Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"01" березня 2016 р. Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Аліна С.С.

при секретарі - Просвіріна А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Порто-Франко» про виплату грошей за договором банківського вкладу,-

Встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Суворовського районного суду міста ОСОБА_2 з позовом до ПАТ «АБ «Порто-Франко», в якому просить стягнути з ПАТ «АБ «Порто-Франко» на її користь 4000 доларів США у національній валюті у розмірі відповідно до курсу НБУ станом на 5 березня 2015 року; стягнути з АБ «ПОРТО - ФРАНКО» пеню у розмірі 0,1 відсотки суми простроченого платежу за кожний день прострочення; відшкодувати АБ «ПОРТО - ФРАНКО», що обслуговує, шкоди, заподіяної внаслідок порушення цим банком строків завершення переказу, а саме кошти витрачені на операцію очей у розмірі 17 000 гривень; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 13 000 гривень.

Свої вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є інвалідом другої групи та має рахунок у АБ «Порто -Франко» №62007.

8 серпня 2014 року було помилково зачислені кошти, які належать ОСОБА_1 у розмірі 4 000 доларів США на рахунок іншого отримувача.

5 вересня 2014 року, позивачку ОСОБА_1 викликали до банку з метою написання заяви про повернення грошей в компанію.

Відповідь від банку було отримано 9 вересня 2014 року, де зазначалося, що з метою недопущення у майбутньому виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобовязань перед клієнтами і кредиторами починаючи з 11 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у Банку буде введено особливий режим роботи.

У звязку з тим, що дана сума коштів не була перерахована вчасно позивачка ОСОБА_1 зазнала моральних страждань, а також, оскільки вона є інвалідом другої групи, то змушена була проходити додаткове стаціонарне лікування.

Також, позивачка ОСОБА_1 має хворобу очей та за час бездіяльності банку зробила дві операції вартістю 17 000 гривень

5 березня 2015 року, ОСОБА_3 викликав позивачку ОСОБА_1 з метою написання нею чергової заяви про видачу гарантованої суми відшкодування за вкладом розміщеним у банку. Того ж дня вона отримала переказ коштів у національній валюті, а саме 51 570 гривень 63 копійок, по курсу станом на 8 серпня 2014 року, а саме 12,91 гривень за долар. Але позивачка ОСОБА_1 вважає такі дії з боку АБ «ПОРТО - ФРАНКО» шахрайськими, оскільки перерахування коштів здійснювалося 5 березня 2015 року, але курс було взято станом на 8 серпня 2014 року і вона відмовилася від такої виплати.

В судове засідання позивачка не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с.38);

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.37).

У звязку з викладеним, зі згоди позивача, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, який був повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи, так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, про те, що позов є частково обґрунтованим, є частково доказаним, тому підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, про те, що відповідно до письмової роздруківки від 11.08.2014 року, 08.08.2014 року на імя ОСОБА_1, ОСОБА_2 було здійснено переказ грошових коштів у розмірі 4 000 доларів США (а.с.10);

05.09.2014 року ОСОБА_1 звернулася до АБ «ПОРТО - ФРАНКО» з заявою про повернення грошових коштів у розмірі 4 000 доларів США, так як вони не надійшли на рахунок позивачки ОСОБА_1 (а.с.11);

09.09.2014 року АБ «ПОРТО - ФРАНКО» надав ОСОБА_1 відповідь, в якої зазначено, що з метою недопущення у майбутньому виникнення реальної загрози невиконання банком своїх зобовязань перед клієнтами і кредиторами починаючи з 11 серпня 2014 року по 10 вересня 2014 року у Банку буде введено особливий режим роботи (а.с.12);

05.03.2015 року ОСОБА_1 звернулася до АБ «ПОРТО - ФРАНКО» з заявою про повернення грошових коштів у розмірі 4 000 доларів США, так як вони не надійшли на рахунок позивачки ОСОБА_1 №62007 та знаходяться на транзитному рахунку банку (а.с.13);

Відповідно до листів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №02-036-33954/15 від 24.09.2015 року, №02-036-1627/16 від 11.01.2016 року, позивачці ОСОБА_1 розяснено порядок здійснення виплат відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб (а.с.17,30);

Відповідно до листа Національного банку України №20-06008 від 04.11.2015 року, Національний банк України не має правових підстав для втручання у діяльність Фонду на ліквідацію банку АБ «Порто-франко» для вирішення порушених у скарзі питаннях (а.с.14-15);

11.11.2015 року, 18.11.2015 року ОСОБА_1 зверталася зі скаргами, щодо повернення АБ «Порто-франко» її грошового переказу у розмірі 4 000 доларів США до фонду гарантування вкладів фізичних осіб, уповноваженого фонду на ліквідацію банку (а.с.32,33);

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 вересня 2014 року N 103 було розпочато процедуру виведення ПАТ АБ "ПОРТО-ФРАНКО" з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації з 29 вересня 2014 року по 29 грудня 2014 року (а.с.42);

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №169 від 29.12.2014 року, продовжено здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АБ «Порто-Франко» на один місяць по 29.01.2015 року (а.с.43);

Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб №19 від 30.01.2014 року, з 30.01.2015 року розпочато процедуру ліквідації ПАТ «АБ «Порто-Франко» (а.с.44);

