АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 531/1121/15-ц Номер провадження 22-ц/786/1652/16Головуючий у 1-й інстанції Жмурко П.Я. Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді Акопян В.І.,

суддів Лобова О.А., Гальонкіна С.А.

при секретарі Фадєйкіній Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача- Акопян В.І.,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2016 року в позові ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 до фізичної особи підприємця ОСОБА_5 про розірвання договору оренди землі відмовлено.

На рішення суду апеляційну скаргу подали ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 прохають рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити їх позовні вимоги, посилаються на порушення норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід відхилити.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом . Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.307, ст.308 ЦПК України апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції вправі відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається і було встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 4,28 га, ОСОБА_4 є власником земельної ділянки площею 4.10 га.Власником земельної ділянки площею 3.91 га була ОСОБА_6, яка померла 8 квітня 2012 року. Після її смерті власником земельної ділянки згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 02 11 2012 року стала ОСОБА_2.

05 10 2007 року між фізичною особою підприємцем ОСОБА_5 і ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були укладені договори оренди земельних ділянок строком на 5 років, які були зареєстровані в Машівському РВ ПРФ «Центр ДЗК» 31 жовтня 2007 року. 15 08 2011 року сторони уклали додаткові угоди , якими визначили нормативно грошову оцінку земельних ділянок, погодили розмір орендної плати 8%, що складає 4433,89грн, продовжили строк дії договорів на 15 років.

Згідно до частини другої ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24,25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Пунктами 38 Договорів, що були укладені сторонами передбачено, що його дія шляхом розірвання припиняється за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання іншою особою обовязків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом.

Із змісту позовної заяви та додаткової позовної заяви вбачається, що позивачі підставами розірвання договорів оренди земельних ділянок зазначали: 1) відмова відповідача внести зміни в договори оренди в частині визначення розміру орендної плати з урахуванням зміни нормативно-грошової оцінки земельних часток та збільшення розміру орендної плати до 12% з 8%, зміни дії договорів до 1 грудня 2015 року, 2) несвоєчасного сплати земельного та прибуткового податку.

Згідно до вимог ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом першої інстанції було встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що на час подачі позовної заяви 30 січня 2014 року ФОП ОСОБА_5 податки з фізичних осіб за договорами оренди в тому числі і за договорами оренди позивачів були сплачені в повному обсязі (а.с 187, 199, 200, 201).

Дійсно, позивачі листом від 24 березня 2015 року звертались до ФОП ОСОБА_5 про внесення змін у договори оренди землі від 05.10.2007 року зі змінами від 15.08.2011 року, в яких прохали внести зміни до визначення вартості земельної ділянки, розміру орендної плати та дії договорів.

Листами від 17 квітня 2015 року ФОП ОСОБА_5, письмово повідомив позивачів про відмову від внесення змін до договорів оренди.( а.с 186, 187 т.1).Відмову обґрунтовував тим, що він як підприємець і громадянин потерпає від значного збільшення росту цін на ГС, продукти, медикаменти, запропонований позивачами розмір орендної плати в 4 рази перевищує розмір орендної плати встановлений законодавством, запевнив, що докладатиме зусилля щодо добросовісного виконання умов договору.

Позивачі до суду з позовом про внесення змін до договорів оренди не звертались. Крім того, нормами цивільного законодавства, Законом України «Про оренду» та конкретними договорами оренди не передбачено такої підстави розірвання договорів оренди як відмова орендаря внести зміни до договору.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4Г, ОСОБА_3, ОСОБА_2 місцевий суд обґрунтовано вказав, що позивачі не надали належних доказів, що відповідач порушує умови договорів оренди земельних ділянок, які дають підстави розірвати такі договори.

Позивачі раніше звертались з позовами про розірвання договорів оренди з інших підстав, несвоєчасна виплата орендної плати: рішенням Машівського районного суду від 06 листопада 2014 року (набрало законної сили 22 грудня 2014 року) в задоволенні позову ОСОБА_3М, ОСОБА_4 до ФОП ОСОБА_5 про розірвання договорів оренди відмовлено, стягнуто заборгованість по орендній платі та судові витрати; рішенням Машівського районного суду від 17 грудня 2014 року( набрало законної сили 23 березня 2015 року)в задоволенні позову ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_5 про розірвання договору оренди відмовлено, стягнуто заборгованість по орендній платі та судові витрати. Таким чином, на час подачі даного позову про розірвання договорів оренди одно рішення суду за позовом одного із позивачів не набрало законної сили, а з часу набрання законної сили рішенням суду за позовом одного із позивачів до подачі позову прийшло лише один місяць 8 днів. Позивачі в позові, який розглянутий судом першої інстанції, не ставили підставами розірвання договорів оренди порушення відповідачем умов договорів про виплату орендної плати .

Рішення місцевого суду відповідає вимогам закону, підстав для його зміни чи скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.303, ст.307 ч.1 п.1, ст.308, ст.314, ст.315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2016 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий В.І. Акопян

Судді С.А.Гальонкін

ОСОБА_8

З оригіналом згідно

Суддя В.І.Акопян