№ 4-с/263/8/2016
УХВАЛА

09 березня 2016 року Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі головуючого судді Томіліна О.М., при секретарі Григорьєвій О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі цивільну справу за скаргою Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», заінтересовані особи: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_1, на постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за № 42609552 та № 42609914,

ВСТАНОВИВ:

Представник ПАТ «Банк Форум» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за реєстраційними номерами виконавчого провадження № 42609552 та № 42609914. Свої вимоги мотивує тим, що 05.06.2015р. державним виконавцем було винесено постанови про повернення вищевказаних виконавчих документів стягувачеві на підставі п.7 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що вищевказані постанови було винесено незаконно та передчасно, оскільки в порушення вимог чинного законодавства державним виконавцем не проведено першочергових виконавчих дій щодо накладення арешту на нерухоме та рухоме майно боржника, не вжито заходів щодо розшуку транспортних засобів боржника, розшуку самого боржника. Натомість матеріали виконавчого провадження містять матеріали вчинення виконавчих дій, які мали місце 2-3 роки тому, в рамках інших виконавчих проваджень відносно цього боржника, що не можна вважати повним та всебічним вчиненням виконавчих дій за виконавчим провадженням. На підставі вищевикладеного просив суд визнати незаконною бездіяльність державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 при виконанні виконавчих проваджень № 42609552 та № 42609914; скасувати постанови державного виконавця про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за ВП № 42609552 та № 42609914; зобовязати державного виконавця усунути недоліки та провести всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного і повного виконання рішення суду.

Представник заявника ОСОБА_3 надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вимоги скарги підтримав та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд скарги в його відсутність та просив відмовити в задоволенні скарги.

Заінтересована особа ОСОБА_1 у судове засідання не зявилась, про день та час розгляду скарги була повідомлена у встановленому законом порядку, причина неявки суду невідома, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали скарги суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно зі ст. 124 Конституції України судові рішення є обовязковими до виконання на всій території України. Примусове виконання рішень судів та інших юрисдикційних органів законом покладено на державну виконавчу службу. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) закріплені у Законі України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобовязаний вживати усіх передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі, у спосіб та в порядку, встановленого виконавчим документом, неупереджено, своєчасно та в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з вимогами ст. 32 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місце знаходження боржника-фізичної особи, державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника. У разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника державний виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обовязковою для виконання органами внутрішніх справ.

Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31.07.2013 року було задоволено позов ПАТ «Банк Форум» в особі Маріупольської філії до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки та з ОСОБА_4 стягнуто на користь банку заборгованість за договором кредиту у розмірі 82608,05 доларів США, що за курсом НБУ станом на 31.07.2013 року (100 доларів США = 799,30 гривень) становить 660286,15 гривень, та з ОСОБА_4, ОСОБА_5 стягнути в дольовому порядку судовий збір в розмірі 3219 гривень, тобто по 1609,50 гривень з кожного.

На виконання даного рішення Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області 11.10.2013 року було видано виконавчий лист № 2/263/171/2013 стосовно боржника ОСОБА_4 про стягнення зазначеної заборгованості.

Крім того, на виконання рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 31.07.2013 року за № 2/263/171/2013 11.10.2013 року був виданий виконавчий лист № 2/263/171/2013 стосовно боржників ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про дольове стягнення судового збору в розмірі 3219 гривень, тобто по 1609,50 гривень з кожного.

24.03.2014 року державним виконавцем Жовтневого ВДВС ОСОБА_2 було винесено постанови про відкриття виконавчого провадження за № 42609914 та № 42609552 відповідно. В постановах зазначено про арешт всього рухомого та нерухомого майна боржника.

Постановами державного виконавця Жовтневого ВДВС ОСОБА_2 від 05.06.2015 року виконавчі документи (ВП № 42609914 та № 42609552) повернуто стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» з урахуванням вимог ЗУ «Про введення мораторію на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Статтею 383 ЦПК України встановлено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", згідно з яким предмет іпотеки не може бути примусово стягнутий (відчужений без згоди власника).

