Провадження № 2/638/4602/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

14 листопада 2016 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Шестака О. І.

за участю секретаря Крупенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 18.08.2016 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. Стягнути з ОСОБА_2, громадянина Російської Федерації, місце роботи не відоме, останнє відоме місце проживання - квартира АДРЕСА_1, аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., в розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу) до досягнення сином повноліття. Стягнення проводити на її користь.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що з 16.10.2010 р. перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, в шлюбі у них народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. З 2012 р. вони з відповідачем припинили спільне проживання, відповідач виїхав з її квартири в невідомому напрямку. З цього часу відповідач не цікавиться дитиною, не займається її вихованням, не надає матеріальної допомоги, дитина не знає свого батька, будь - яких перешкод в спілкуванні відповідача із дитиною немає, тому позивач вважає, що саме в інтересах дитини буде позбавлення батьківських прав відповідача. Оскільки батьки зобов'язані утримувати своїх дітей, вона вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі ? частини від його заробітку.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5, який діє на підставі нотаріальної довіреності від 22.08.2016 р., посвідченою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Яковлєвою Катериною Борисівною, зареєстрованою в реєстрі за № 1021, підтримав позовну заяву в повному обсязі, просив суд задовольнити позов на тих підставах, що викладені в ньому, не заперечував проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, також шляхом поміщення оголошення в газеті «Урядовий кур'єр» від 01.11.2016 р. № 204 (5824).

Представник третьої особи - управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Від заступника директора департаменту - начальника управління служб у справах дітей Малько О. П. надійшла заява 10.10.2016 р., в якій він просить розглядати справу без присутності їхнього представника, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримують в повному обсязі.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

У відповідності до ст. ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Харкові, Україна, про що 19.04.2011 р. складено відповідний актовий запис № 1378. Його батьками записані: батько - ОСОБА_2, громадянин Російської Федерації; мати - ОСОБА_8, громадянка України. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 від 18.04.2013 р.

Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29.03.2013 року по справі № 638/2750/13, номер провадження 2/638/2466/13 шлюб, зареєстрований 16 жовтня 2010 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління юстиції (актовий запис 2146) - розірваний.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, народилася в м. Харкові, Харківської області, змінила ім'я, про що 02.08.2016 р. складено відповідний актовий запис № 63. Прізвище, власне ім'я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: ОСОБА_1. Місце державної реєстрації: Дзержинський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується свідоцтвом про зміну імені від 02.08.2016 р. серія НОМЕР_2.

В довідці житлового кооперативу «Олексіївський - 5» № 73 від 04.08.2016 р. зазначається, що ОСОБА_8, 1980 р. н., дійсно проживає і зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1, разом з нею проживають: син - ОСОБА_9, 2004 р. н., син - ОСОБА_3, 2011 р. н., мати - ОСОБА_10, 1953 р. н.

В довідці дитячого медичного центру «Бебі - Доктор» від 10.08.2016 р. філії № 1 приватного підприємства «Пульс - Тера» зазначається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2., отримує медичну допомогу в медичному центрі «Бебі - Доктор» з травня 2011 р. З питань надання медичної допомоги звертається мати дитини - ОСОБА_1. Адміністрації та лікарям медичного центру «Бебі - Доктор» батько дитини - ОСОБА_2 невідомий.

В довідці комунального закладу «Дошкільний навчальний заклад (ясла - садок) № 437 комбінованого типу Харківської міської ради» від 12.08.2016 р. № 39 зазначається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, виховувався в закладі з вересня 2013 року. У зв'язку з переїздом дитина була відрахована із КЗ «ДНЗ № 437» з січня 2015 року. В дошкільний заклад малюка оформляла мати, вихованням та навчанням дитини також займалася мати хлопчика, батько дитини адміністрації невідомий.

Відповідно до висновку управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.09.2016 р. № 496 «Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2» зазначається, що ОСОБА_2 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та щодо усунення перешкод у спілкуванні з ним з боку матері дитини, ОСОБА_1, до управління служб у справах дітей не звертався та ніяких доказів щодо виконання ним батьківських обов'язків не надав. Питання щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, додатково було розглянуто на комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Допитані в судовому засіданні 14.11.2016 р. свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 пояснили, що дійсно батько малолітнього ОСОБА_3 - ОСОБА_2 не цікавиться сином, не приймає участь у його вихованні, дитина батька не знає.

За змістом ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до п. п. 15, 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Суд приходить до висновку, що доцільно стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі ? частки від його заробітку (доходу) від дня пред'явлення позову.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Згідно ст. ст. 12, 15 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 - III на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно ст. 9 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789 - XII від 27.02.1991, держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Відповідно до п. п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Згідно з ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та встановлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Органом опіки та піклування подається суду письмовий висновок щодо розв'язання спору, складений на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

З висновку управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради від 06.09.2016 р. № 496 вбачається, що визнано доцільно позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітнього сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавлення батьківських прав слід розглядати як виключний і надзвичайний засіб впливу на недобросовісних батьків. Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

Суд погоджується з висновком органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача, оскільки ОСОБА_2 з приводу встановлення йому порядку участі у вихованні сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, та щодо усунення перешкод у спілкуванні з ним з боку матері дитини, ОСОБА_1, до управління служб у справах дітей не звертався, є громадянином Російської Федерації, його місцезнаходження не відомо, адреса проживання позивача по справі не змінювалася з 23.04.2009 р., протягом останній чотирьох років батько не цікавиться дитиною, не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні сина, дитина не знає свого батька, суд вважає що є це ухиленням ОСОБА_2 від виконання своїх обов'язків щодо виховання сина, про винну поведінку ОСОБА_2, про свідоме нехтування ним своїми обов'язками.

На підставі Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402 - III, постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. ст. 19, 141, 157, 180, 183, 191 СК України, керуючись ст. ст. 8, 10, 11, 14, 60, 209, 212 - 215, 224 - 226, 367 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: управління служб у справах дітей департаменту праці та соціальної політики виконавчого комітету Харківської міської ради про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 18 серпня 2016 року та до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Допустити до негайного виконання судове рішення у межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом десяти днів з дня його проголошення. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Головуючий: