між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» був укладений кредитний договір № K2T1SE00000771, за умовами якого позивач отримав від відповідача кредит в сумі 12 000,00 грн.

04 лютого 2015 року на адресу позивача надійшла ухвала третейського судді від 02 лютого 2015 року якою порушено провадження у справі 1121/2015 про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 56 289,81 грн. відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитної карти від 07 грудня 2012 року.

Позивач вказував, що вказаної угоди не укладав, коштів згідно угоди не сплачував, про існування угоди дізнався лише у лютому 2015 року.

Просить суд визнати недійсною Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитної карти від 07 грудня 2012 року, укладену від імені ОСОБА_3 та ПАТ КБ «Приватбанк», та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за проведення судово-почеркознавчої експертизи в розмірі 3317,76 коп. та 243,60 грн. сплаченого судового збору, а всього - 3564,36 грн.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав письмові заперечення проти позову, в яких просив суд відмовити у його задоволенні.

Рішенням суду позов задоволено. Визнано недійсною Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитної карти від 07 грудня 2012 року, укладену від імені ОСОБА_2 з публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк».

Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційного банка «Приватбанк» на користь ОСОБА_2 в рахунок повернення судових витрат 3317,76 грн. за проведення почеркознавчої експертизи, 243,60 грн. - сплачений судовий збір , а всього 3 561 (три тисячі п'ятсот шістдесят одну) грн. 36 коп.

В скарзі апелянт посилається на порушення норм матеріального та про цесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, про-сить скасувати рішення й постановити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів перевірила законність, обґрунтованість рішення суду, в межах заяв-лених вимог та апеляційної скарги і дійшла до висновку, що скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 грудня 2005 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір № K2T1SE00000771, за умовами якого позивач отримав у кредит від відповідача 12 000,00 грн., зі сплатою відсотків за його користування в розмірі 2,00% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту і сплатою комісії щомісячно у період сплати в розмірі 1,5% (а. с. 6-7).

Ухвалою третейського суду при Асоціації «Дніпровського Банківського Союзу» від 02 лютого 2015 року було порушено провадження у справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором № SAMDN6962 від 07 грудня 2012 року (а. с. 8). на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 56 289,81 грн. відповідно до Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитної карти від 07 грудня 2012 року.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 4618-15 від 12 лютого 2016 року, підпис від імені ОСОБА_2, що розміщений в графі «Подпись» Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитної картки від 07 грудня 2012 року - виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою; цифровий запис «07.12.2012» від імені ОСОБА_2 в графі «Дата» - виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а. с. 130-137).

За ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків ( ч. 1 ст. 202 ЦК України).

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами)- ч. 2, 3ст. 207 ЦК України.

Відповідно до п. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним( ст. 203 ЦК України).

ст. 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 58 ЦПК України).

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням наданих доказів та вказаних норм закону, суд обгрунтовано визнав недійсною Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитної карти від 07 грудня 2012 року, укладеного від імені ОСОБА_2 з ПАТ КБ «Приватбанк».

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що правочин не вчинено, тому до нього не можна застосувати правила недійсності, протирічить ст. 204 ЦК України якою закріплено презумпцію правомірності правочину та зазначено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов'язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема на підставі судового рішення.

Право визначення предмету спору, правових підстав, способу судового захисту належить виключно позивачу згідно зі ст.ст.11ЦПК України, 16 ЦК України.

Позивач не заявляв вимог стосовно нікчемності угоди, як це зазначено в скарзі і таких обставин судом першої інстанції при перевірці фактичних обставин по справі не встановлено.

При розгляді спору, суд І інстанції в повному обсязі з'ясував права та обов'язки сто рін, перевірив доводи, обставини справи, надав їм належну оцінку і постановив рішення, яке відповідає вимогам Закону

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"- відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" про визнання договору недійсним -залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею чинності.

Головуючий: Тамакулова В.О

С у д д і: Болтунова Л.М.

Козлов С.П.