Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, у м. Одеса, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами в яких зазначив, що 07.06.2013р. між ним та відповідачем був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу за умовами якого сторони домовилися про укладання в майбутньому 07.06.2018р. договору купівлі-продажу транспортного засобу, а саме придбання пасажирського автобуса марки І-VAN, модель А07А-30, р/н НОМЕР_1 загальною вартістю 436 256,55грн. За договором позивач зобовязався сплатити відповідачу суму забезпечення виконання зобовязання в розмірі 421 982,70 грн. з правом обовязкового щомісячного погашення згідно з Додатком до договору №1. Сума у розмірі 14 273,70грн. ним була внесена готівкою до каси відповідача. На виконання умов договору позивачем було сплачено 88 066,00 грн. авансу за вказаним вище договором. Згодом, в силу погіршення фінансового стану, позивач не зміг вчасно, у відповідність до умов договору, сплачувати щомісячні платежі в повному обсязі, в звязку з чим ПАТ «Північтранс» розірвало попередній договір в односторонньому порядку. Проте, сплачена сума грошових коштів, яка на думку позивача є авансом, до цього часу відповідачем не повернута. Вказуючи на зазначені обставини ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача грошову суму у розмірі 88 066,00 грн. Посилаючись на ч.2 ст. 625 ЦК України, ОСОБА_1 просить також стягнути з відповідача 3% річних за порушення грошового зобовязання у розмірі 2 395,88грн., та індекс інфляції у розмірі 46 560,49 грн. за період з 05.08.2014р. по 02.06.2015р. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судому засіданні позивач та його представник ОСОБА_2 предявлені позовні вимоги підтримали, просять задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 предявлені позовні вимоги не визнала в повному обсязі та посилаючись на те, що сплачена ОСОБА_1 сума грошових коштів є завдатком, яка в звязку з відмовою позивача від виконання попереднього договору купівлі-продажу не підлягає поверненню в силу ст. 570 ЦК України та п.4.4. договору. Просить відмовити в задоволені позовних вимог.

Суд, заслухавши сторін та їх представників, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 07.06.2013р. між ОСОБА_1 (покупець) та ПАТ «Північтранс» (продавець) був укладений попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу № 0706-4228 за умовами якого сторони зобовязалися в майбутньому, а саме 07.06.2018р., укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу транспортного засобу, а саме пасажирського автобуса марки І-VAN, модель А07А-30, р/н НОМЕР_1 загальною вартістю 436 256,55грн.

Згідно п.1.3 договору Покупець зобовязався сплатити Продавцю суму забезпечення виконання зобовязання в розмірі 421 982,70 грн. з правом щомісячного обовязкового погашення згідно з Додатком №1, який є його невідємною частиною. Розмір вартості транспортного засобу в розмірі 14 273,85 грн. був сплаченийШурко С.В. готівкою до каси ПАТ «Північтранс».

На виконання умов попереднього договору з боку ОСОБА_1 на користь ПАТ «Північтранс» загалом було сплачено 88 066,00 грн. Дана сума між сторонами не оспорюється та була визнана представником відповідача у судовому засіданні, в звязку з чим, згідно ч.1 ст.61 ЦПК України, такий факт не потребує доказуванню.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу в строки визначені в попередньому договорі, між сторонами укладений не був в звязку з неналежним його виконанням з боку ОСОБА_1, а саме не сплатою ним у повному обсязі обовязкових щомісячних платежів, що стало підставою для його розірвання в односторонньому порядку з боку ПАТ «Північтранс» з 10.08.2014р. згідно п. 5.3 договору.

Згідно з ч.ч. 1,3 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобовязуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобовязання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу транспортного засобу, який за своєю формою та змістом відповідно до вимог законуміж сторонами укладений не був. В даному випадку сторони договору домовилися на укладання дійсного зобовязання про купівлю-продаж транспортного засобу в майбутньому. Отже, внесена ОСОБА_1 сума грошових коштів в розмірі 88 066,00 грн. є авансом, який підлягає обовязком поверненню позивачу згідно вимог ст.570 ЦК України (правова позиція викладена у постанові ВСУ № 6-176цс12).

Наявність вказаних вище обставин спростовує доводи викладені представником відповідача у своїх запереченнях.

Зважаючи на викладене суд дійшов висновку, що предявлені позовні вимоги в частині стягнення суми авансу є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Частина 2 ст.625 ЦК України визначає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, застосування зазначеної вище норми можливе при невиконанні грошового зобовязання. В свою чергу, під грошових зобовязанням слід розуміти будь-яке зобовязання в якому праву кредитору вимагати від боржника виконання певних дій кореспондує обовязок боржника сплатити гроші на користь кредитора (ст.509 ЦК України).

Виникли між сторонами правовідносини, а саме повернення авансу в розумінні зазначених вище норм не є грошовим зобовязанням. Відтак, предявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних та індексу інфляції згідно ч.2 ст.625 ЦК України є безпідставні та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь позивачаслід стягнути судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 886,60 грн.

Керуючись ст.ст.10,11,57,61,64,209,212-215,218 ЦПК України, -

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Північтранс» задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Північтранс» () на користь ОСОБА_1 суму авансу у розмірі 88 066 (вісімдесят вісім тисяч шістдесят шість) гривень 00 копійок, судовий збір в розмірі 886,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня його проголошення.

Суддя