Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2345/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Доповідач Потапенко В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2016 Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі :

Головуючого-судді Потапенка В.І.

суддів Черненко В.В., Чорнобривець О.С.

секретар Гончар В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницький цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2016 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Відділу урядового фельдєгерського звязку Держаної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Кіровограді, Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України про стягнення компенсації на невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнення та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА :

04.12.2015 року ОСОБА_2 звернувся у суд з позовом до Відділу урядового фельдєгерського звязку Держаної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Кіровограді, Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України про стягнення компенсації на невикористану відпустку, стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільнення та моральної шкоди. Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 29.09.2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Кіровограді (що знаходиться за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ідентифікаційний код 20634391) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, який зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 2031,38 грн. невиплаченої компенсації на невикористану відпустку. В решті позовних вимог щодо Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Кіровограді, відмовлено. В задоволенні позовних вимог щодо Головного управління урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України, відмовлено в повному обсязі. Стягнуто з Відділу урядового фельдєгерського звязку Державної служби спеціального звязку та захисту інформації України в місті Кіровограді (що знаходиться за адресою: 25006, м. Кропивницький, вул. Преображенська, 2, ідентифікаційний код 20634391) в дохід держави судовий збір в розмірі 1218,00 грн.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2016 року та ухвалити нове рішення, по суті позовних вимог.

Заслухавши доповідача, учасників судового розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов»язковою підставою для скасування рішення.

Згідно п.4 ч.1 ст.307 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право постановити ухвалу про скасування рішення суду першої інстанції і закриття провадження у справі або залишення заяви без розгляду. Судом першої інстанції встановлено, що наказом № 50-о/с від 11.02.2009 року Головного управління державної фельдєгерської служби України, підполковника міліції ОСОБА_2, призначено на посаду начальника відділу Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді, з 12.02.2009 року на підставі рапорту підполковника міліції ОСОБА_2 та наказу Управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 10.02.2009 року № 47 о/с (а.с. 15). Наказом № 670-о/с від 30.12.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ і в порядку, установленому Міністерством внутрішніх справ України та Держкомзвязку України, полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 звільнено з Державної фельдєгерської служби України у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «а» (за віком), 31.12.2014 року, крім того зазначено, відповідно до абзацу 56 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, виплатити грошову компенсацію за невикористану в році звільнення відпустку за 2014 рік, тривалість якої становить 15 діб. (а.с. 14). Одноразову грошову допомогу звільненому ОСОБА_2 перераховано на платіжну картку частинами: 13.03.2015 року платіжне доручення № 113 сума 34222,00 грн. (ас. 103, 146), 28.04.2015 року платіжне доручення № 209 сума 85461,56 грн. та 2180,20 грн. виплати за невикористану відпустку 15 діб у році звільнення (ас. 104, 148), та залишився борг, який зазначено у розрахунку грошової допомоги при звільненні ОСОБА_2 в сумі 2031,38 грн. (ас.90, 132) З врахуванням встановлених обставин справи, суд першої інстанції з посиланням на ст..ст. 83, 116, 117, 233, 235, 237-1, 238 Кодексу законів про працю України, ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 213-215, 218, 367 ЦПК України дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову. Разом із тим , погодитися з таким висновком неможливо виходячи з наступного. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи , позивача підполковника міліції ОСОБА_2, наказом № 50-о/с від 11.02.2009 року Головного управління державної фельдєгерської служби України, призначено на посаду начальника відділу Головного управління Державної фельдєгерської служби України в м. Кіровограді, з 12.02.2009 року.( ас. 15)

Наказом № 670-о/с від 30.12.2014 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ і в порядку, установленому Міністерством внутрішніх справ України та Держкомзвязку України, полковника внутрішньої служби ОСОБА_2 звільнено з Державної фельдєгерської служби України у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 «а» (за віком), 31.12.2014 року.( ас. 14)

Відкриваючи провадження у справі у порядку цивільного судочинства та розглядаючи справу по суті , суд першої інстанції не врахував того, що позивач проходив публічну службу.

Публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, дипломатична служба, інша державна служба, служба в органах влади Автономної Республіки, органах місцевого самоврядування (п. 15 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до ст. 2 КАС України є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб'єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 4 цього Кодексу визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на всі публічно-правові спори, крім спорів, для яких законом встановлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 17 КАС України компетенція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб'єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності та спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з цієї служби.

Таким чином, як убачається, між сторонами виник спір, який пов'язаний з проходженням позивачем публічної служби, а відтак, є публічно-правовим і відноситься до адміністративної юрисдикції.

За таких обставин, розглядаючи справу, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність цивільно-правового спору і помилково розглянув вимоги ОСОБА_2 за правилами позовного провадження відповідно до норм Цивільного процесуального кодексу України.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з неправильним застосуванням норм процесуального права, що є підставою для його скасування та закриття провадження у справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 205, ст.ст. 206, 303, п.4 ч.1 ст. 307, п.1 ст. 310, ст.ст. 313- 315, 319 ЦПК України , колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, в інтересах якого діє ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 29.09.2016 року скасувати і провадження у справі закрити.

Роз»яснити ОСОБА_2 право на звернення із зазначеним позовом у порядку адміністративного судочинства. Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий-суддя:

Судді: