Провадження № 2/522/4143/16
Справа №522/3576/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді: Домусчі Л.В.

при секретарі: Шевчик В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Одеська Універсальна товарна біржа «Центр» про визнання права власності в порядку спадкування та визнання договору купівлі-продажу дійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Одеська Універсальна товарна біржа «Центр» про визнання договору №Н/97-1219 від 12.12.1997 року, купівлі-продажу дійсним, відповідно до якого просила визнати дійсним Договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, укладеного та зареєстрованого на Одеській Універсальній товарній біржі «Центр». Також просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири №7в будинку №18 по вул. Ковальській в м. Одесі після смерті ОСОБА_7..

Позовні вимоги мотивували тим, що 12.12.1997 року на Універсальній товарній біржі «Центр» між ОСОБА_3 з одного боку та ОСОБА_1, ОСОБА_2 які діяли в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-1219 від 17.12.1997 року, а саме квартири АДРЕСА_2 (нині-Ковальська) в м. Одесі. Умови вказаного договору купівлі-продажу були виконанні сторонами в повному обсязі: покупцю передана у власність квартира, а продавцю грошові кошти на суму, передбачені договором.

19.03.2006 року помер ОСОБА_7, яка є бабкою ОСОБА_1

В судове засідання не зявилась позивачка ОСОБА_1, але надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не зявився, але в матеріалах справи є його заява, про розгляд справи за його відсутності (а.с. 42).

В судове засідання не зявився відповідач ОСОБА_6 але надав суду нотаріально посвідчену заяву про розгляд справи за його відсутності та зазначив що визнає позов. (а.с.55)

В судове засідання відповідачка ОСОБА_3 не зявилась, але надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позов визнає у повному обсязі (а.с. 57).

В судове засідання відповідачка ОСОБА_8 не зявилась, але надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позов визнає у повному обсязі.

В судове засідання відповідачка ОСОБА_4 не зявилась, але надала суду заяву, про розгляд справи за її відсутності. Також зазначила, що позов визнає у повному обсязі.

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 12.12.1997 року на Універсальній товарній біржі «Центр» між ОСОБА_3 та ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_2, ОСОБА_1 яка діяла в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_7 був укладений договір купівлі-продажу нерухомого майна №Н/97-1219 від 17.12.1997 року, а саме квартири АДРЕСА_2 (нині-Ковальська) в м. Одесі. Умови вказаного договору купівлі-продажу були виконанні сторонами в повному обсязі: покупцю передана у власність квартира, а продавцю грошові кошти на суму, передбачені договором (а.с.8-9).

Вказаний договір був зареєстрований в КП «ОМБТІ та РОН» 08.01.1998 року.

Згідно з Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна здійсненого судом, вбачається, що право власності за ОСОБА_1, ОСОБА_2 спірної частини квартири не значиться.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ для захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 1 ЦПК). При здійсненні правосуддя у цивільних справах суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом (ст. 4 ЦПК).

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а відповідно до ч. 2 цієї ж статті право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Також суд враховує, що у згідно з ст. ст. 8, 9, 15 Закону України «Про товарну біржу», членами товарної біржі є прийняті до її складу, згідно зі статутом біржі вітчизняні та іноземні юридичні та фізичні особи. Членами товарної біржі має право здійснювати біржові операції на біржі. Біржовою операцією визнається угода, якщо вона являє собою купівлю-продаж товарів, допущених до обліку та товарній біржі.

Відповідно до ст.657 ЦК України, договір купівлі-продажу квартири складається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, у випадку недотримання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір у відповідності з ч.1 ст. 220 ЦК України є нікчемним. Обовязковість нотаріального посвідчення даної угоди була також передбачена ст. 227 ЦК України(1963 року), який діяв на момент укладення договору.

Разом з тим, у відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Згідно з ч.2 ст. 47 ЦК УРСР (1963 р.), діючого на момент укладення сторонами договору, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд має право за вимогою виконавчої договір сторони визнати угоду дійсною. У цьому випадку подальше нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Тому суд вважає вимогу про визнання договору купівлі-продажу дійсним обґрунтованою, та такою що підлягає задоволенню.

З матеріалів справи вбачається, що сторони виконали усі вимоги договору №3345 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрували за собою право власності на квартиру за зазначеною адресою у органах КП ОМБТІ та РОН, проживали та зареєстрували своє місце проживання у вказаній квартирі.

Стосовно позовних вимог, щодо визнання за ОСОБА_10 право власності в порядку спадкування за законом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про смерть серії І-Од №024500, актовий запис №101, вбачається, що ОСОБА_11 19.03.2006 року померла (а.с.10).

Згідно свідоцтва про народження VІІ-УР №0996754, актовий запис №1434, вбачається 30.05.1966 року народилась ОСОБА_12. Також вбачається, що її батько ОСОБА_13, а мати ОСОБА_14. (а.с.13).

Згідно свідоцтва про шлюб серії VІІІ-УР №565394, актовий запис 2038, вбачається, що ОСОБА_12 змінила прізвище на «Гончарук» (а.с.16).

Згідно свідоцтва про народження серії ІV-ЖД №349981 вбачається, що ОСОБА_2 є рідним сином ОСОБА_15 (а.с. 14).

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №196536, вбачається що 30.12.2014 року померла ОСОБА_14

Згідно свідоцтва про смерть серії І-ОЛ №216774, вбачається що 02.12.2015 року помер ОСОБА_13

Згідно свідоцтва серії ІІ-ЖД №343140 виданого 23.08.1989 року, вбачається, що шлюб між ОСОБА_16 та ОСОБА_1 розірвано 02.08.1989 року (а.с.18).

Згідно свідоцтва про народження серії І-ОЛ №435743 виданого 18.01.1978 року вбачається, що народився ОСОБА_6, рідний брат позивачки ОСОБА_1

Також позивачкою ОСОБА_1 було надано копії квитанцій про сплату житлово-комунальних послуг (а.с.20-24)

За правилами ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців.

Згідно ст. 1218 ЦК України: "До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті"

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти

Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч.3 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ст.15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Надаючи правову оцінку належності обраного зацікавленою особою способу захисту, суд звертає увагу і на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У п. 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об'єднаного Королівства» (Chahal v. theUnitedKingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов'язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги ст. 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

За ст. 6 Конвенції визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13 на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право предявити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою. Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012 року у справі № 6-20цс11.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності»

Позивач вправі на свій розсуд скористатися одним із передбачених законом способів захисту свого порушеного (невизнаного) права, оскільки позбавлений правової можливості оформити спадщину в загальному порядку нотаріусом.

При цьому суд також враховує заяви відповідачів про визнання позову, які згідно ст. 174 ЦПК України відповідають закону.

Згідно відповіді Новоукраїнської районної державної нотаріальної контори від 05.05.2016 року на ухвалу суду вбачається, що після смерті ОСОБА_17, ОСОБА_14, ОСОБА_13 спадкові справи не заводились.

Також суд приймає до уваги те, що ОСОБА_1 весь час проживає у спірній квартирі, тобто фактично прийняла спадщину і обраний спосіб захисту прав шляхом подачі відповідного позову відповідає законодавству і договір підлягає визнанню дійсним.

Крім того, суд вважає доведеними обставинами позову в частині визнання за позивачкою спадкоємицею щодо майна померлої бабусі ОСОБА_7, тобто на належній останній 1/3 частини спірної квартири в порядку спадкування за законом (ст. 1265,1268 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, суд вважає докази, надані позивачем достатніми та такими, що в повній мірі підтверджують обґрунтованість і правомірність позовних вимог. А тому суд приходить до висновку, що позов базуються на законних підставах, у звязку з чим підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.2 ст.47 , 220, 224, 227 ЦК України (1963 року), ст. ст. 1, 3, 10, 57, 60, 79, 88, 174, 179, , 208-209, 212-215, 218 ЦПК України; ст..ст. 15, 16, 319, 321, 328, 392, 1216, 1218, 1265, 1268 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, третя особа Одеська Універсальна товарна біржа «Центр» про визнання права власності в порядку спадкування та визнання договору купівлі-продажу дійсним - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу №Н/97-1219 від 12.12.1997 року, а саме квартири №7 по вул. Ковальській (Кузнечна) №18 в м. Одесі, укладений між ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_7 та ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_3 на Одеській універсальній товарній біржі «Центр» - дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) у порядку спадкування за законом після померлої19.03.2006 року ОСОБА_7 право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_3.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до палати по цивільним справам апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Приморський суд м Одеси на протязі 10-ти днів з дня проголошення рішення, апеляційної скарги.

Суддя: Домусчі Л.В.

18.05.2016