АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 759/1477/16-ц Головуючий у 1 інстанції Кривов'яз А.П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І. при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ДенисовоїО.Ю.

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Гриня Костянтина Андрійовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстарх», на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_6 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстарх» про стягнення страхового відшкодування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року позовні вимоги ОСОБА_6 задоволені: стягнуто з ПАТ «СК «Інгосстрах» на користь ОСОБА_6 - 146 781,47 грн страхового відшкодування, 1 328,60 грн пені; 1 467,81 грн збитків, завданих інфляцією, 600,00 грн витрат, пов'язаних з оплатою проведення експертного дослідження, що разом складає 150 177,34 грн; вирішено питання розподілу судових витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що між ОСОБА_6 та ПАТ «СК «Інгосстрах» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту, відповідно до умов якого застраховано автомобіль НОМЕР_1.

Також судом установлено, що 19.09.2015 у м. Києві по вул. Здолбунівська, 2 невстановленими особами було здійснено таємне викрадення шкіряного салону та дверної карти застрахованого автомобіля. У зв'язку з чим 22.09.2015 позивач звернулася до ПАТ «СК «Інгосстрах» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Відповідно до висновку експертного дослідження №9471 від 08.12.2015 матеріальний збиток, завданий у зв'язку із викраденням вищевказаних частин автомобіля, становить 146 781,47 грн.

Виходячи з того, що Договором добровільного страхування наземного транспорту передбачено виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку, - суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та задовольнив їх у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник відповідача просить скасувати рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Представник позивача просив відхилити апеляційну скаргу та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Предметом спору у даній справі є стягнення страхового відшкодування за договором добровільного страхування.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов'язання в разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначенні строки та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується в разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, відповідно до витягу з реєстру кримінальних проваджень №0008017 19.09.2015 у м. Києві по вул. Здолбунівська, 2 було здійснене таємне викрадення шкіряного салону, дверної карти та розбито заднє скло автомобіля НОМЕР_1, що на праві власності зареєстрований за ОСОБА_6 і відповідно до страхового договору від 19.09.2015 застрахований у ПАТ «СК «Інгосстрах».

22 вересня 2016 року позивач звернулася до ПАТ «СК «Інгосстрах» з заявою про виплату страхового відшкодування, проте, у його виплаті їй було відмовлено з посиланням на п. 16.1.3 Договору страхування (ас 21). При цьому відповідач не заперечує, що пошкодження застрахованого автомобіля та викрадення майна з нього є страховим випадком.

Пунктом 16.1.3 страхового договору передбачено, що подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про предмет страхування або факт настання страхового випадку, а також приховання інформації про настання події, що має ознаки страхової, є причиною відмови у здійсненні страхового відшкодування. Проте, як вбачається з наданої відповіді №27-11/02-06 від 27.11.2015 голови правління ПАТ «СК «Інгосстрах», у чому полягає така неправдива інформація, не зазначено.

У судовому засіданні апеляційного суду представник страхової компанії не надала відповідних роз'яснень щодо свідомо неправдивих відомостей або прихованої позивачем інформації щодо страхової події, зокрема, не зазначила, які саме відомості, надані позивачем щодо страхової події, є неправдивими або прихованими і чому.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачем було надано страховій компанії недостовірну інформацію про страховий випадок, оскільки ОСОБА_6 не надала пошкоджений автомобіль для повторного огляду у ПАТ «СК «Інгосстрах», не заслуговують на увагу, адже у матеріалах справи наявні докази з описом пошкоджень автомобіля, а саме: копія протоколу огляду місця події від 19.09.2015, складеного Слідчим СВ Дарницького РУ ГУ МВС України у м. Києві (ас6-9); витяг з кримінального провадження №0008017 про внесення до ЄРДР 19.09.2015 зави ОСОБА_6 на підставі ч. 1 ст. 185 УУ України (ас17); висновок експертного дослідження №9471 від 08.12.2015 з доданими фотографіями пошкодженого автомобіля НОМЕР_1 (ас 22-34). Підстав для повторного огляду автомобіля представник відповідача не пояснила і не зазначила обставини, за яких відповідно до умов договору чи закону необхідно проводити такий повторний огляд.

Не заслуговують на увагу і посилання представника ПАТ «СК «Інгосстрах» на неспівпадіння маркування скла застрахованого автомобіля, адже будь-яких висновків у зв'язку із зазначеними обставинами, які б дали підстави вважати надані позивачем відомості недостовірними, представник відповідача не зазначає, а сам по собі цей факт не дає підстав для застосування п. 16.1.3 договору та відмови у виплаті страхового відшкодування.

За таких обставин суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням положень п. 13.1.3. та розділу 15 Договору страхування, дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги зводяться до аналізу обставин, на які представник відповідача посилалася в обґрунтування своїх заперечень проти позову, які суд повно та всебічно з'ясував і перевірив, дав належну оцінку усім доказам та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Інші доводи, на які посилалася представник відповідача як на підставу своїх заперечень проти позову, не заслуговують на увагу.

З огляду на таке, висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи. Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Гриня Костянтина Андрійовича, який на підставі довіреності діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстарх», відхилити.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 30 травня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І.Шкоріна