Справа № 732/544/15-ц Провадження № 22-ц/795/124/2016 Категорія цивільнаГоловуючий у I інстанції Березовський О. Д. Доповідач - Шевченко В. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСОБА_1,
суддів:ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі:ОСОБА_4,
за участю:представника позивача ОСОБА_5, відповідачів ОСОБА_6, ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_6 Балчійовича та ОСОБА_7 про стягнення заборгованості за кредитним договором, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору відділ державної виконавчої служби Городнянського районного управління юстиції Чернігівської області,-

в с т а н о в и в:

Не погоджуючись з рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року, ОСОБА_7 звернулася до апеляційного суду Чернігівської області з апеляційною скаргою, в якій просила вищезазначене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Рішенням Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_6 та Ломонос ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнуто солідарно з ОСОБА_6 та Ломонос ОСОБА_8 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №К4Н0АК00050331 від 16 вересня 2008 року, яка станом на 03.03.2015 року складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14171 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят один) доларів 57 центів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1094 (одна тисяча девяносто чотири) доларів 32 центів США, заборгованості з винагороди в розмірі 285 (двісті вісімдесят пять) доларів 27 центів США, неустойки ( пені, штрафів ) в розмірі 150000 ( сто пятдесят тисяч) грн., а всього 15551 (пятнадцять тисяч пятсот пятдесят один) доларів 16 центів США та 150000 (сто пятдесят тисяч) грн. Вирішено питання про судовий збір.

ЛомоносЧанкселіані М.В. вважає рішення незаконним, таким, що не відповідає обставинам справи та прийнятим з порушенням норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що відповідачі брали кредит для купівлі автомобіля. Вартість автомобіля на 16 вересня 2008 року складала 241901 грн. Початковий внесок відповідачі зробили в сумі 9014 доларів 68 центів США. А загальний розмір кредиту, наданого банком, становив 37529 доларів США. Кредитна сума була розбита на пять років із щомісячним внеском 980 доларів 66 центів США. Кредитну ставку виплачували на протязі 4 років .

11 листопада 2013 року транспортний засіб був вилучений співробітниками ДАІ у м. Джанкой АРК і поставлений на спеціальний майданчик для тимчасового зберігання. Було відкрито виконавче провадження, на основі виконавчого листа №2/0471/2860/2012, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська від 25 квітня 2012 року.

За період з 16 вересня 2008 року до 25 серпня 2012 року відповідачами було сплачено 33279 доларів 82 центи США, а також 92348 грн., що підтверджено платіжними документами. Середня ринкова вартість автомобіля в аналогічному стані на 2014 рік становила 26000 доларів США.

Оскільки автомобіль відповідачам не повернули і це було їх єдине майно, то на думку ЛомоносЧанкселіані М.В. в ПАТ КБ «ПриватБанку» не має підстав вимагати повернення коштів, отриманих з цільовим призначенням для купівлі автомобіля.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення відповідачів та представника позивача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без зміни, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, та встановлено судом першої інстанції, згідно кредитно-заставного договору від 16.09.2008 року № К4Н0АК00050331 встановлено, що він укладений між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого являється ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та ОСОБА_6Б.( т. 1 а.с. 13-19 ).

. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Зі змісту ч.1ст.1054 ЦК України випливає, що кредит - це грошові кошти, що надані за кредитним договором банком(кредитодавцем) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором,а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору,виборі контрагента та визначенні умов договору з врахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами договору ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» надав ОСОБА_6 кредит у розмірі 37529,07 доларів США ( у тому числі 36037,95 доларів США для придбання автомобіля, 360,38 доларів США - для оплати перших страхових платежів за договором страхування на перший рік дії кредиту, 7,13 доларів США для оплати коштів за реєстрацію предмета застави в Державному реєстрі, 1081,14 доларів США для оплати винагороди за надання фінансового інструменту, 42,47 доларів США - для оплати вартості поліса обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності ) на строк до 13.09.2013 року під 15,00 % річних.

ОСОБА_6 зобовязався прийняти, належним чином використати та повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитом, а також інші платежі відповідно до умов договору ( ст. 2.1. договору ). Статтею 4.1. договору передбачено, що за користування наданим кредитом у період з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати погашення кредиту ОСОБА_6 сплачує проценти за ставкою, визначеною у статті 17.1.6 договору (15 % річних).

