УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2016 рокум. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Ізмайлова Т.Л., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, який мотивувала тим, що вона та відповідач є співвласниками в рівних частках квартири АДРЕСА_1. Позивач за власні кошти сплачує усі комунальні платежі за квартиру і несе витрати по утриманню житла. За період з лютого 2014 року по день подачі позову в суд, вона сплатила загалом 19 476 грн 21 коп. Зважаючи, що в квартирі зареєстрована та проживає їх дочка, вона просила стягнути з відповідача 1/3 частину оплачених комунальних послуг за водопостачання, каналізацію та газ, а за опалення та квартирну плату Ѕ частину, що в сумі становить 7 878,07 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 7 878,07 грн в якості компенсації витрат на утримання квартири АДРЕСА_1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із вищезазначеними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанції, ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, звернувся із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з нього на користь ОСОБА_4 у порядку відшкодування витрат за оплату комунальних послуг - 1/3 від загальної суми, нарахованої на трьох зареєстрованих у квартирі осіб, що становить 6 492,07 грн.

Відповідно до п. 6 розд. ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, вважаю, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Судами встановлено, що сторони є співвласниками квартири АДРЕСА_1, яка їм належить в рівних частках. В квартирі проживає та зареєстрована дочка сторін - ОСОБА_5

ОСОБА_4 сплачено з лютого 2014 року суму нарахованих комунальних послуг без урахування лічильників (за кількістю зареєстрованих осіб на 3-х): холодна вода - 2 326 грн, каналізація - 1 834,20 грн, газ - 1 085, 39 грн, гаряча вода - 5 914, 62 грн.

З того ж часу - сума нарахувань по сплаті комунальних послуг, відповідно до загальної та опалюваної площі (на двох співвласників): опалення - 6 351 грн, квартплата - 1 965 грн.

Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ч. 1 ст. 151 ЖК України громадяни, які мають в приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов'язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку при домову територію.

Відповідно до вимог ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі, коли жиле приміщення належить особі на праві приватної власності, то учасником правовідносин з приводу надання житлово-комунальних послуг щодо такого приміщення є саме ця особа.

Згідно ст. 156 ЖК Української РСР участь інших осіб, які проживають у жилому приміщенні, у таких випадках визначається його власником і обов'язки по оплаті вказаних послуг виникають у них лише перед останнім.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився і апеляційний суд, визначившись належним чином з характером спірних правовідносин, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, дійшов до обґрунтованого висновку про те, що оскільки власниками квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2, то із відповідача підлягає стягненню 1/2 частина суми, сплаченої позивачем за опалення та квартирну плату, що становить - 4 158 грн, а також 1/3 частина оплачених комунальних послуг за водопостачання, каналізацію та газ, розрахована за кількістю зареєстрованих осіб у квартирі у сумі - 3 720,07 грн.

З матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки викладені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності даних судових рішень. Викладені заявником обставини не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Обставин щодо порушення норм матеріального та процесуального права при розгляді даної справи судами першої та апеляційної інстанцій не вбачається.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 червня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 вересня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ Т.Л. Ізмайлова