Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Кафідової О.В.,

суддів: Висоцької В.С., Леванчука А.О.

КоротунаВ.М., Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного підприємства «Комплектавтодор» до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна», третя особа - ОСОБА_4, про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої дорожньо-транспортною пригодою, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2014 року Приватне підприємство «Комплектавтодор» (далі - ПП «Комплектавтодор») звернулось до суду із указаним позовом до ОСОБА_3, Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (далі - ПрАТ «СК «Україна»), мотивуючи вимоги тим, що 18 квітня 2014 року ОСОБА_3 на 100+1 км автодороги Цюрупинськ- Гола Пристань- Скадовськ, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, через що сталося зіткнення із автомобілем Hyndai Santa Fe 7, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ПП «Комплектавтодор». В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) подальша експлуатація автомобіля, належного позивачу, стала неможливою.

Позивач зазначав, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe 7 внаслідок ДТП складає 113 660 грн 88 коп., однак при проведенні відновлювального ремонту позивачем було витрачено лише 93 588 грн 90 коп., що підтверджується відповідним актом виконаних робіт, а також товарними чеками.

Вказував, що на час ДТП транспортний засіб ОСОБА_3 було застраховано договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеним з ПрАТ «СК Україна».

Позивач звертався до ПрАТ «СК «Україна» із заявами про виплату страхового відшкодування, проте відповіді на них не отримав.

Посилаючись на вказані обставини, позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив суд стягнути на користь ПП «Комплектавтодор» з ПрАТ «СК «Україна» страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн, 9 861 грн 64 коп. пені, 8 340 грн 27 коп. інфляційних втрат та 834 грн 25 коп. - 3 % річних. Також просив стягнути на свою користь з ОСОБА_3 43 588 грн 90 коп. в якості відшкодування завданої майнової шкоди, 800 грн за проведення товарознавчого дослідження, 5 247 грн 31 коп. інфляційних втрат та 492 грн 53 коп. - 3 % річних.

Рішенням Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року, яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року, позов задоволено.

Стягнуто з ПрАТ «СК «Україна» на користь ПП «Комплектавтодор» страхове відшкодування у розмірі 50 000 грн, пеню в сумі 9 861 грн 64 коп., інфляційні втрати в сумі 8 340 грн 27 коп. та 834 грн 25 коп. у рахунок сплати 3 % річних.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПП «Комплектавтодор» 43 588 грн 90 коп. завданої майнової шкоди, 800 грн вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, 5 247 грн 31 коп. інфляційних втрат та 492 грн 53 коп. - 3 % річних.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Доводи касаційної скарги не містять підстав для скасування судових рішень щодо ПрАТ «СК «Україна», а також щодо скасування судових рішень в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ПП «Комплектавтодор» 43 588 грн 90 коп. завданої майнової шкоди, 800 грн вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, а тому в силу ч. 1 ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку в цій частині не переглядаються.

Вивчивши матеріали цивільної справи, доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. ст. 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судами встановлено, що 18 квітня 2014 року ОСОБА_3, керуючи автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1, на 100+1 км автодороги Цюрупинськ- Гола Пристань- Скадовськ, здійснив виїзд на смугу зустрічного руху, через що сталося зіткнення із автомобілем Hyndai Santa Fe 7, державний номерний знак НОМЕР_2, який належить ПП «Комплектавтодор».

Постановою Комсомольського районного суду м. Херсона від 11 червня 2014 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні даної ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до звіту про оцінку вартості збитку, завданого ПП «Комплектавтодор», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyndai Santa Fe 7 складає 113 660 грн 88 коп.,

Згідно з актом виконаних робіт від 24 червня 2014 року на проведення відновлювального ремонту транспортного засобу після ДТП ПП «Комплектавтодор» було витрачено 93 588 грн 90 коп.

26 червня та 14 жовтня 2014 року ПП «Комплектавтодор» направило на адресу ПрАТ «СК «Україна» заяву про виплату страхового відшкодування, проте відповіді на неї не отримало.

Задовольняючи позов ПП «Комплектавтодор», суд першої інстанції виходив з того, що внаслідок ДТП, що сталася з вини ОСОБА_3, цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «Україна», було завдано майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню страховиком у межах ліміту відповідальності, а з особи, відповідальної за шкоду, підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.

Крім того, суд дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_3 інфляційних втрат та трьох відсотків річних за час невиконання грошового зобов'язання відповідно до положень ст. 625 ЦК України.

З такими висновками погодився і суд апеляційної інстанції.

Проте повністю погодитися з такими висновками апеляційного суду не можна з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 303, 304 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Справа розглядається в апеляційному суді за правилами, встановленими для розгляду справи судом першої інстанції, з винятками і доповненнями, встановленими законом.

Таким вимогам закону ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає з огляду на наступне.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Статтею 625 ЦК України встановлено відповідальність за порушення грошового зобов'язання.

Згідно із ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

У ч. 2 зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим відшкодування шкоди - це відповідальність, а не боргове (грошове) зобов'язання, на шкоду не повинні нараховуватись проценти за користування чужими грошовими коштами, що теж є відповідальністю. Отже, нарахування процентів на суму шкоди є фактично подвійною мірою відповідальності (лист Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року № 10-74/0/4-13).

Таким чином, місцевий суд дійшов передчасного висновку про те, що на правовідносини між позивачем та відповідачем ОСОБА_3, які виникли у зв'язку із завданням шкоди, поширюється дія ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Переглядаючи рішення районного суду, апеляційний суд у порушення вимог ст. 303 ЦПК України на зазначене уваги не звернув.

У силу наданих чинним ЦПК України повноважень апеляційний суд не усунув допущені судом першої інстанції порушення норм матеріального та процесуального права та, не врахувавши доводів апеляційної скарги, залишив рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині без змін.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а постановлена у справі ухвала апеляційного суду в частині стягнення інфляційних втрат та 3 % річних з ОСОБА_3 - скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції з підстав, передбачених ч. 3 ст. 338 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року в частині залишення без змін рішення районного суду про стягнення з ОСОБА_3 інфляційних втрат та 3 % річних скасувати, справу в цій частині направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині рішення Комсомольського районного суду м. Херсона від 02 червня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Херсонської області від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.В. Кафідова

Судді: В.С. Висоцька

А.О. Леванчук

В.М. Коротун

І.М. Фаловська