Справа № 552/543/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

01 грудня 2016 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - Самсонової О.А.,

при секретарі - Ворона Д.В.,

за участю:

представника стягувача ОСОБА_1,

представника відділу ДВС ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в приміщенні суду справу за скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві, -

ВСТАНОВИВ :

ПАТ АБ «Украгазбанк» звернувся до суду зі скаргою на постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В своїй скарзі посилався на те, що 29 вересня 2016 року державним виконавцем Київського ВДВС міста Полтава ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №50768230 з порушенням норм матеріального права винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Зокрема, всупереч вимогам Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем здійснено не всі можливі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного у виконавчому документі.

Тому ПАТ АБ «Украгазбанк» просив суд скасувати зазначену постанову від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Представник Київського ВДВС міста Полтава ОСОБА_2 проти скарги заперечила. Зазначила, що постанова від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві в повній мірі відповідає вимогам закону. До її винесення державний виконавець здійснив всі необхідні дії для встановлення майнового стану боржника, виявлення майна та грошових коштів, на які може бути звернуто стягнення. Оскільки майна боржника не виявлено, місце знаходження самого боржника невідоме, нею винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві. Наголошує, що вказаною постановою право стягувача не порушено, оскільки він у будь-який момент має можливість знову предявити виконавчий документ на виконання. Тому в задоволенні скарги просила відмовити.

Боржник ОСОБА_3 в судове засідання для розгляду скарги не зявилась.

Оскільки неявка боржника не перешкоджає розгляду, суд вважає за можливе скаргу розглянути за відсутності боржника ОСОБА_3

Суд, заслухавши пояснення представників стягувача та субєкта оскарження, дослідивши зібрані по справі докази та матеріали виконавчого провадження №50768230, приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26 лютого 2016 року в цивільній справі №552/543/14-ц з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» стягнуто кошти в розмірі 3025 грн. 66 коп. (а.с.64).

За вказаним судовим рішенням Київським районним судом м.Полтави 23 квітня 2014 року видано виконавчий лист.

За виконавчим листом №552/543/14-ц від 23 квітня 2014 року про стягнення коштів з ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Украгазбанк» державним виконавцем Київського ВДВС 08 квітня 2016 року відкрито виконавче провадження №50768230.

29 вересня 2016 року державним виконавцем Київського ВДВС ОСОБА_2 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У даній постанові державним виконавцем як підставу прийняття саме такого рішення зазначено: боржник за адресою, вказаною у виконавчому документі, не проживає, а зясувати місце проживання боржника не вдалось. Відповідно до відповідей ДПС України та ПФ України боржник доходів не отримує. Згідно відповіді Територіального сервісного центру №5341 транспортних засобів не зареєстровано. Згідно даних державного реєстру речових прав на нерухоме майно, майна, зареєстрованого на праві власності за боржником, немає.

З наведеного вбачається, що державним виконавцем була проведена значна робота по встановленню майнового стану боржника, виявленню ліквідного майна та грошових коштів, що йому належать, на які може бути звернуто стягнення.

В той же час суд звертає увагу на ту обставину, що державний виконавець у оскаржуваній постанові зазначив, що фактичне місце проживання боржника зясувати неможливо.

Відповідно до ч.1 ст.40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини державний виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

Тобто, як вбачається з даної норми, при відсутності відомостей про місце проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи, державний виконавець зобовязаний звернутися до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника.

В даному випадку, встановивши, що місце проживання та перебування боржника ОСОБА_3 невідоме, державний виконавець мав вжити передбачені законом заходи для встановлення його місцезнаходження та (або) проживання.

Можливо припустити, що в результаті розшуку боржника державний виконавець може отримати інформацію і про належне боржнику майно, на яке може бути звернуто стягнення.

Крім того, відповідно до ст. 376 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

Тому, встановивши, що боржник, фактичне місце знаходження якого не встановлено, має зареєстроване місце проживання за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1, державний виконавець мав всі підстави для звернення до суду з поданням про надання дозволу на примусове проникнення до вказаного житла з метою перевірки наявності у ньому належного боржнику майна.

Крім того, як встановлено в судовому засіданні, державним виконавцем не зясовано належність боржнику сільськогосподарської техніки, частки в статутному капіталі юридичних осіб та земельних ділянок.

Таким чином судом встановлено, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29 вересня 2016 року, що видана ОСОБА_2, є передчасною, винесеною до того, як державним виконавцем будуть вжиті всі можливі заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення.

Тому суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги та необхідність її задовольнити, скасувати оскаржувану постанову від 29 вересня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Скасувати постанову державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області ОСОБА_2 у виконавчому провадженні №50768230 від 29 вересня 2016 року про повернення виконавчого документа стягувачеві.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Київський районний суд м. Полтави шляхом подачі апеляційної скарги на ухвалу у 5-денний термін з дня її проголошення.

Головуючий О.А.Самсонова

01.12.2016