АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ [1]

06 жовтня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого - Немировської О.В.,

суддів - Чобіток А.О., Українець Л.Д.

при секретарі - Казанник М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 року,

встановила:

у серпні 2016 року заявник звернувся до суду зі скаргою, в якій просив скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2016 р.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 р. в задоволенні скарги було відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник заявника - ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою скаргу задовольнити, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення осіб, які з'явились в судове засідання, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Скарга заявника на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_2 обґрунтовувалась тим, що текст виконавчого листа не відповідає тексту резолютивної частини рішення Святошинського районного суду м. Києва від 2015 р., а тому у відкриття виконавчого провадження мало бути відмовлено.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 р. в задоволенні скарги було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції виходив з того, що у виконавчому листі, виданому на виконання рішення Святошинського районного суду м. Києва від 24 грудня 2015 р. правильно та в повному обсязі викладено резолютивну частину рішення і тому підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження з мотивів невідповідності виконавчого листа вимогам, передбаченим в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» не було.

Такий висновок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим та відповідає встановленим по справі обставинам.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

У разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним. 3. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України.

Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів.

В п. 6 ч. 1 ст. 26 цього ж Закону зазначається , що однією з підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження є, зокрема, невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 18 цього Закону.

Доводи, викладені представником заявника в апеляційній скарзі, висновків суду першої інстанції не спростовують, були предметом перевірки суду першої інстанції та отримали належну правову оцінку.

Виконавчий лист, виданий Святошинським районним судом м. Києва 14.03.2016 р. містить всі необхідні відомості, вказані в ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Таким чином, судом першої інстанції було вирішено скаргу на дії державного виконавця з дотриманням норм процесуального права, а тому ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

ухвалила:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 відхилити, а ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 18 серпня 2016 р. - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді

№ справи: 759/10868/16-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/12621/2016

Головуючий у суді першої інстанції: Макаренко В.В.

Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.