Справа № 703/1157/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 червня 2016 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді Компанійця О.В.

з секретарем судового засідання Кочетковою І.В.

з участю представника позивача ОСОБА_1

та представників відповідачів ОСОБА_2 та адвоката Федорова З.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Смілі справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 і ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,

встановив:

20 квітня 2013 року близько 20 години 40 хвилин по вул. Кармелюка в м. Смілі автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6, який рухався по проїзній частині вулиці в попутному напрямку. Від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, ОСОБА_6 помер на місці пригоди.

Вироком Смілянського міськрайонного суду від 4 листопада 2013 року ОСОБА_5 було визнано винним у порушенні пунктів 2.3, 12.3, 12.4 ПДР України, внаслідок чого відбувся наїзд на ОСОБА_6, що спричинив його смерть.

Відповідно до полісу № АЕ/1759746 від 11 квітня 2013 року цивільно-правова відповідальність власника автомобіля НОМЕР_1 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «ТАС».

ОСОБА_4, мати загиблого ОСОБА_6, звернулась до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» 23784 грн. матеріальної шкоди, а з ОСОБА_5 - 3000000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок загибелі сина. Під час розгляду справи позивачка кілька разів змінювала позовні вимоги, остаточно просила стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» 13764 грн. відшкодування моральної шкоди, а з ОСОБА_5 - 18355 грн. витрат на поховання ОСОБА_6 та встановлення пам'ятника, а також 300000 грн. відшкодування моральної шкоди.

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позов повністю і пояснили, що ОСОБА_4 на поховання сина та встановлення надгробного пам'ятника витратила 40119 грн. У відповідності до вимог п. 27.3, 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний відшкодувати витрати на поховання та на спорудження надгробного пам'ятника у розмірі, що не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат. В такому ж розмірі страховиком відшкодовується і моральна шкода. ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» вже відшкодувало позивачці 13764 грн. матеріальної шкоди, тому з товариства належить стягнути таку ж саму суму моральної шкоди. Іншу частину матеріальних витрат належить стягнути з ОСОБА_5 Враховуючи, що дружина відповідача відшкодувала 8000 грн., з нього залишилось стягнути 18355 грн. матеріальної шкоди. Позивач пояснила, що у літньому віці втратила здорового та молодого сина, а тому, як мати, постійно перебуває у пригніченому стані і це призвело до розладу здоров'я. Після ДТП ОСОБА_5 не розкаявся у вчиненому, намагався уникнути відповідальності за злочин, перекладаючи свою вину на дружину та друзів, тому з нього належить стягнути 300000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Представник ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» визнав, що відповідно до наведеного страхового полісу страхова компанія повинна відшкодувати ОСОБА_4 13764 грн. моральної шкоди, однак просив в позові відмовити, оскільки позивачка за таким відшкодуванням звернулась лише 19 травня 2016 року. Відповідно, за її заявою страхова компанія ближчими тижнями сплатить страхове відшкодування добровільно.

Відповідач ОСОБА_5 позов не визнав, оскільки не визнає себе винним у ДТП. Його представник просив врахувати, що ОСОБА_5 є безробітним, має на утриманні дочку 2008 року народження, а також батьків-пенсіонерів.

Позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Вироком Смілянського міськрайонного суду від 4 листопада 2013 року по справі № 703/2886/13-к 1-кп/703/128/13 встановлено, що 20 квітня 2013 року близько 20 години 40 хвилин по вул. Кармелюка в м. Смілі автомобіль НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 вчинив наїзд на пішохода ОСОБА_6, який рухався по проїзній частині вулиці в попутному напрямку. Від тілесних ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП, ОСОБА_6 помер на місці пригоди. У відповідності з вимогами ч. 4 ст. 61 ЦПК України цей вирок є обов'язковим для суду, що розглядає позов ОСОБА_4, в частині визнання ОСОБА_5 винним у ДТП, в якій загинув ОСОБА_6

Позивачем надано суду документи, які підтверджують витрату 40119 грн. на поховання ОСОБА_6 та встановлення надгробного пам'ятника: договір замовлення № 417 та квитанція до прибуткового касового ордера від 22 квітня 2013 року; замовлення № 895 від 22 квітня 2013 року; товарні чеки від 22 квітня і 8 грудня 2013 року, 1 лютого, 6 і 29 квітня 2014 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 12 від 22 квітня 2013 року. Позивач визнала, що на підставі п. 27.4 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 13764 грн. з цієї суми сплатило ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» як страхове відшкодування, а 8000 грн. було добровільно відшкодовано ОСОБА_7 - дружиною відповідача. Залишок у 18355 грн. відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України позивачу повинен відшкодувати відповідач ОСОБА_5, оскільки ця майнова шкода заподіяна його неправомірними діями.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях, яких ОСОБА_4 зазнала у зв'язку з загибеллю її сина, повинна бути відшкодована особою, з вини якої ця шкода заподіяна. Визначаючи розмір відшкодування, суд враховує, що ОСОБА_4 втратила сина в похилому віці, що призвело до значним душевних страждань, оскільки вона позбавлена піклування в той час, коли потребуватиме його найбільше. Приймаючи до уваги вік ОСОБА_4, суд погоджується з твердженням представника позивача, що втрата сина назавжди змінила життя позивача, значною мірою позбавивши його сенсу, а заподіяні загибеллю сина душевні страждання є найбільшими переживаннями для ОСОБА_4, які остаточно не зникнуть і надалі. Хоча вина ОСОБА_5 у смерті ОСОБА_6 встановлена вироком суду, що пройшов апеляційне оскарження, цей відповідач не вчинив жодних дій для зменшення моральних страждань ОСОБА_4, навпаки, заявляє про відсутність підстав для відшкодування моральної і матеріальної шкоди, чим поглиблює страждання матері, що втратила сина з вини ОСОБА_5

Та обставина, що ОСОБА_5 є безробітним, не звільняє його від відшкодування моральної шкоди, оскільки він є працездатною особою. Відповідачем та його представником не надано доказів того, що ОСОБА_5 доклав зусиль для пошуку роботи, зокрема, що він звернувся до центру зайнятості. Твердження представника відповідача про утримання ОСОБА_5 дочки 2008 року народження та батьків-пенсіонерів не підтверджуються відповідними доказами. Вони також суперечать наведеним вище поясненням про те, що ОСОБА_5 не має роботи.

З урахуванням глибини душевних страждань позивача, ступеню вини відповідача ОСОБА_5, який, згідно з наведеним вироком, керував автомобілем в стані алкогольного сп'яніння і в темну пору доби вдвічі перевищив дозволену швидкість руху, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін по справі та вимоги розумності і справедливості, суд вважає, що позивачу належить відшкодувати 100000 грн. моральної шкоди, заподіяної внаслідок загибелі сина.

На підставі п. 27.3 ст. 27 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик повинен сплатити позивачу 13764 грн. відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_5 Представник ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» визнав, що на підставі страхового полісу № АЕ/1759746 від 11 квітня 2013 року ця сума відшкодування повинна бути сплачена страховою компанією позивачу.

З відповідача ОСОБА_5 на користь позивачки належить стягнути 86236 грн. моральної шкоди.

Оскільки на підставі п. 6 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивачка була звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів належить стягнути судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. 10, 11, 57, 60, 61, 213-215 ЦПК України,

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» на користь ОСОБА_4 13764 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 18355 грн. відшкодування матеріальної шкоди і 100000 грн. відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «ТАС» до спеціального фонду Державного бюджету України 243 грн. 60 коп. судового збору.

Стягнути з ОСОБА_5 до спеціального фонду Державного бюджету України 324 грн. 80 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційний суд Черкаської області через міськрайонний суд протягом 10 днів, набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

Головуючий О.В. Компанієць