Справа № 419/1665/16-ц
Провадження № 2/419/263/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Новоайдарський районний суд Луганської області

у складі: головуючого судді - Іванової О. М.,

при секретарі - Московченко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с.м.т. Новоайдар цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування належить житловий будинок з надвірними побудовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Відповідач є її онуком, який зареєстрований у вищезазначеному будинку, проте тривалий час, з 2014 року, в ньому не проживає. Відповідач є повнолітньою особою, ІНФОРМАЦІЯ_1, мешкає у м. Луганську. Позивач здійснює догляд за будинком, сплачує всі комунальні та експлуатаційні витрати по його збереженню. На підставі викладеного, позивач просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Відповідно до ст. 174 ч. 4 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що заявлені вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню за наступних підстав.

Положеннями ст. ст. 319 ЦК України, 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають в приватній власності будинок, користуються ним для приватного мешкання та мешкання членів своєї сім`ї та мають право розпоряджатись цією власністю за своїм розсудом.

Відповідно до ст.383 ЦК України, будинок використовується власником для власного проживання та проживання членів його сім'ї.

Позивач є власником домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується копією договору дарування (а.с. 5).

Відповідач є онуком позивачки, тобто членом її родини, досяг повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідач зареєстрований у вищезазначеному будинку, проте тривалий час, з 2014 року, в ньому не проживає, мешкає у м. Луганськ, у добровільному порядку не бажає знятися з реєстрації, що перешкоджає позивачці реалізувати в повній мірі права власника на користування та розпорядження своїм майном та спонукало звернутися до суду за захистом порушених прав. Відповідні факти підтверджуються копією технічного паспорта (а.с. 6-8), довідкою Співаківської сільської ради, згідно якої ОСОБА_2 за місцем реєстрації не мешкає з 2014 року (а.с.9).

Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності знімальника або членів його родини за ним зберігається житлове приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Суд вважає за необхідне застосувати дану норму ЦК України при вирішенні спору, оскільки в даному випадку спірні відносини виникли між власником житла та членом його сім`ї, а не наймачем.

Судом достовірно встановлено, що відповідач не користується житлом за місцем реєстрації з 2014 року без поважних на то причин, що дає суду законні підстави для задоволення позову в частині визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації.

Висновки суду підтверджуються письмовими доказами, дослідженими у судовому засіданні.

На підставі ст. ст. 319, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 71, 150 ЖК України, ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», керуючись ст. ст. 10, 11, 209, 212, 213, 214, 215ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. М. Іванова