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №094052 від 15.06.2011 року, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є інвалідом 2 групи (а.с.9);

Відповідно до письмової податкової №22 від 29.10.2014 року, ОСОБА_1 сплачено розходні матеріали для комбінованої операції у розмірі 8 000 гривень (а.с.20);

Відповідно до письмової податкової №5 від 15.04.2015 року, ОСОБА_1 сплачено розходні матеріали для комбінованої операції у розмірі 9 000 гривень (а.с.21);

Відповідно до частини 1 статті 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 1074 Цивільного кодексу України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпорядження рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

В силу ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Згідно частини 1 статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 1 статті 611 ЦК України встановлює, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктами 32.3, 32.3.1 статті 32 Закону України від 05 квітня 2001 року « Про платіжні системи та переказ коштів в ОСОБА_3» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Відповідно до п. 2.2. розділу IV Інструкції про ведення касових операцій банками в ОСОБА_3 (філія, відділення) здійснює приймання від клієнта готівки національної валюти через операційну касу за такими прибутковими касовими документами: за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб для зарахування на власні поточні рахунки, від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки, а також від юридичних та фізичних осіб - на рахунки банку (філії, відділення), у тому числі на погашення кредиту, інших юридичних або фізичних осіб, які відкриті в цьому самому банку або в іншому банку, та переказ без відкриття рахунку; за рахунками на сплату платежів - від фізичних осіб на користь юридичних осіб; за прибутковим касовим ордером - від працівників та клієнтів банку (філії, відділення) за внутрішньобанківськими операціями; за документами, установленими відповідною платіжною системою, - від фізичних і юридичних осіб для відправлення переказу та виплати його отримувачу готівкою в національній валюті.

Пунктом 32.1 статті 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в ОСОБА_3» передбачено, що банк, що обслуговує платника, та банк, що обслуговує отримувача, несуть перед платником та отримувачем відповідальність, пов'язану з проведенням переказу, відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів.

Відповідно до п. 32.4. ст. 32 вказаного вище Закону працівники банку, винні в здійсненні помилкового переказу, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в ОСОБА_3», у разі порушення банком, що обслуговує платника, встановлених цим Законом строків виконання доручення клієнта на переказ цей банк зобов'язаний сплатити платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, якщо інший розмір пені не обумовлений договором між ними.

Відповідно до ст. 533 ЦК України, якщо грошове зобов'язання визначено в іноземній валюті, сума, що підлягає стягненню у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу.

Враховуючи викладене, суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення з відповідача АБ «Порто-Франко» не переховану суму переказу у розмірі 4 000 доларів США, що на день постановлення рішення по справі (01.03.2016 року, по курсу НБУ 1 долар США дорівнює 27,09480200 гривень) еквівалентно 108 377 гривень 90 копійок.

Також, підлягає стягненню з АБ «Порто-Франко» на користь ОСОБА_1 пеня у розмірі 0,1 відсотків суми простроченого платежу за кожний день прострочення, що не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

За період з 08.08.2014 року по 01.03.2016 року, строк прострочення становить 571 день, тому розмір пені складає 108 гривень 40 копійок за кожен день прострочення(108 377,90 х 0,1%). За 571 день прострочення платежу, загальний розмір пені складає у розмірі 61 896 гривень 40 копійок.

Враховуючи те, що відповідно до п. 32.2. ст. 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в ОСОБА_3», розмір пені не може перевищувати 10 відсотків суми переказу, стягненню підлягає пеня у розмірі 10 837 гривень 80 копійок.

Згідно частини другої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів», при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Зазначена норма закону презюмує завдання моральної шкоди у разі порушення прав споживачів, й примушує до її відшкодування, незалежно від умов договору (навіть, якщо це не передбачено договором). Позивач оцінює розмір завданої моральної шкоди в 30 000 гривень, а саме кошти витрачені на лікування у розмірі 17 000 гривень та моральні страждання у розмірі 13 000 гривень.

В частині стягнення моральної шкоди, суд вважає за необхідне відмовити, за наступних підстав.

Так в силу ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Разом із тим, відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Отже, за зазначеним Законом, право на відшкодування моральної шкоди передбачено виключно у випадку виявлення недоліків у придбаній продукції (дефект).

У правовідносинах, що виникли між ОСОБА_1 та ПАТ «АБ «Порто-Франко», а саме банківського вкладу, позивачка не набувала у відповідача продукцію із недоліками (дефектами).

При таких обставинах, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст.5 Закону України "Про судовий збір", відповідач звільняється від сплати судового збору.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 64, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 23,509,610,611,625,1066,1068,1074 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», Законом України «Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб",статті 32 ЗУ «Про платіжні системи та переказ коштів в ОСОБА_3», суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ПАТ АБ «Порто-Франко» про виплату грошей за договором банківського вкладу задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «АБ «Порто-Франко» (65026, м.Одеса, вулиця Ольгіївська,8, ) на користь ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, яка зареєстрована за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН: НОМЕР_1) заборгованість за грошовим переказом у розмірі 108 377 гривень 90 копійок, пеню у розмірі 10 837 гривень 80 копійок, а всього 119 215 гривень 70 копійок (сто девятнадцять тисяч двісті п'ятнадцять гривень сімдесят копійок).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Копію заочного рішення направити сторонам по справі.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня отримання рішення.

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Аліна С.С.