Справа № 387/490/16-ц
Номер провадження 2/387/260/16
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

26 травня 2016 року смт Добровеличківка

Суддя Добровеличківського районного суду Кіровоградської області Майстер І. П.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області про звільнення майна з - під арешту,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області про звільнення з-під арешту нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Липняжка, вул. Садова, 95, Добровеличківського району Кіровоградської області, арешт на яку накладений на підставі акту опису й арешту майна від 26 квітня 2016 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що її колишній чоловік ОСОБА_2 є боржником у даному виконавчому провадженні, а житловий будинок з надвірними будівлями належить їй на праві власності, тому вважає що дії державного виконавця відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області є протиправними.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити повністю, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до частин 1, 2 статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин; інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства; законом може бути передбачено розгляд інших справ за правилами цивільного судочинства.

Статтею 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Звільнення майна з-під арешту є встановленим законом способом захисту права особи, яка не є боржником у виконавчому провадженні, на майно якого державним виконавцем був накладений арешт.

Такий спосіб захисту права передбачений статтею 60 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до частини 1 якої особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така позиція суду відповідає роз'ясненням, які містяться в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» - вимоги осіб щодо належності їм, а не боржнику майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил підвідомчості позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту.

Між тим таких вимог - про визнання права власності - ОСОБА_1, яка не є стороною виконавчого провадження, не заявлялося.

Оскільки позов не містить і жодних інших вимог до відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області, а позовні вимоги про звільнення з-під арешту нерухомого майна ОСОБА_1 адресовані відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області, то позов не підлягає розгляду за нормами ЦПК України.

Такий висновок суду узгоджується з роз'ясненнями, даними пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6, в абз.1 п.6 якого зазначено, що інші учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, визначених у статті 7 Закону про виконавче провадження, мають право на оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого згідно із вимогами ЦПК, до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом (частина четверта статті 82 Закону про виконавче провадження). Згідно з роз'ясненнями, даними пленумом Вищого адміністративного суду України, в абзаці 4 пункту 2 постанови якого від 13 грудня 2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» - судам необхідно враховувати, що статтею 383 ЦПК визначено обмежене коло осіб, які мають право оскаржити рішення, дії та бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання судових рішень у цивільних справах, а тому спори за зверненням інших осіб на рішення, дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби при виконанні зазначених судових рішень належать до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 122 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відтак у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись статтями 15, 122, 210, 293 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби Добровеличківського районного управління юстиції в Кіровоградській області про звільнення майна з - під арешту.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з отримання її копії, шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції.

Суддя Добровеличківського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_3