Справа № 594/143/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2016 року

Борщівський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Губіш О.А.

при секретарі Окулянко У.Г.

з участю позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом посилаючись на те, що являється власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, по вул. Центральна, 95, в с. Бабинці Борщівського району Тернопільської області, який належить їй згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2009 року, та де, крім неї, є зареєстровані онука ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 та відповідач чоловік онуки ОСОБА_2, однак за вказаною адресою вони не проживають. Також зазначила, що рішенням виконкому Бабинецької сільської ради №7 від 20.02.2012 року нумерацію будинку змінено з 95 на 31.

Поряд з тим, вказала, що відповідач ОСОБА_2 перебував у зареєстрованому шлюбі з її онукою ОСОБА_3, який 18 червня 2015 року між ними було розірвано. У листопаді 2014 року залишив сім»ю, поїхав у Польщу, і з тих пір в її господарстві не проживав і не проживає, жодного разу у неї не був.

Саме з листопада 2014 року відповідач в її господарстві не проживає, за місцем реєстрації не з»являється. Сам факт реєстрації відповідача у помешканні, яке належить позивачу на праві власності, створює для неї певні незручності на ім»я відповідача постійно приходять повістки з військкомату і її зобов»язують, щоб вона забезпечила його явку та звинувачуюють у тому, що вона його покриває.

А тому, просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим по вул. Центральна, 31 в с.Бабинці Борщівського району Тернопільської області.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов з підстав, наведених у поданій до суду позовній заяві, підтримала повністю, при цьому суду пояснила, що прохання знятись з реєстрації відповідач ігнорував, заявляючи, що тільки після того, як вирішить з колишньою дружиною, а її онукою ОСОБА_3, питання щодо поділу спільно нажитого майна, надасть згоду на зняття з реєстрації.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні заявив, що позов не визнає, оскільки між ним та колишньою дружиною на даний час залишаються не вирішеними питання щодо поділу спільно нажитого у шлюбі майна. Обставини наведені позивачем щодо підставності заявленного позову визнав. В ході розгляду справи погодився з вимогами позивача, заявивши, що погоджується на врегулювання спору, але заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача судових витрат.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 405 Цивільного Кодексу України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд; члени сімї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користуватися займаним приміщенням. У разі тимчасової відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Як встановлено судом, що сторонами не оспорювалося, в будинку № 31 по вул.Центральна в с.Бабинці Борщівського району Тернопільської області, власником якого є позивач, є зареєстрованими позивач ОСОБА_1, її онука ОСОБА_3 з сином ОСОБА_4 та чоловік онуки ОСОБА_2. Останній є зареєстрованим, але за спірною адресою не проживає з листопада 2014 року.

Зазначені обставини в ході розгляду справи сторонами не оспорювались, були стверджені свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05 березня 2009 року, довідкою Бабинецької сільської ради №36 від 22.01.2016 року, актом обстеження житлових умов ОСОБА_1 №15 від 22.01.2016 року, складеного комісією Бабинецької сільської ради, показами свідків, з яких вбачається, що головою вищевказаного домоволодіння є позивач ОСОБА_1, відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в господарстві, але в такому не проживає з 2014 року.

Будь-яких доказів того, що між сторонами було досягнуто угоди щодо порядку користування відповідачем спірним жилим приміщенням, сторонами надано не було, не здобуто таких і в ході розгляду справи.

Окрім цього, той факт, що відповідач ОСОБА_2 у спірному помешканні більше року не проживає і таке для власних потреб не використовує, стверджено показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5

Аналізуючи усі дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що позовні вимоги щодо визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування жилим приміщенням, належне ОСОБА_1, є підставними, грунтуються на вимогах закону, а тому, підлягають задоволенню.

Поряд з тим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені останньою судові витрати по справі у виді судового збору, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України згідно яких, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв»язку з чим, не знаходить такими, що відповідають вимогам закону, а отже підлягають задоволенню, заяви відповідача, відповідно до яких останній просив суд не задовольняти вимоги позивача щодо стягнення з нього судових витрат.

Виходячи з наведеного, на підставі ст. 405 Цивільного Кодексу України, ст.ст. 71, 150, 156, 160, 163 Житлового кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 212- 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право користування жилим приміщенням, яке знаходиться по вул. Центральна 31 в с. Бабинці Борщівського району Тернопільської області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 551 ( п»ятсот п»ятдесят одну ) грн. 20 коп. понесених судових витрат у виді оплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10-ти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при його оголошенні в 10-ти денний строк з дня отримання його копії.

Головуюча: підпис

З оригіналом згідно

Суддя Борщівського районного суду Губіш О. А.