АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/978/16 Головуючий І інстанції -
Справа: № 639/9444/15-ц Гаврилюк С.М.
Категорія: інші Доповідач - Костенко Т.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого: Костенко Т.М.

суддів: Колтунової А.І., Гальянової І.Г.

за участю секретаря Кравченко О.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року у цивільній справі за заявою Харківської міської ради, заінтересована особа Управління комунального майна та приватизації Департаменту економіки та комунального майна Харківської міської ради, ОСОБА_2 про визнання спадщини відумерлою та передачу майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова, -

встановила:

29.10.2015 року Харківська міська рада звернулася у суд з заявою про визнання спадщини відумерлою та передачу майна у комунальну власність територіальної громади м. Харкова. Одночасно з вказаною заявою, представник заявника ОСОБА_3,подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження 1/2 частини будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1. В обґрунтування вимог зазначив, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2014 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Харківської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом, в задоволенні позовних вимог відмовлено в повному обсязі. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 03.02.2015 року вказане рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину будинку та надвірних споруд, розташованих у АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер 14.12.2013 року. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 09.09.2015 року рішення колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області від 03.02.2015 року скасовано та залишено в силі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.12.2014 року. Відповідно до зазначеного, заявник вважав, що невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на 1/2 частину будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1, що належали ОСОБА_4 на праві власності, може призвести до того, що ОСОБА_2 передасть вказане майно у власність іншим особам на підставі скасованого рішення апеляційного суду Харківської області від 03.02.2015 року, що значною мірою утруднить як виконання рішення суду по справі за заявою Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою та передачу її до комунальної власності територіальної громади м. Харкова, так і може призвести до значного затягування розгляду даної справи.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року заяву Харківської міської ради про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо відчуження 1/2 частини будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1.

На зазначену ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, в якій вона посилається на порушення судом норм та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовані тим, що суд не звернув уваги, що у викладених обставинах в заяві Харківської міської ради та в оскаржуваній ухвалі відсутні відомості про те, що зазначене майно повернуто у власність померлого ОСОБА_4 та входить до його спадщини, тобто засоби забезпечення позову застосовані щодо майна, яке не є предметом спору за заявою Харківської міської ради про визнання спадщини відумерлою.

Крім того, судом не враховано, що в його провадженні знаходиться заява Харківської міської ради, а не позовна заява.

Враховуючи викладене вище, апелянт просить скасувати оскаржувану судову ухвалу та постановити нову, якою у задоволенні заяви Харківської міської ради про забезпечення позову відмовити.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву Харківської міської ради про забезпечення позову, та накладаючи заборону на вчинення будь-яких дій щодо відчуження 1/2 частини будинку та надвірних будівель, розташованих по АДРЕСА_1, суд першої інстанції виходив з положень статті 153 ЦПК України та вважав за необхідне забезпечити позов з урахуванням заявлених вимог.

З таким висновком суду судова колегія повністю погодитись не може.

Відповідно до вимог статті 151 ЦПК України забезпечення позову допускається лише в тих випадках, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому, як роз'яснено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року з подальшими змінами та доповненнями, за правилами ст..151 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Разом із тим, матеріали справи свідчать про те, що зазначені заходи вчинені районним судом в рамках розгляду заяви Харківської міської ради про визнання спадщині відумерлою, розгляд якої передбачений Розділом IV (Окреме провадження) Цивільного процесуального Кодексу України. Главою 9 «Розгляд судом справ про визнання спадщини відумерлою» не передбачено будь-яких процесуальних дій, пов'язаних з вирішенням майнових спорів.

Апеляційні доводи в цій частині є законними та обґрунтованими.

Крім того, як вбачається із матеріалів наданих суду представником ОСОБА_5, що залучений до участі у справі ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 лютого 2016 року, ОСОБА_6, спірна нерухомість у теперішній час належить на праві власності саме ОСОБА_5

З урахуванням наведеного, судова колегія приходить до висновку, що рішення щодо забезпечення позову в рамках розгляду заяви про визнання спадщини відумерлою районним судом прийняте помилково.

З огляду на наведене, колегія суддів відповідно до пункту 2 частини 2 статті 307 ЦПК України, на підставі пункту 2 частини 1 статті 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, скасовує ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року та ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 22 квітня 2015 року і постановляє ухвалу з цього питання про відмову Харківській міській раді у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки вона було вирішена судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 151-153, 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 02 листопада 2015 року скасувати.

Відмовити Харківській міській раді у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку відповідно до статті 324 ЦПК України непідлягає.

Головуючий - Т.М. Костенко

Судді: А.І. Колтунова

І.Г. Гальянова