справа № 243/8268/16-ц
провадження № 2/243/4076/2016
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року

Словянський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Ільяшевич О.В.

при секретареві Куцик Н.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов'янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського,2, м. Словянськ, Донецької області) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на період навчання,

ВСТАНОВИВ:

07 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вона є рідною донькою відповідача ОСОБА_2 Вона є студенткою другого курсу архітектурного факультету Донбаської національної академії будівництва та архітектури, на денному відділенні. Форма навчання бюджетна, стипендію вона отримує, але незначну, у звязку із чим, потребує матеріальної підтримки з боку батька. Позивачка проживає разом із матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на її утримання, оскільки він є працездатним, стан здоровя задовільний, інших утриманців не має та на даний час має змогу надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині, яка продовжує навчання. Добровільно допомоги відповідач не надає, у звязку із чим, позивачка була змушена звернутися до суду.

До судового засідання позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 30 вересня 2016 року (а.с.14) не зявились. Будучи належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, надали суду заяву з проханням розгляд справи проводити у їх відсутності, позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ст.11 ЦПК України) обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні та видно з наданої копії свідоцтва про народження дитини серії I-НО № 091409 від 07 жовтня 1998 року, за актовим записом №104, виданого Миколаївською селищною радою м. Словянська, відповідач є батьком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Із довідки Донбаської національної академії будівництва та архітектури № 253 від 06 вересня 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 є студенткою 2 курсу, денного відділення, бюджетної форми навчання. Термін навчання: з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року (а.с.11).

Отже, судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 на час звернення до суду має повних вісімнадцять років та потребує матеріальної допомоги, так як у звязку з навчанням на денному відділенні Донбаської національної академії будівництва та архітектури, не працює та не має доходу. Відповідач ОСОБА_2 в свою чергу, може надавати матеріальну допомогу, оскільки він є працездатним, стан здоровя задовільний, інших утриманців не має.

Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає.

В звязку з цим, судом згідно із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню.

Згідно із ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні діти продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно ст. 200 СК України, суд може визначити розмір аліментів на повнолітню дочку, сина, в твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України.

Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, суд відповідно ст. 182 СК України, враховує його матеріальне становище і стан здоровя, а також матеріальне становище та стан повнолітньої дочки, і вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до закінчення навчання, але не більш як до досягнення донькою 23-х років.

З огляду на викладене, враховуючи те, що ОСОБА_1 має повних 18 років, продовжує навчання, навчається на бюджетній основі, стипендію отримує, але незначну, суд визначає частку заробітку (доходу) відповідача, яка буде стягуватися як аліменти на утримання доньки, що продовжує навчання у розмірі 1/4 частини всіх доходів відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення навчання донькою, але не більш як до досягнення нею 23-х років.

Склад та розмір витрат, повязаних з оплатою судових витрат входить до предмету доказування по справі.

За ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат, повязаних із розглядом справи належать витрати на правову допомогу.

Відповідно частини 1 статті 84 ЦПК України витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом.

Законом України від 20 грудня 2011 року № 4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» встановлений граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та зазначено, що розмір компенсації витрат не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій та під час ознайомлення з матеріалами справи у суді.

За змістом п. 48 Постанови Пленуму ВССУ від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», Підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді як адвокатом, так і іншим фахівцем у галузі права, регламентовано у пункті 2 частини третьої статті 79, статтях 84, 88, 89 ЦПК.

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов'язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

На підтвердження витрат, повязаних з оплатою правової допомоги суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Таким чином, для визначення розміру компенсації витрат на правову допомогу, стороною повинен бути наданий акт виконаних робіт із зазначенням часу, який був витрачений на виготовлення документів правового характеру та надання консультації.

В порушення зазначених вимог закону, на підтвердження таких вимог, позивачкою не надано жодного доказу того, що вона дійсно понесла витрати на правову допомогу, як то акту виконаних робіт, з якого видно час витрачений на складання процесуальних документів, надання консультацій та участь представника у судових засіданнях, чи документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, повязаних із наданням правової допомоги, оформлених у встановленому законом порядку. Суду представлено лише квитанція № б/н в якій зазначено, що вартість послуги - правова допомога ОСОБА_1Д склала 1000 грн. 00 коп., яка на думку суду не може слугувати належним та допустимим доказом оплати правової допомоги(а.с. 1).

У звязку із викладеним, суд позбавлений можливості стягнути витрати, пов'язані із наданням правової допомоги, відповідно ст. 88 ЦПК України, згідно із вимогами якої судом стягуються лише документально підтверджені судові витрати.

Відповідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

У звязку із чим, з відповідача в дохід держави має бути стягнено судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст. ст. 10,11, 60, 88, 209, 212, 213-215, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягувати із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, останнє відоме зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, місце роботи : Пат «Донбасенерго» Словянська ТЕС, на користь та утримання повнолітньої доньки ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_2, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, на період навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 07 жовтня 2016 року і до закінчення донькою навчання, а саме до 30 червня 2019 року, однак не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1, зареєстроване місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір на користь держави у розмірі 551 (пятсот пятдесят одна) грн. 20 коп. на р/р 0075, код ЄДРПОУ (суд) 22030001, отримувач Словянське УК у м. Словянську, код ЄДРПОУ (банку) 37803368, банк отримувача ГУДКСУ у Донецькій області, МФО 834016, код класифікації доходів бюджету 22030001.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Словянський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 05 грудня 2016 року.

Головуючий суддя: О.В. Ільяшевич