Згідно з п. 2 ч. 1 вказаного Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки).

Постановою від 05.06.2015 року державний виконавець повернув виконавчі документи стягувачеві на підставі п. 9 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Поняття мораторій у цивільному законодавстві визначається як відстрочення виконання зобов'язання (п. 2 ч. 1 ст. 263 ЦК України).

Отже, мораторій є відстроченням виконання зобов'язання, а не звільненням від його виконання. Відтак встановлений Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов'язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника).

Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" встановлено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із ст. 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об'єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об'єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м для квартири та 250 кв. м для житлового будинку.

Тобто Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті" визначено обов'язкові умови, з'ясування і встановлення яких є необхідними для його застосування.

Як вбачається з матеріалів справи, державний виконавець не звертався до органів БТІ щодо витребування доказів наявності майна боржника, придбаного до 2012 року, відсутній акт здійснення виходу за місцем проживання боржника.

Також матеріали виконавчого провадження не містять відомостей щодо перевірки обліку за боржником автотранспорту, нерухомого майна за реєстрами БТІ, земельних ділянок, відсутні запити та відповіді на них щодо отримання боржником заробітної плати, пенсії, наявності в нього відкритих банківських рахунків або інших джерел отримання доходів.

Тобто, як вбачається зі справи, в рамках виконавчого провадження ВП № 42609914 та ВП № 42609552 державним виконавцем не проводились будь-які дії по перевірці інформації щодо виявлення і реалізації майна, розміру коштів на банківських рахунках. Крім того, з наданих Жовтневим ВДВС документів не вбачається, що державним виконавцем проводились дії по виявленню нерухомого майна, належного боржнику на праві власності, в тому числі і такого, що перебуває у спільній власності, та звернення на нього стягнення відповідно до вимог ст.ст. 11, 32, 52 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того суд зазначає, що підставою для повернення виконавчих документів стягувачеві був п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до вимог якого виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснюється або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Проте, як встановлено судом, оскаржувані постанови від 05.06.2015 року винесені державним виконавцем без перевірки наявності майна у боржника, на яке може бути звернуто стягнення. Державний виконавець не надав даних про оголошення майна у розшук в рамках виконавчого провадження, що свідчить про порушення ним вказаних вимог закону при винесенні оскаржуваних постанов.

Згідно з ч. 2 ст. 387 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за реєстраційними номерами виконавчого провадження № 42609914 та № 42609552 були винесені державним виконавцем Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 передчасно, без виконання необхідних виконавчих дій, передбачених законом, тому вважає необхідним визнати незаконними вищевказані постанови та скасувати їх, а також зобовязати державного виконавця Жовтневого ВДВС Маріупольського МУЮ ОСОБА_2 провести всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного та повного виконання виконавчих листів № 2/263/171/2013 від 31.07.2013 року, виданих 11.10.2013 року.

Керуючись ст.ст. 19, 124 Конституції України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 131, 210, 211, 383-388 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», заінтересовані особи: Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, ОСОБА_1, на постанови державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за № 42609552 та № 42609914 задовольнити.

Постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за ВП № 42609914 визнати незаконною та скасувати.

Зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 провести всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного та повного виконання виконавчого листа № 2/263/171/2013 від 31.07.2013 року, виданого 11.10.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області.

Постанову державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 про повернення виконавчого документу стягувачеві від 05.06.2015 року за ВП № 42609552 визнати незаконною та скасувати.

Зобовязати державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області ОСОБА_2 провести всі передбачені законом виконавчі дії для своєчасного та повного виконання виконавчого листа 2/263/171/2013 від 31.07.2013 року, виданого 11.10.2013 року Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом пяти днів з дня її проголошення до Апеляційного суду Донецької області через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М.Томілін