22 березня 2016 року смт. Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді Марюхна Л. А.
при секретарі Великородній Л.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, (комісією, а також інші витрати згідно Умов. )
В позові зазначено , що відповідач не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією а також іншими витратами відповідно до умов договору , внаслідок чого станом на станом на 18.09.2015 року має заборгованість - 150226,58 гри., яка складається і з наступного:
*5209,82 грн. - заборгованість за кредитом;
*106228,35 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;
а також штрафи відповідно до пункту 5.3 Умов та правил надання банківських послуг:
*500,00 грн. - штраф (фіксована частина).
*2577,16 грн. - штраф (процентна складова).
Представник позивача в судове засідання не з'явився, згідно надісланої заяви просить суд розглянути справу за відсутності їх представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечували, а також просить стягнути на їхню користь понесені витрати за надання оголошення через засоби масової інформації.
Відповідач був належним чином викликаний в судове засідання шляхом розміщення оголошення в газеті "Слобідський край" до суду не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується не надав.
Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, та докази, надані в їх обгрунтування, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, (комісією, а також інші витрати згідно Умов. )
При розгляді справи суд керується вимогами ст. 60 ЦПК України, де кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Так стороною позивача наданими доказами не доведено обґрунтованість позову, кредитний договір, який міститься в матеріалах справи не може бути належним доказом, так як даний документ не можливо прочитати. Крім того в матеріалах справи відсутній судовий наказ на який посилається позивач, як на доказ, щодо суми, яка віднімається від основної суми заборгованості.
Суд приходить до висновку, що спір про стягнення заборгованості має вирішуватись згідно до умов, відповідно до яких Банк видав ОСОБА_1 строковий кредит до 27.04.2006 року відповідно до заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17.03.2013 року, який міститься в матеріалах справи. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, (комісією, а також інші витрати згідно Умов).
Разом з тим у постанові Верховного Суду України від 11 лютого 2015 року (справа № 6-240цс14) міститься висновок про те, що у справі, яка переглядалась Верховним Судом України, суди, погоджуючись із доводами позивача щодо застосування п'ятирічної позовної давності, залишили поза увагою те, що позивач не надав належних і допустимих доказів, які свідчили б про те, що при підписанні сторонами кредитного договору діяли Умови надання споживчого кредиту в редакції, що передбачає збільшення позовної давності, ці Умови не є складовою частиною укладеного між сторонами договору, відповідачем вони не підписувались.
Аналогічна правова позиція, яка у відповідності до ст.360-7 ЦПК України є обов"язковою для судів, висловлена Верховним Судом України у справі № 6-698 цс 15 ( постанова від 10.06.2015 року).
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Таким чином, враховуючи обставини по справі та те, що позивач не надав належних та допустимих доказів до суду, що відповідач належним чином не виконує взяті на себе зобовязання відповідно до ст. 526, 530, 610, 612 ЦК України. Отже, в даному випадку відсутні підстави для задоволення позову, тому суд відмовляє позивачу в задоволення позову в повному обсязі , так як позивач не надав належних і допустимих доказів для задоволення позову .
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Частинами 2, 3, 4 ст.60 ЦПК України передбачено, що докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Керуючись ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 57, 58, 59, 60 ЦПК України, суд -
У задоволенні позову публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.
Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Нововодолазький районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя