Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2016 року смт. Оржиця

Оржицький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Грузман Т.В., за участі секретаря судового засідання Степаненко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих невиконанням зобов»язань,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 30.06.2016 року звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 29.09.2010 року позивач та відповідач досягли згоди про придбання відповідачем у власність нерухомого майна. А саме, будинок за адресою: АДРЕСА_1 та дві земельні ділянки загальною площею 0,40 га. Вказану нерухомість відповідач хотів придбати за кошти Полтавського обласного Фонду підтримки індивідуального будівництва на селі. Однією з умов договору з Фондом було надання нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу нерухомого майна.

30.10.2013 року між позивачем та відповідачем у приватного нотаріуса Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. було посвідчено договора купівлі-продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 та двох земельних ділянок розміром 0.18 га. та 0.22 га. Оскільки, відповідач не зібрав всіх необхідних для фонду документів, то йому коштів фондом надано не було. Так як, відповідач не виконав умови щодо сплати позивачеві коштів за нерухомість, то 12.01.2015 року рішенням Оржицького районного суду Полтавської області угоди купівлі-продажу було розірвано.

Оскільки, при підготовці документів для посвідчення договорів купівлі-продажу будинку та двох земельних ділянок позивачем було понесено витрати, вважає, що їх необхідно стягнути з відповідача. За 2011 рік у розмірі 320,25 грн. (витяг з поземельної книги, витяг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, довідки-характеристики на земельні ділянки, витяг про державну реєстрацію права власності). У 2012 році позивачем сплачено витрати на загальну суму 2477,38 грн., що складаються з витрат на інвентаризаційні роботи по будинку виконані КП «Лубенське МБТІ» разом з послугами банку; за інвентаризаційні роботи по будинку виконані КП «Лубенське МБТІ» разом з послугами банку; за витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно разом з послугами банку; за виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою разом з послугами банку. У 2013 році на поновлення документів до нотаріуса та оплату послуг за їх виготовлення було понесено витрат у розмірі 2015 грн.( державна реєстрація земельної ділянки разом з послугами банку; на виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); державна реєстрація земельних ділянок; проведення експертної оцінки будинковолодіння та оплата інвентаризаційних робіт).

Крім того, за інформацією нотаріуса, при посвідченні договорів було сплачено нотаріальні витрати, включаючи вартість відшкодування спеціальних бланків нотаріальних документів у розмірі 8111,31 грн.

З урахуванням вищевказаного, позивач прохає стягнути з відповідача збитки у зв»язку з понесеними розірванням договорів купівлі-продажу будинку та двох земельних ділянок на загальну суму 12923,94 грн. та судові витрати.

У судове засідання учасники процесу не з»явились. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі. У поданій заяві представник зазначив, що не заперечує, щоб розгляд справи відбувався за нормами ст. 224 ЦПК України (заочний розгляд).

Відповідач до суду не з»явився, причини неявки не повідомив. Викликаний до суду через оголошення в газету «Урядовий кур»єр» . Газета від 05.10.2016 року № 187 (5807).

Суд приймає рішення без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ст. 197 ч.2 ЦПК України.

В урахуванням вищевказаного суд, вирішив провести заочний розгляд справи.

Судом встановлено, що 30.10.2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими будівлями за адресою: АДРЕСА_1. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. та зареєстровано у реєстрі за НОМЕР_1.

30.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,18 га. за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_2. Договір посвідчено приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. та зареєстровано у реєстрі за № 1608.

30.10.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки розміром 0,22 га. за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер НОМЕР_3. Договір посвідчено приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. та зареєстровано у реєстрі за № 1606.

Рішенням Оржицького районного суду Полтавської області від 12.01.2015 року вищевказані угоди купівлі-продажу було розірвано по причині не сплати коштів відповідачем за вказаними договорами купівлі-продажу нерухомого майна.

Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у суді доведено, що угоди купівлі-продажу, які були укладені 30.10.2013 року між позивачем та відповідачем, за рішенням суду розірвано.

Відповідно до довідки від 13.04.2016 року без номера виданої приватним нотаріусом Оржицького районного нотаріального округу Черненко О.О. підтверджено, що за посвідчення між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 договорів купівлі-продажу житлового будинку та купівлі-продажу 2 земельних ділянок сплачено плату у розмірі 8111,31 грн.

Матеріали справи містять також рахунки НОМЕР_4 від 11.10.2011 року за видачу поземельної книги на загальну суму 142 грн. , № 312317 від 11.10.2011 року за видачу витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку на суму 64 грн.; НОМЕР_5 від 11.10.2011 року за видачу довідки про кількісні характеристики земельної ділянки на суму 42 грн. 14.11.2011 року ОСОБА_1 сплачено 72,25 грн. за витяг про державну реєстрацію прав (квитанція №К14/Е/78). 26 вересня 2012 року згідно квитанцій сплачено за інвентаризаційні роботи 147,82 грн. та 3 грн. комісії банку (квитанція №k14/Q/120); за інвентаризаційні роботи 405,41 грн. та 3 грн. банківські послуги (квитанція №k14/Q/121) та 72,25 грн. за витяг з реєстру та 3 грн. банківських послуг (квитанція №k14/Q/122). Рахунок № 174 від 14.05.2012 року свідчить, що ОСОБА_1 є платником за виконання робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою на суму 917 грн. на користь ПП «Проектант». Вказані кошти сплачено згідно банківських квитанції від 14.05.2012 року №NO50551062 та квитанція про сплату банківських послуг №NO50551062 від 14.05.2012 року. У відповідності до рахунку № 69 від 11.02.2013 року за державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_1 сплатив 65 грн. та 3 грн. банківські послуги.

За змістом договору № 331 від 12.07.2013 року ОСОБА_1 є замовником на виконання робіт по розробці технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі у с.Куйбишеве Оржицького району Полтавської області. Вартість робіт встановлено 1162 грн. Кошти необхідно сплатити ПП «Проектант». Кошти сплачені згідно прибуткового касового ордера від 11.07.2013 року. За проведення експертної оцінки було сплачено ПП «Бюро послуг та консультацій» 450 грн.

У матеріалах справи також міститься рахунок за державну реєстрацію земельної ділянки НОМЕР_6 від 18.10.2013 року на суму 130 грн. на ім»я ОСОБА_4.

Інших доказів по справі позивачем надано не було.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічну норму містить ст.60 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як передбачено приписами ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є:

1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків. Згідно зі ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Проаналізувавши зібрані по справі докази суд вважає, що позивач довів, що між ним та відповідачем існували договірні стосунки, які полягали в укладенні договорів купівлі-продажу нерухомого майна. З метою нотаріального посвідчення вказаних договорів сторони договору понесли витрати, що доводиться як довідкою нотаріуса, так і змістом п.6.1 договорів. За рішенням суду вказані угоди було розірвано, що не підлягає доведенню з огляду на ч.3 ст. 61 ЦПК України.

За змістом резолютивної частини позову, позивач прохає стягнути з відповідача кошти, що пов»язані з розірванням договорів купівлі-продажу, хоча у дійсності за наданими доказами, позивач надає докази про понесені витрати, що були ним здійсненні при укладення договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позивач ототожнив поняття стягнення збитків, що пов»язано з розірванням договорів та витрати, яких він поніс у зв»язку з укладенням договорів.

З урахуванням положень закону, суд вважає, що позивач не довів, що у зв»язку з укладенням договорів купівлі-продажу йому було завдано збитків. Саме кошти, які було позивачем сплачено за укладення договорів купівлі-продажу, не можуть бути збитками у розумінні положень п.1 ч.2 ст. 22 ЦК України. Положення ст. 22 ЦК України, які дають визначення поняттю збитків, розширеному тлумаченню не підлягають. Суд погоджується, що у зв»язку з укладенням договорів купівлі-продажу позивач поніс витрати, але за нормою закону ( ст. 22 ЦК України), такі кошти мають бути спрямовані на відновлення свого порушеного права, а не передувати самій події розірвання договорів купівлі-продажу. Позивач не довів, що після розірвання договорів купівлі-продажу він витратив кошти, що були спрямовані на відновлення порушеного права.

Отже, суд вважає, що позивач обрав не належний спосіб захисту порушених прав, що не дає підстав для стягнення з відповідача коштів у вигляді збитків.

Керуючись ст. 22, 611, 623, 653 ЦК України, ст. ст. 10, 60, 209, 212, 215, 224 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення збитків завданих невиконанням зобов»язання - відмовити.

Позивач апеляційну скарга на рішення суду може подати протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії до Оржицького районного суду.

Суддя Т.В.Грузман