Справа № 720/1993/16-ц
Провадження № 2/720/993/16
05 грудня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області
в складі: головуючого судді Ляху Г.О.
з участю секретаря Єфтемій М.І.
представника позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на дитину,
В листопаді 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину, посилаючись на те, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини ОСОБА_4, яка перебуває на її утриманні. На даний час сторони разом не проживають, відповідач не приймає участь у вихованні дитини та в добровільному порядку ніякої матеріальної допомоги на її утримання не надає. Просила суд стягнути з відповідача на її користь щомісяця аліменти на утримання дитини в розмірі 765 гривень 50 копійок до досягнення дитиною повнолітнього віку.
В судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи. Суд зі згоди представника позивачки ухвалив провести заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка перебуває на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою Тарасовецької сільської ради Новоселицького району № 2195 від 02 вересня 2016 року.
Дитина не перебуває на диспансерному обліку в лікарні, сторони проживають окремо.
Відповідно до ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.
Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 зазначено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.
За вказаних обставин, приймаючи до уваги, що сторони проживають окремо та дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач як батько також зобов'язаний приймати участь в утриманні своєї неповнолітньої дитини нарівні із матір'ю, суд вважає обґрунтованими заявлені позовні вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача на утримання своєї дитини.
При цьому, суд у відповідності до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне становище та стан здоров'я дитини та відповідача, який є працездатного віку та інші обставини, що мають істотне значення.
Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини та враховуючи, що не має даних про чіткий встановлений його дохід, суд із урахуванням положень ст. 184 СК України вважає доцільним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на утримання дитини в твердій грошовій сумі.
Суд, визначаючи час з якого слід присудити аліменти на дитини, приймає до уваги, що позовна заява подана до суду 10 листопада 2016 року, а відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судові витрати по справі.
На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, суд керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 208-215, 224-226 ЦПК України,-
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на дитину ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісяця в розмірі 765 (сімсот шістдесят п'ять) гривень 50 копійок, починаючи з 10 листопада 2016 року до повноліття дитини.
Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551 гривні 20 копійок, зарахувавши їх на розрахунковий рахунок № 0157, банк ГУДКУ у Чернівецькій області, МФО банку 856135, код 22030001.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Новоселицький райсуд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відповідач може подати до Новоселицького райсуду заяву про перегляд заочного рішення протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Суддя: