АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/8104/15-ц Головуючий у 1 інстанції Шевчук А.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

4 жовтня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І., при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представника позивача ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року про у справі за позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ярощук Вікторії Юріївни та Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа Відділ державної виконавчої служби Калинівського районного управління юстиції Вінницької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконаю.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до приватного нотаріуса КМНО Ярощук В.Ю., ПАТ «Дельта Банк», третя особа ВДВС Калинівського РУЮ Вінницької області про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 16 квітня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_6 укладено кредитний договір №747/ФК-08, за умовами якого позичальник отримав грошові кошти у розмірі 180 000,00 грн строком до 15 квітня 2013 року із відсотковою ставкою 16% річних. У якості забезпечення виконання зобов'язань за вказаним кредитним договором 16 квітня 2008 року ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_4 уклади іпотечний договір 747-002/Zффп-08, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1

10 вересня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Ярощук В.Ю. в інтересах іпотекодержателя, правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», у зв'язку з систематичним не виконанням позичальником взятих на себе зобов'язань за кредитним договором, було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме будинок АДРЕСА_1, на підставі чого 01.04.2015 головним державним виконавцем ВДВС Калинівського РУЮ Вінницької області відкрито виконавче провадження ВП №47087138.

Виходячи з того, що наданий банком розрахунок заборгованості разом із заявою про вчинення виконавчого напису свідчить про наявність боргу позичальника станом на 10.09.2014, а також, що виконавчий напис було вчинено після тридцяти днів з моменту отримання вимоги, надісланої Банком ОСОБА_4, та подані нотаріусу документи для підтвердження безспірності заборгованості відповідають переліку зазначеному в Інструкції,- суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення Оболонськогорайонного суду м. Києва від 17 червня 2016 року та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги у повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У судовому засіданні апеляційного суду представник позивача підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити. Інші сторони у судове засідання апеляційного суду не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином (ас 114-117), заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не подали, що відповідно до ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а оскаржуване рішення - залишенню без змін з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої інстанції повно та всебічно з'ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов висновків, які відповідають встановленим обставинам справи, та правильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до п.п.1.2. п.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №1 296/5, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України.

Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріусів надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення зобов'язання.

Правильно встановлено судом першої інстанції та підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, що 10 вересня 2014 року приватним нотаріусом КМНО Ярощук В.Ю. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на іпотечне майно - житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 яка належить на праві власності позивачу, у зв'язку з тим, що у позичальника виникла заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору № 747/ФК-08 від 16.04.2008.

Судом вірно зауважено, що обов'язок надання нотаріусу в якості матеріалів, якими підтверджується безспірність заборгованості, первісної бухгалтерської документації, банківських виписок, чинним законодавством не передбачена.

Наданий банком нотаріусу розрахунок заборгованості відповідає письмовій вимозі, направленій на адресу позивача, щодо дострокового повернення кредиту, містить у собі відомості про нарахування сум заборгованості по тілу кредиту, відсотках за користування ним, пені та штрафу. Доказів того, що відповідач не врахував при обчисленні розміру заборгованості будь-яких платежів, позивачем у передбаченому законом порядку не надано.

Доводи апеляційної скарги стосовного того, що позивач не отримувала від банку письмової вимоги про усунення порушення зобов'язання кредитного договору із зазначенням розміру заборгованості з пропозицією її погашення та попередженням можливості звернення стягнення на іпотечне майно, не заслуговують на увагу з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що 26.06.2014 ПАТ «Дельта Банк» було надіслано боржнику та поручителю вказані письмові вимоги за відомими адресами місця реєстрації ОСОБА_6 і ОСОБА_4 та отримано адресатами 02.07.2014 та 03.07.2014 (ас 56). Посилання позивача, що на зворотньому повідомленні про отримання вимоги Банку міститься не її підпис, а підпис невідомої їй особи, нічим не підтверджено.

Інші доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні, не спростовують і на їх правильність не впливають, оскільки спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

За таких обставин висновок суду, викладений в оскаржуваному рішенні, ґрунтується на вимогах закону і підтверджується матеріалами справи.Передбачених ст. 309 ЦПК України підстав для скасування рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 308, 309 313 - 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна