Справа № 236/516/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Саржевської І.В.,

за участю секретаря Білоус Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лиман Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу, за участю сторін: позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_2, представників: позивача ОСОБА_3, відповідача ОСОБА_4, свідків: ОСОБА_5, ОСОБА_5, ОСОБА_6, суд

ВСТАНОВИВ:

02.03.2016року позивач ОСОБА_1 звернулась до Краснолиманського міськсуду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 позов підтримали та просили його задовольнити у зв*язку з тим, що 15. 08.2015року між ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 відбулася усна домовленість про придбання позивачем за 15 000 американських долларів житлового будинку і земельної ділянки, на якій він розташований, за адресою: м. Лиман ( колишнє м. Красний Лиман) Донецької області, вул. Петропавлівська (колишня вул. Леніна), буд 55, який належить ОСОБА_2

15.08.2015року, в цей же день, позивач ОСОБА_1 передала відповідачу аванс в сумі 5000 грн, про що ОСОБА_2 надала позивачу розписку. Враховуючи те, що, в момент вказаної домовленості відповідач не мав необхідні документи для оформлення договору, сторони домовилися, що позивач сплатить всю вартість будинку після укладення договору, а за цей час відповідач приготує необхідні документи. Після чого, відповідач ОСОБА_2 попросила позивача ОСОБА_1, на ті ж цілі (підготовку документів для продажу), ще 30 000грн авансу.

04.09.2015року позивач ОСОБА_1 передала через свого сина - ОСОБА_5 , вказану суму грошових коштів, а відповідач відповідно дала ОСОБА_1 розписку про отримання нею кошів (30 000грн) від ОСОБА_5

До березня місяця 2016року договор купівлі-продажу житлового будинку і земельної ділянки посвідчений не був.

Позивач попросила відповідача повернути внесену суму авансу, в зв*язку з неможливістю укладення договору купівлі-продажу, але відповідач відмовилася, як на усні вимоги, так і на письмові, повернути отриманий аванс, у зв*язку з чим позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали та, не заперечували проти того, що між відповідачем та позивачем дійсно 15.08.2015року відбулася усна домовленість про придбання будинку, який належить ОСОБА_2 за 15 000 американських долларів, та пояснили, що договір купівлі-продажу не було укладено з вини позивача, який тепер відмовляється такий укладати у зв*язку з тим, що в грудні 2015року чоловік позивача ОСОБА_5 придбав житловий інший житловий будинок в м. Лиман.

Крім того, не заперечуючи того, що ОСОБА_2 отримувала від позивача в рахунок майбутнього продажу будинку, розташованого по вул. Петропавлівській (колишня вул. Леніна), буд. 55 в м. Лиман ( колишнє м. Красний Лиман) Донецької облості, гроші, про що власноручно писала розписки 15.08.2015року та 04.09.2015року, жодного разу між ними не велася мова про авансування позивачем майбутньої угоди, бо позивач сплачував їй завдаток з метою забезпечення майбутнього договору купівлі-продажу, про що свідчить і зміст розписок. А враховуючи те, що договір не укладено з вини позивача, який в теперішній час відмовляється від укладення договору, внесення авансу, як способу забезпечення виконання зобов"язання, діючим законодавством України не передбачено, то отриманий завдаток в сумі 35 000 грн, поверненню не підлягає.

Вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

15.08.2015року відповідач ОСОБА_2, яка є власником житлового будинку, розташованого в м. Лиман (колишнє м. Красний Лиман) по вул. Петропавлівській (колишня вул. Леніна) буд. 55, Донецької області (а.с. 60, 125, 126), домовилася з позивачем ОСОБА_1 про продаж вказаного житлового будинку за 15 000 американських долларів. В цей же день, а саме 15.08.2015року, ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 в рахунок майбутнього продажу 5 000грн, про що ними були написані відповідні розписки (а.с.13, 61).

Після чого, з цих же підстав, та з метою підготовки документів для оформлення купівлі-продажу нерухомого майна , ОСОБА_2 отримувала від ОСОБА_1 гроші в сумі 30 000грн, які остання передавала через свого сина ОСОБА_5, що підтверджується розписками від 04.09.2015року (а.с.14, 62).

Однак до теперішнього часу договір купівлі-продажу жилого будинку, розташованого по вул. Петропавлівській (колишня вул. Леніна) буд. 55 в м. Лиман ( колишнє м. Красний Лиман) Донецької області не посвідчено у зв"язку з тим, що відповідач своєчасно не підготувала необхідні документи, а за цей час змінилося особисті обставини позивача.

Жодна із сторін не заперечує факту передачі-отримання грошей в сумах, вказаних в розписках, в рахунок майбутньої купівлі-продажу житлового будинку, розташованого по вул. Петропавлівській (колишня вул. Леніна), буд. 55 в м. Лиман ( колишнє м. Красний Лиман) Донецької області, як і того, що договір не було укладено з тих підстав, що відповідач не виконала умови сумісних домовленостей.

Відповідно до ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

При винесення рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.

При вирішенні позову, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу застави кредитор(заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов"фзання, забезпеченого заставою, одержавти задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника.

Предметом застави відповідно до ст. 576 ЦК України може бут и майно, цінні папери, майнові права, гроші якими не являються.

Згідно ст. 574 ЦК України застава виникає лише на підставі договору, закону або рішення суду.

Статтею 570 ЦК України визначено, що завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобовязання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобовязання може мати місце лише в разі наявності зобовязання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню.

Зазначена правова позиція викладена в постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 13 лютого 2013 р. у справі № 6-176цс12.

Враховуючи наведене суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_2 не надала суду доказів тому, що виконання позивачем зобов"язання придбати за 15 000американських долларів жилий будинок по вул. Петропавлівській (колишня вул. Леніна), буд. 55 в м. Лиман ( колишнє м. Красний Лиман) Донецької облості, було забезпечено завдатком, оформленим розписками від 15.08.2015року та 04.09.2015року.

У зв"язку з чим, суд приходить до висновку про те, що передана позивачем ОСОБА_7 відповідачу ОСОБА_2 грошова сума в розмірі 35 000грн (5 000+30 000=35 000) являється авансом і підлягає поверненню.

Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Матеріали справи свідчать про те, що при зверенні до суду позивачем відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" сплачено такий в сумі 551.21грн та 275.61грн (а.с.2, 4).

Враховуючи те, що суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача повністю, його вимоги про стягнення судових витрат також підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст. 546, 570, 572, 574, 576 ЦК України, ст. 4 Закону України "Про судовий збір", ст. 10, 11, 60, 79, 88, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми авансу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка народилася у м. Красний Лиман Донецької області, ІНН НОМЕР_1, на користь ОСОБА_1, 06.04.1960року народження, що народилася у м. Горлівка, Донецької області, ІНН 4, аванс в сумі 35 000грн ( тридцять п*ять тисяч грн), в рахунок відшкодування судових витрат: 551.21грн ( п*ятсот п*ятдесят одна грн. 21 коп.) та 275.61грн (двісті сімдесят п*ять грн. 61коп.).

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Донецької області через Краснолиманський міський суд в 10-денний строк з дня його проголошення.

Суддя