АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2159/16 Головуючий 1 інст. Чередник В.Є.
Категорія : договірні Доповідач - Черкасов В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді - Черкасова В.В.

суддів - Шевченко Н.Ф., Кокоші В.В.,

за участю секретаря Чемерис Л.М.

заслухавши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 на ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 січня 2016року, -

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою судді Київського районного суду м.Харкова від 26 жовтня 2015 року відкрито провадження по справі.

У січні 2016 року представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 звернулася до суду з клопотання про зупинення провадження у справі.

В обгрунтування клопотання заявник вказувала, що предметом позову ОСОБА_1 є звернення стягнення на предмет іпотеки з урахуванням наявних судових рішень, якими стягнуто з відповідачів суму основного боргу за договором позики, неустойку, проценти за користування чужими коштами та 3% річних. Серед інших рішень, які набрали законної сили позивач вказує й на заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року, яке ще не набрало законної сили, оскільки відповідачем наразі подана заява про перегляд вказаного заочного рішення. Таким чином, ОСОБА_2 оскаржує законність та обґрунтованість заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року, яка є однією з підстав позову. Вважає, що є всі підстави для зупинення провадження у справі до вирішення питання щодо перегляду заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року.

Тому, представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_6 просила суд зупинити розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки до вирішення справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення процентів за користування коштами та 3% річних.

Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 18 січня 2016 року провадження у справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки зупинено.

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 ставить питання про скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, вказує, що відсутні підстави для зупинення провадження у справі, оскільки зупинення провадження допускається лише з підстав неможливості розгляду справи до вирішення іншої справи; разом з тим, заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року є лише однією з підстав позову про звернення стягнення на предмет іпотеки; крім того, резулятивна частина оскаржуваної ухвали не містить вказівки до якого моменту провадження у справі зупиняється.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення осіб, які приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали районного суду у відповідності до ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, знаходить апеляційну скаргу підлягаючою задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з наступного.

Зупиняючи провадження у справі суд першої інстанції виходив з того, що у провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова вирішується питання, що стосується підстав, заявлених у цій справі, тому є всі підстави для зупинення провадження у справі.

Проте з таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може.

Відповідно до пункту 4 частини 1 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Таким чином, єдиною підставою для зупинення провадження у справі до вирішення іншої судової справи є неможливість її розгляду без встановлення певних обставин в іншому провадженні.

Судом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що предметом позовних вимог є звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки за рахунок предмету іпотеки позивач бажає задовольнити свої вимоги за договором позики від 11 листопада 2010 року. Підставою позову є наявність невиконаних судових рішень, які набрали законної сили, про стягнення заборгованості за договором позики (а.с.9, 15, 19,23). Одним з таких рішень є ухвалене в заочному порядку рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року, яким стягнуто солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики у вигляді гривневого еквіваленту процентів за користування відповідачами неповернутою частиною позичених коштів за період з 07 червня 2014 року по 16 лютого 2015 року в сумі 182 963 грн. та 3% річних за вказаний період у сумі 42 864,81 грн. Вирішено питання судових витрат.

У грудні 2015 року ОСОБА_2 подана заява про перегляд заочного рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року (а.с.77).

Наразі Фрунзенським районним судом м.Харкова скасоване заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року, справа призначена в загальному порядку до слухання.

Згідно з розясненнями, які містяться в п. 33 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 12.06.2009, № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» визначаючи наявність передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Зупинення провадження по справі допускається у тому разі, коли постановлення рішення можливо після підтвердження певних фактів, що мають преюдиційне значення для даної справи після вирішення іншої справи, яка розглядається в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про зупинення провадження у справі, не врахувавши, що оскаржуване відповідачем заочне рішення Фрунзенського районного суду м.Харкова від 15 червня 2015 року є не єдиною підставою позовних вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб.

За правилами ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Доводи апеляційної скарги підтверджуються матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

Судова колегія, перевіряючи законність та обгрунтованість ухвали судді першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у судді першої інстанції, визнає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України є підставою для її скасування.

Керуючись ст. ст. 303 304, п.4ч.2ст.307, п.3 ч.1 ст.312, 313,314,315,317,319,324 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргупредставника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Київського районного суду м.Харкова від 18 січня 2016року скасувати, справу направити до того ж суду для продовження розгляду справи.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає чинності негайно, є остаточною й касаційному оскарженню не підлягає, як така, що не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Г оловуючий - ОСОБА_7

Судді: Н.Ф. Шевченко

ОСОБА_8