Справа № 333/9010/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.05.2016р. м. Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боровікової А.І., при секретарі Шевченко І.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про усунення перешкод у здійсненні прав власника та землекористувача, -
У грудні 2015р. позивачка звернулася до суду з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2, вказавши, що їй на праві власності, на підставі державних актів на право власності належить: земельна ділянка площею 0,0177га за адресою: АДРЕСА_1, земельна ділянка площею 0,0088 га за адресою: АДРЕСА_1. На даних земельних ділянках знаходиться жилий будинок, який належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 16.08.2007 р. Відповідач ОСОБА_2 є власником поруч розташованого жилого будинку за адресою: АДРЕСА_2 і на належній йому земельній ділянці, він, у порушення будівельних норм, встановив металевий гараж, який перешкоджає позивачці у повній мірі користуватися належним їй правом власності на земельні ділянки та жилий будинок, так як, відповідно до висновку експертного дослідження, розташування металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_2 за місцем розташування відносно житлового будинку літ. «В», розташованого за адресою: АДРЕСА_1, порушує вимоги відповідно до нормативно правових актів в галузі будівництва п.п. 3.25, 3.25 * ДБН 360-92.
Позивачка просила суд усунути їй перешкоди у користуванні належною їй земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідача ОСОБА_2 перенести металевий гараж, встановлений на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на відстань 10 метрів від належного їй житлового будинку літ. «В».
Під час судового розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги, звернувшись до суду із вищезазначеним позовом до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, посилаючись на те, що згідно витягу з реєстру прав власників, відповідач ОСОБА_2 подарував жилий будинок за адресою: АДРЕСА_2 своїй доньці - відповідачу ОСОБА_3 Посилаючись на обставини, викладені у первісній позовній заяві, просила суд усунути їй перешкоди у користуванні належними їй вищезазначеними земельними ділянками, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 шляхом зобов'язання відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перенести металевий гараж, розташований на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на відстань 10 метрів від належного позивачці жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали повністю, надали суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просили суд задовольнити позов.
Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.
Керуючись ст.ст. 169, 224 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідачів та, за згодою позивача та її представника, ухвалити заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивачки та її представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено:
Позивачка ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, на підставі Договору купівлі-продажу від 16.08.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Федченко Г.О., реєстровий номер 1340, а також є власником двох земельних ділянок площею 0,0177га та 0,0088 га, розташованих за адресою: АДРЕСА_1, на підставі державних актів на право власності № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2, виданих на підставі Рішень Запорізької міської ради від 19.11.2008р.
Як вбачається з позовної заяви, відповідач ОСОБА_2 встановив на земельній ділянці житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 металевий гараж на той час коли саме він був власником житлового будинку за зазначеною адресою.
Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54830915 від 10.03.2016 року, власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2на підставі Договору дарування від 06.11.2015 р., реєстровий номер 2536, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., реєстровий номер 2536, є відповідач ОСОБА_3.
Відповідачу ОСОБА_2, відповідно до договору встановлення сервітуту щодо житла від 06.11.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Масловець Л.С., реєстровий номер 2537 належить право користування (сервітут) житловим будинком літ. «Н» та житловим будинком літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_2 .
20 червня 2015 року позивач звернулася до КП «Водоканал» з листом про проведення перевірки відповідності встановленого відповідачем ОСОБА_2 металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_2 в охоронній зоні водогону та на межі «Червоної лінії».
30 червня 2015 року позивач звернулася до Головного управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Запорізькій області з листом про проведення перевірки відповідності встановленого відповідачем ОСОБА_2 металевого гаражу за адресою: АДРЕСА_2 вимогам норм та правил пожежної безпеки.
06 серпня 2015 року Головне управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Запорізькій області листом № 1868 повідомило позивача про те, що виходом на територію індивідуального житлового будинку ОСОБА_2 доступ власником надано не було. Між тим, з території присадибної ділянки позивачки було поміряно відстань від встановленої споруди (металевого гаражу) до житлового будинку по АДРЕСА_1, становить 1,1 метра, що суперечить вимогам п.3.25*додатку 3.1. табл. ДБН 360-92** «Містобудування.Планування і забудова міських і сільських поселень».
Згідно ст.67 Кодексу цивільного захисту населення до повноважень ** «Планування і забудова міських і сільських поселень» центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки не входить здійснення контролю за додержанням вимог техногенної та пожежної безпеки індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських(присадибних) будівель і споруд, індивідуальних гаражів, тому у Запорізького міськрайонного управління ГУ ДСНС України в Запорізькій області відсутні законні підстави для перевірки законності встановлення вищезазначеного об'єкта .
Згідно Листа від 25.09.2015 р. Головного управління Державної служби України з надзвичайний ситуацій у Запорізькій області на адресу позивачки, протипожежні відстані між житловими будинками та господарськими спорудами слід приймати відповідно до вимог додатку 3.1. табл. ДБН 360-92** Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
Відповідно до висновку експертного дослідження від 04.12.2015р., складеного судовим експертом Гіріч І.М., об*єктами експертного дослідження були житловий будинок літ. «В», розташований за адресою: АДРЕСА_1; споруда (металевий гараж), розташований за адресою: АДРЕСА_2.
Згідно зазначеного експертного Висновку, металевий гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_2 відноситься к ступені вогнестійкості - Ша, в свою чергу житловий будинок літ. «В» відноситься к ступені іогнестійкості-Ш. Відстань між таких сусіднії блоків має бути не менше 10 метрів.
Розташування металевого гаражу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 порушує вимоги відповідно до нормативно-правових актів в галузі будівництва, п.п. 3.25, 3.25 * ДБН 360-92** (а.с. 27-36).
Відповідно до статті 13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.
Згідно статті 5 Закону України «Про основи містобудування» при здійсненні містобудівної діяльності повинні враховуватися законні інтереси та вимоги власників або користувачів земельних ділянок та будівель, що оточують місце будівництва.
Відповідно до ч.2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такого порушення.
Згідно вимог статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо).
Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов"язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням(неприпустимий вплив).
За роз'ясненнями, викладеними у п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року „Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ", власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов"язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою.
В силу ст. 152 ЗК України та ст. 391 ЦК України власник земельної ділянки має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.
У ч. 1 ст. 391 ЦК України зазначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1 ст. 396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.
Крім того, у п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі від 7 лютого 2014 року № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" судам роз'яснено, що відповідно до положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов'язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов'язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Статтею 152 Земельного кодексу України передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.
Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 319 ЦК України власник будинку має право володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.
Приймаючи до уваги вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки для здійснення позивачкою прав власника щодо користування й розпорядження належним їй майном та земельними ділянками існують реальні перешкоди з боку відповідачів щодо встановлення останніми на не відповідній вимогам діючого законодавства відстані від житлового будинку позивачки, металевого гаражу, який підлягає перенесенню на відстань 10 метрів від житлового будинку, власником якого є позивачка.
Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню на користь позивача підлягають понесені ним судові витрати.
Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги.
Відповідно до п. 3.1. Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженого постановою НБУ № 637 від 15.12.2004 року, квитанція до касового прибуткового ордеру є належним документальним підтвердженням факту внесення грошових коштів у касу адвоката та сплати суми гонорару. Відповідно наданої позивачем квитанції, витрати на правову допомогу складають 1000 грн.
Згідно наданої квитанцій вартість проведення експертного дослідження складає 1600 грн., а виготовлення технічного паспорту - 500 грн., а також судовий збір у сумі 487 грн. 20 коп.
Усього, понесені позивачкою судові витрати складають 3587 грн. 20 коп., які підлягають стягненню на її користь з відповідачів в рівних частках з кожного.
Керуючись ст. ст. 95, 96, 103, 107, 152 ЗК України, ст.ст. 317,319, 376, 386, 391 ЦК України, ст.ст. 212-214, 224 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що розташована за адресою АДРЕСА_1.
Зобов'язати відповідачів, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перенести металевий гараж на території земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 на відстань 10 метрів від належного ОСОБА_1 житлового будинку літ. «В» за адресою: АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1793 грн. 60 коп.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1793 грн. 60 коп.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів після отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя А.І. Боровікова