Погашення заборгованості здійснюється шляхом сплати щомісячних платежів відповідно до статті 17.8. договору, до складу яких входять платежі за винагородою, процентами та кредитом (період сплати платежів з «9» по «13» число кожного місяця стаття 17.1.9. договору).

Відповідно до графіку погашення кредиту (додаток № 1 до кредитно-заставного договору № К4Н0АК00050331 від 16.09.2008 року ) визначено розмір щомісячних платежів, які підлягають сплаті в період з 13.10.2008 року по 13.09.2013 року, та складаються з платежів по кредиту, винагороді за резервування та процентам.

Статтею 14.2. договору передбачено, що у випадку порушення ОСОБА_6 зобовязань, передбачених статтями 6.2.2. та 6.2.3. договору, щодо сплати винагороди та процентів, позичальник сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. У випадку порушення позичальником зобовязань щодо повернення основної суми кредиту, передбаченого статтею 6.2.4. договору, ОСОБА_6 сплачує пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки ( стаття 14.3. договору ).

При порушенні ОСОБА_6 будь-якого грошового зобовязання за договором понад 30 календарних днів ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 250 грн. плюс 5 % від суми невиконаного зобовязання (стаття 14.9. договору).

За умовами договору (стаття 14.10.) нарахування неустойки здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинно було бути виконане відповідною стороною . Сплата неустойки здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті, штраф сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати.

Сторонами у договорі встановлено строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, винагороди та процентів за користування кредитом, неустойки тривалістю у 5 років ( стаття 14.11. ).

Предметом застави за вказаним договором являється автомобіль «MITSUBISHI PAGERO WGN», 2008 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, який належить позичальнику ОСОБА_6. на праві власності ( свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № ІІА 014484від 15.09.2008 року.

16.09.2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_7 було укладено договір поруки № К4Н0АК00050331/1 ( т. 1 а.с. 20 ). Відповідно до умов цього договору Ломонос ОСОБА_8 солідарно з ОСОБА_6 відповідає перед ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником прав та обовязків якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», за виконання ОСОБА_6 зобовязань перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» за кредитно-заставним договором № К4Н0АК00050331 від 16.09.2008 року, в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За умовами пункту 12 договору порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Договір поруки підписаний ОСОБА_7 та повноважним представником ЗАТ КБ «ПриватБанк».

18.03.2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» рекомендованими листами направило відповідачам повідомлення ( копії цих повідомлень та докази їх направлення на а.с. 8-12 т. 1 ), у якому вимагало не пізніше 5 календарних днів з дати їх отримання погасити прострочену заборгованість.

Внаслідок невиконання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 зобовязань за кредитно-заставним договором № К4Н0АК00050331 від 16.09.2008 року у останніх перед ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» станом на 03.03.2015 року виникла заборгованість, що складається з заборгованості за кредитом в розмірі 14171,57 доларів США, заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 1094,32 доларів США, заборгованості з винагороди в розмірі 285,27 доларів США, пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 376259,24 грн., штрафу ( фіксована частина ) в розмірі 250 грн., штрафу ( 5% від суми невиконаного зобовязання ) в розмірі 16775,96 грн.. Це підтверджено виконаним ПАТ КБ «ПриватБАНК» розрахунком даної заборгованості та уточненою позовною заявою, в якій було визначено гривневий еквівалент боргу з неустойки з урахуванням курсу долара США до гривні станом на 24.09.2015 року ( т. 1 а.с. 4-6, 175-177 ).

Відповідно статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти у такій самій сумі ), у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, що передбачено положеннями ст. 1048 ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Фактично це здійснення боржником на користь кредитора обумовленої дії, яка складає предмет зобов»язання.

Частина 1ст 1050 ЦК України передбачає, що в разі, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов»язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України.

Згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом першої інстанції досліджувалося заочне рішення Індустріального районного суд м. Дніпропетровська від 10.04.2012 року за позовом ПАТ КБ»ПриватБанк» до ПАТ»АкцентБанк», ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет застави, за яким в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_6 за кредитним договором від 16.09.2008 року у розмірі 159118 грн.46 коп., звернуто стягнення на предмет застави на автомобіль «MITSUBISHI PAGERO WGN», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_6, шляхом продажу даного автомобіля ПАТ КБ»ПриватБанк», з наданням банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу автомобіля.

