Справа № 667/8537/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2016 року Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді Стамбули Н.В.

при секретарі Капітоновій А.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що 26.08.2014 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено Договір страхування транспортних засобів № 06/03-003220, за яким був застрахований транспортний засіб «Кіа Rio», д.р. № НОМЕР_1. Строк дії Договору страхування 27.08.2014 року 26.08.2015 року.

08.10.2014 року в м. Херсоні, по вул. Леніна сталася ДТП за участю автомобілів: «KіаRio», д.p. № НОМЕР_1 та «Honda Civic», д.p. № НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_2 Правил дорожнього руху України. Відповідно Звіту №246-14 від 27.10.2014 року вартість ремонту т.з «Кіа Rio», д.р. № НОМЕР_1 становить 69623,52 грн. На виконання умов Договору страхування позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 65202,27 грн. (із врахуванням суми несплачених страхових платежів в розмірі 4421,25 грн.). За вказаних обставин до позивача перейшло право вимоги виплати відшкодування завданих збитків до особи, винної у скоєнні зазначеної ДТП. 13.11.2014 року на адресу відповідача направлено претензію №35 про відшкодування коштів в порядку регресу в розмірі 69623,52 грн. Однак до теперішнього часу кошти не виплачені, чим завдано позивачу збитків. Просить стягнути з відповідача на свою користь в порядку регресу 69623,52 грн., а також за сплачений судовий збір у сумі 1378,00 грн.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи повідомлений у встановленому законом порядку. Надав суду заяву, у якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечували, посилаючись на те, що з постанови Комсомольського районного суду м. Херсона від 31.08.2015 року не вбачається про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тому твердження позивача, про те, що зіткнення відбулося в результаті порушення ним правил дорожнього руху є необґрунтованими. Просили у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення відповідача, представника відповідача, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Судом по справі встановлено, що 26.08.2014 року між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» та ОСОБА_3 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 06/03-003220, за яким був застрахований транспортний засіб «Кіа Rio», д.р. № НОМЕР_1.

Згідно постанови Комсомольського районного суду м. Херсона по справі № 667/8648/14-п від 31.08.2015 року, 08.10.2014 року в м. Херсоні по вул. Леніна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хонда Цивік», д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_3. Провадження у справі закрито у звязку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частина 4 вказаної статті встановлює, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Внаслідок даної ДТП автомобілю «Кіа Rio», д/н № НОМЕР_1 були спричинені значні механічні пошкодження та власнику завдано матеріального збитку.

Згідно звіту № 246-14 від 27.10.2014 року автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріального збитку, заподіяної внаслідок ДТП власнику автомобіля «Кіа Rio», д/н № НОМЕР_1, вартість збитків склала 69623,52 грн.

ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1», на підставі розрахунку суми страхового відшкодування від 03.11.2014 року та страхового акту № 35 від 03.11.2014 року, здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 65202,27 грн. (із врахуванням суми несплачених страхових платежів в розмірі 4421,25 грн.).

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Для застосування цієї норми закону є обовязковим встановлення винної особи, тобто особи протиправність дій якої встановлено рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60 ЦПК України.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно пункту 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обовязок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний звязок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обовязкова для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У звязку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача.

Позивачем в супереч вищевказаних норм не надано суду жодного доказу порушення правил дорожнього руху з боку ОСОБА_2.

З доданої копії постанови від 31.08.2015 року вбачається, що діях ОСОБА_2 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доводи позивача про те, що вина відповідача ОСОБА_2 у вчиненні ДТП, яке мало місце 08.10.2014 року, встановлена та є підстави для стягнення з нього матеріальної шкоди є необґрунтованими.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач не обґрунтував позовні вимоги та не надав суду жодного доказу на підтвердження заявлених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10,57-60,208,209,212-215 ЦПК України, Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна ОСОБА_1» до ОСОБА_2 про стягнення коштів в порядку регресу, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.В.Стамбула