Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

секретаря - Циби О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом , в якому просить визнати за ним право на користування кімнатою АДРЕСА_1. Обгрунтував позов тим , що проходив службу в рганах внутрішніх справ України, а саме : в Подільському РУ ГУ МВС України в м.Києві, з 1990 р. за спільною згодою відповідача та Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві , а також на підставі рішення житлово-побутової комісії Подільського РУ ГУ , йому як працівнику міліції надали для проживання кімнату, де по теперішній час постійно проживає та зареєстрований в даній кімнаті у гуртожитку. В зв»язку з відмовою відповідача видати ордер на займане жиле приміщення просить визнати за ним право користування на це жиле приміщення.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача Кугот В.А. в судове засідання не з»явився, надав заперечення, в яких послався на відсутність у позивача ордера на житлове приміщення, який мало видати Подільське РУ ГУ МВС України в м.Києві на підставі ст.129 ЖК УРСР. Крім того, будинок, в якому проживає позивач, був переданий відповідачу лише в грудні 2010р, тобто набагато пізніше, ніж позивач став користуватись приміщенням. Подільська районна в м.Києві державна адміністрація не створювала перешкод позивачу в користуванні кімнатою та не пред»являла вимог про його виселення.

Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Позивач з 1990р по 2003р. проходив службу в органах внутрішніх справ України 21 рік, звільнений згідно пп. «а» (за віком) сп.65 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішних справ України, на даний час пенсіонер МВС України. ( а.с. 14,15).

В гуртожитку по АДРЕСА_1 позивач зареєстрований з 1990року, що підтверджується довідкою форми №3, виданої Центром комунального сервісу №42 ( а.с.16)

Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради від 10.12.2010р. №1112 «Про питання організації управління районами в місті Києві», житловий будинок АДРЕСА_1 було передано до сфери управління Подільської районної державної адміністрації та згідно з розпорядженням Подільської районної у м.Києві державної адміністрації від 08.02.2012р. №60 передано за закріплено за КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» на праві оперативного управління та балансоутримувакча.

В подальшому відповідно до розпорядження Подільської районної у м.Києві державної адміністрації №50 від 29.01.2015р. будинок передано на баланс КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Подільського району м.Києва» та переданий до сфери управління Подільської РДА, приватизований житловий фонд станом нра 01.02.2015р. з метою його подальшого обслуговування, в тому числі і зазначений будинок.

Позивач перебуває на квартирному обліку з 12.11.1990р. на загальних підставах та з 24.03.2004р. по пільговій категорії «працівників МВС».

Як вбачається з листа Подільського РУ ГУ МВС України в м.Києві від 19.06.2015р.порядок поселення до гуртожитку відбувався на підставі рапортів діючих працівників міліції щодо надання вільної кімнати для проживання у гуртожитку та рішень житлово-побутової комісії районного управління на поселення, яке підтверджувалось протоколом засідання комісії. Оскільки частина документів, пов»язаних з проживанням в гуртожитку працівників міліції до 2004 року у Подільському районному управління фактично втрачена, рапорт, рішення та протокол засідання житлово-побутової комісії не збереглися. ( а.с.32). Отже, факт поселення позивача відбувався на законних підставах.

При зверненні до Подільської районної у м.Києві державної адміністрації щодо видачі ордера на жиле приміщення, позивачу було відмовлено з тих підстав, що будинок по АДРЕСА_1 визнаний непридатним для проживання, що не відповідає нормам ст.50 ЖК України.

Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються нормами Житлового кодексу України.

Згідно ст.52 ЖК України жилі приміщеня в будинках відомчого фонду надаються громадянам за спільним рішенням адміністрації і профспілкового комітету підприємства, установи, організації, затвердженим виконавчим комітетом районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Згідно ст.ст.127 ЖК України передбачено, що для проживання робітників у період роботи можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної в місті Ради народних депутатів.

Згідно ст.128 ЖК України жила площа в гуртожитку надається за спеціальним рішенням адміністрації підприємства та відповідного профсоюзного комітету.

Згідно ст.129 ЖК України на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на дану жилу площу.

Ордер на жиле приміщення видається громадянинові на вільне жиле приміщення на підставі рішення виконавчого комітету районної, міської, районної у місті, селищної, сільської Ради народних депутатів про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського фонду ( ст.58 ЖК України).

Як встановлено в судовому засіданні, поселення позивача відбувалось на підставі рапортів діючих працівників міліції про надання вільної кімнати та рішень житлово-побутової комісії районного управління, які втрачені, ордер фактично не виданий, позивач майже 25 років проживає в кімнаті №3 квартири №5 в гуртожитку по АДРЕСА_1 в м.Києві, сплачує за комунальні послуги, іншого житла він не має.

З»ясувавши обставини справи, підтверджених доказами, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, правові норми, які підлягають застосуванню, суд приходить до висновку, що позовні вимоги суду доведені, а отому підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України представником відповідача не надано доказів, які б спростували факт проживання позивача у кімнаті у гуртожитку, тим більше, як зазначено в запереченнях, претензій щодо проживання позивача в гуртожитку вони не висували.

Керуючись ст.ст. 52, 58, 127-129 ЖК України, ст..ст.10,11, 60, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Подільської районної у місті Києві державної адміністрації про визнання права користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право користування жилим приміщенням, а саме : кімнатою АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд м. Києва.

Суддя Г. Б. Супрун