Стягнуто з ПАТ»АкцентБанк», ОСОБА_6 солідарно на користь ПАТ КБ»ПриватБанк», заборгованість у розмірі 10000 грн.(т.2ас.91-92).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на виконання зазначеного рішення суду, державним виконавцем Городнянського РУЮ Чернігівської області 06.07.2012 року було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа№2/0417/2860/2012 року виданого 25.04.2012 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська(т.1ас.210-263).

В рамках зазначеного виконавчого провадження, державним виконавцем було накладено арешт на автомобіль ОСОБА_6 «MITSUBISHI PAGERO WGN», 2008 року випуску, 11.11.2013 року даний автомобіль був затриманий працівниками ДАІ в АР Крим та доставлено до спеціального майданчика для тимчасового зберігання транспортних засобів(т.1ас.251-252).

Державним виконавцем відділу ДВС Джанкойського міського управління юстиції 15.01.2014 року, складено акт опису та арешту майна, а саме автомобіля «MITSUBISHI PAGERO WGN», 2008 року випуску, однак в зазначеному акті опису відсутні дані що описаний державним виконавцем автомобіль був переданий уповноваженому представнику стягувача - ПАТ КБ»ПриватБанку» (т.1ас.256-258).

При цьому колегія суддів вважає, що надані відповідачами до апеляційного суду, довідки Управління пенсійного фонду України в Городнянському районі, та Державної податкової інспекції Городнянському районі, щодо ОСОБА_9, не можуть бути доказом, що саме зазначений громадянин за відповідним дорученням як представник стягувача був уповноважений отримати як зберігач автомобіль належний ОСОБА_6

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, на даний час рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 10.04.2012 року не виконано, виконавче провадження залишається на виконанні у відділі ДВС Городнянського РУЮ, автомобіль «MITSUBISHI PAGERO WGN» ПАТ КБ «ПриваБанк» не реалізувало, і де такий автомобіль знаходиться невідомо, за даними ДАІ УМВС України в Чернігівській області зазначений автомобіль станом на 15.10.2015 року значиться зареєстрованим на праві власності за ОСОБА_6Б.( т.2 ас.73).

Оскільки відповідачами належно не виконано зобов»язання яке встановлено кредитно - заставним договором № К4Н0АК00050331 від 16.09.2008 року, тому наявність судового рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником не припиняє правовідносини сторін зазначеного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов»язання, тому банк правомірно у відповідності із положеннями ст.3 ЦПК України звернувся до суду за захистом своїх прав, оскільки заборгованість за кредитом не погашена. Відповідачами не надано належних доказів, що ними вчинені всі дії що випливають із зобов»язання за зазначеним кредитно - заставним договором.

Суд першої інстанції досліджуючи заочне рішення Індустріального суду м. Дніпрпетровська від 10.04. 2012 року обґрунтовано зазначив, що заборгованість в розмірі 10000 грн.,стягнута солідарно з ПАТ»АкцентБанк» та ОСОБА_6 є відповідальністю ПАТ»АкцентБанк» за невиконання ОСОБА_6 обов»язків за договором, яка визначена договором поруки від 20.10.2010 року №167, не є заборгованістю ОСОБА_6 за кредитно- заставним договором від 16.09.2008 року, і тому відсутні підстави для зменшення на 10000 грн. визначеної позивачем заборгованості.

При цьому виходячи з правової позиції Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі №6-1080 цс15, в даному випадку відсутнє подвійне стягнення за основним зобов»язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов»язанням відсутня. При цьому здійснення особою права на захист не може ставитися в залежність від застосування нею інших способів правового захисту.

Суд першої інстанції враховуючи положення ч.3ст551 ЦК України та п.27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» та положення ст.3 ЦК України обґрунтовано зменшив розмір стягнення неустойки (пені,штрафу) з 393285,20 грн. до 150000 грн.

Суд першої інстанції в мотивувальній частині рішення, у відповідності з правилами ст.215 ЦПК України навів свої міркування щодо розрахунку кредитної заборгованості, які відповідають фактичним обставинам справи, та яка не спростована відповідачами .

Врахувавши що у відповідачів виникли солідарні зобов»язання які прямо передбачені договорами і за яким наявний солідарний обов»язок відповідачів - боржників, перед банком - кредитором, суд обґрунтовано задовольнив частково позовні вимоги, та стягнув солідарно з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заборгованість за кредитним договором №К4НОАК00050331 від 16 вересня 2008 року.

Рішення суду є законним і обґрунтованим,постановлене з додержанням норм процесуального та матеріального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому скарга підлягає відхиленню, рішення необхідно залишити без змін,

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Городнянського районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: