печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2016 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гладун Х.А.

при секретарі - Кулаковій І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.08.1997 року. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки сторони в останній час мають різні погляди на сімейне життя та обов'язки, які впливають на атмосферу в їх сім'ї, в зв'язку з чим, шлюбні відносини припинили своє існування, на підставі чого відбуваються постійні сварки, які призвели до втрати почуття любові один до одного. Разом сторони не проживають з травня 2013 р. Такий самий строк між сторонами припинилися шлюбно-сімейні відносини та не ведеться спільне господарство. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим та суперечитиме його інтересам. Надання строку для примирення вважає недоцільним.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав вимоги позовної заяви та просив її задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову не заперечував.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 28.08.1997 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ашгабат (Туркменістан) між громадянами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, було зареєстровано шлюб, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1716.

Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «ОСОБА_2».

Від шлюбу сторони мають спільних дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується даними Свідоцтв про їх народження.

Судом встановлено, що сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує.

Частинами 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 21, 24, 56, 105, 110-112 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 11, 60, 174, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений та зареєстрований 28 серпня 1997 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Ашгабат (Туркменістан) між громадянами ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, (актовий запис № 1716) - розірвати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано у строк, встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Х.А. Гладун