РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Сидорука Є.І.,

при секретарі Патій Н.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася з позовом до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції НАСК «ОРАНТА» про стягнення страхового відшкодування, посилаючись на те, що 28 листопада 2011 року сталася дорожньо-транспортна пригода внаслідок якої було пошкоджено її автомобіль «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК. У звязку з тим, що автомобіль було застраховано згідно договору добровільного страхування транспортного засобу у страховій компанії НАСК «ОРАНТА» позивачу було виплачено 103849,73 грн. страхового відшкодування. Позивач вказує на те, що виплачена сума страхового відшкодування є значно заниженою та не відповідає дійсності, у звязку з чим просить суд стягнути з відповідача на її користь 356150,27 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування та судові витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги свого довірителя підтримав та подав заяву про уточнення позовних вимог, якою просить стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» на користь ОСОБА_3 235646,27 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 84598,35 грн., три проценти річних від простроченої суми страхового відшкодування в розмірі 6953,18 грн., втрати від інфляції в розмірі 43151,86 та судові витрати по справі, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав повністю, просив відмовити в їх задоволенні та зазначив, що сума виплаченого страхового відшкодування є обґрунтованою та підтверджується безпосередньо проведеним Дослідженням від 12.12.2014 року №ВК0081ВК-12.12/5, страховим актом № СТО-14-10346/1 та розрахунком страхового відшкодування. Додатково пояснив, що листом ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 03 червня 2015 року № 09-02-09/8224 ОСОБА_3 було повідомлено про відсутність підстав для доплати страхового відшкодування із повним обґрунтуванням проведеного розрахунку розміру страхового відшкодування.

Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно зясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, заслухавши обгрунтованні доводи представника відповідача, давши оцінку доказам, що мають значення для справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

04 листопада 2014 року ОСОБА_3 уклала з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» договір добровільного страхування транспортного засобу серії УБ № 1082842 (далі - Договір) строком дії до 04 листопада 2015 року, обєктом страхування якого є автомобіль «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК, 2013 року випуску. Згідно п. 1.7. Договору страхова сума становить 460000 грн.

Згідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду від 09.12.2014 року № 9468306, 28.11.2014 року в с. Верещиця, Яворівсього району, Львівської області в 21 год. 00 хв. ОСОБА_3 керуючи автомобілем «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК перевищивши безпечну швидкість руху здійснила наїзд на перешкоду внаслідок чого даний автомобіль отримав механічні пошкодження.

Автомобіль «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК належить позивачу на праві власності згідно свідоцтва про державну реєстрацію транспортного засобу серії САТ № 837275.

Відповідно до п. 4.1. Договору на страхування береться ризик пошкодження або повна загибель застрахованого ТЗ (транспортний засіб), його складових частин та застрахованого ДО (додаткове обладнання) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме події, що сталася під час експлуатації ТЗ, внаслідок якої завдано матеріальних збитків, у т.ч. зіткнення з рухомими або нерухомими предметами (іншим транспортним засобом, спорудами, перешкодами, тваринами тощо), перевертання, наїзд, падіння ТЗ.

У звязку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, 01.12.2014 року ОСОБА_3 було подано заяву про страхову виплату до ПАТ «НАСК «ОРАНТА» із всіма передбаченими Договором документами.

Відповідач визнав дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та 17 березня 2015 року ПАТ «НАСК «ОРАНТА» було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 103849,73 грн., що підтверджується страховим актом № СТО-14-10346/1 та розрахунком страхового відшкодування до нього. Дана обставина не заперечувалась і представником відповідача ОСОБА_2

Не погоджуючись із встановленим розміром страхового відшкодування 22.04.2015 року позивачем було подано до страховика заяву про перегляд розміру збитку, у звязку із невідповідністю виплаченої суми страхового відшкодування фактичним затратам на ремонт автомобіля.

Листом ПАТ «НАСК «ОРАНТА» від 03 червня 2015 року № 09-02-09/8224 позивача було повідомлено про відсутність підстав для перегляду розміру страхового відшкодування та здійснення доплати. Вказано, що при розрахунку страхового відшкодування мала місце умова «Повна загибель». Відповідно до п. 13.14 Договору це умова, коли витрати на відновлювальний ремонт (включаючи транспортування до місця ремонту) становлять понад 75 % дійсної вартості застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку. При розрахунку страхового відшкодування застосовується менша з двох сум страхова сума, зазначена у цьому Договорі, або дійсна вартість застрахованого ТЗ на дату настання страхового випадку.

Відповідно до п. 13.17 Договору виплата страхового відшкодування здійснюється страхувальнику з сумою податку на додану вартість (далі ПДВ), при наданні страхувальником оригіналів деталізованих актів виконаних робіт від платника ПДВ та документів (чеки, квитанції), що підтверджують фактичну оплату ним ПДВ. Сума ПДВ розраховується, виходячи із суми страхового відшкодування, визначеної Страховиком. Якщо такі документи не будуть надані Страхувальником, виплата страхового відшкодування здійснюється без врахування ПДВ.

В матеріалах справи відсутні будь які докази, що підтверджують факт сплати страхувальником ПДВ чи здійснення ремонту автомобіля саме у платника ПДВ.

Не погоджуючись із розміром страхового відшкодування встановленого страховою компанією ПАТ «НАСК «ОРАНТА», представником позивача було подано до суду письмове клопотання про призначення у справі автотоварозначої експертизи.

Відповідно до Висновку судової авто товарознавчої експертизи від 11 лютого 2016 року № 10 ринкова (дійсна) вартість автомобіля «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК станом на момент ДТП 28 листопада 2014 року становить 482567,78 грн., що перевищує страхову суму визначену в п. 1.7. Договору, а саме 460000 грн. Вартість відновлювального ремонту без ПДВ завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat» д.р.н. ВК 0081 ВК станом на момент ДТП 28 листопада 2014 року становить 339496,00 грн.

Суд приходить до висновку, що в даному випадку не застосовується умова - «Повна загибель», адже вартість відновлювального ремонту (339496,00 грн.) становить 73,8 % дійсної вартості застрахованого транспортного засобу (460000,00 грн.).

Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до п. 13.6.1 Договору у разі пошкодження застрахованого транспортного засобу розмір збитку може визначатися на підставі калькуляції вартості відновлювального ремонту пошкодженого ТЗ та/або акта авто товарознавчого дослідження, що складається аварійним комісаром, сертифікованим експертом або спеціалістом.

Тому, розмір недоплаченої суми страхового відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача ПАТ «НАСК «ОРАНТА» становить: 339496,00 грн. (вартість відновлювального ремонту) 103849,73 грн. (фактично здійснена страхова виплата) = 235646,27 грн.

Згідно п. 10.4.3 Договору страховик зобовязаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування у передбачений Договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхового відшкодування шляхом сплати Страхувальнику (Вигодонабувачу) пені у розмірі 0,1 % суму заборгованості за кожен день прострочення, але не більше з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, яка діє у період, за який нараховується пеня.

Виплату страхового відшкодування у розмірі 103849,73 грн. було здійснено ПАТ «НАСК «ОРАНТА» 17.03.2015 року.

Період прострочення з 17.03.2015 року (дата фактичної виплати) по 09.03.2016 року (дата розгляду справи) становить 359 днів.

Отже розмір пені становить: 235646,27 грн. * 0,1 % * 359 = 84598,35 грн.

Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ч. 4 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» положення статті 625 ЦК України не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобовязанням, яке виникає з договірних зобовязань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК України).

Відповідно до ч. 21 зазначеної постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року при безпідставній відмові у виплаті страхового відшкодування, крім наслідків, передбачених договором, страховик, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу страхувальника зобовязаний сплатити йому суму страхової виплати з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Втрати від інфляції за період з 17.03.2015 року по 09.03.2016 року = 43151,86 грн.

3% річних за період з 28.05.2015 року по 04.08.2015 року = 6953,18 грн.

Тому вимоги позивача щодо стягнення пені, втрат від інфляції та трьох процентів річних є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Позивач оплатив юридичні послуги (правову допомогу) в розмірі 2400,00 грн., що підлягає стягненню з відповідача в якості судових витрат.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Згідно ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору і витрат, повязаних із розглядом справи. Враховуючи фактичну кількість затраченого часу представником позивача на ознайомлення з матеріалами справи, на підготовку та на представництво у судовому процесі, задоволенню підлягає сума 2400 грн. за 5 годин послуг, вартість 1 години яких становить 480 грн., що не перевищує 40 % мінімальної заробітної плати.

Позивач здійснив витрати на проведення судової незалежної експертизи в розмірі 2800 грн., які підлягають стягненню з відповідача в якості судових витрат.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

З ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в користь держави підлягає стягненню 3703,50 грн. судового збору.

Згідно ст. 212 ЦПК України - суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтуються на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ немає для суду наперед встановленого значення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 59, 60, 88, 208, 209, 213, 214, 215, 218, 223, 294, 297 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) на користь ОСОБА_3 235646,27 грн. невиплаченої суми страхового відшкодування, пені за прострочення виплати страхового відшкодування в розмірі 84598,35 грн., три проценти річних від простроченої суми страхового відшкодування в розмірі 6953,18 грн., втрати від інфляції в розмірі 43151,86, а всього 370349,66 грн., а також судові витрати, що скаладаються з 2800 грн. понесених судових витрат за проведення авто товарознавчої експертизи та 2400 грн. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» в особі Рівненської обласної дирекції (02081, Україна, м. Київ, Дарницький район, вул. Здолбунівська, буд. № 7-д) 3703,50 грн. судового збору в користь держави.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд з поданням в десятиденний строк апеляційної скарги з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Є.І. Сидорук

Повний текст рішення виготовлено 10 березня 2016 року.

Суддя: Є.І. Сидорук