Провадження №2/523/1556/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"20" липня 2016 р.

головуючого судді Кисельова В.К.

при секретарі Дзюба Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції, третя особа - ПАТ "Укрсиббанк" про звільнення майна з-під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» звернулось з позовом до ОСОБА_1, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги мотивовані тим, що між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ в особі Філії «Одеське регіональне управління» Банку (Фінанси та Кредит», ТОВ (рішенням Загальних зборів акціонерів Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ протокол від 15.12.2006 р. №3) з метою приведення у відповідність до вимог законодавства України змінено організаційно - правову форму на Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит». Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол від 02.09.2009 р. №4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит») (далі за текстом - Банк, Кредитор або Іпотекодержатель) та громадянкою ОСОБА_1 17.01.2007 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № к-2137/л (далі за текстом - «Кредитний договір»), Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, строком користування до 17.01.2012р.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між громадянкою ОСОБА_1 та Банком був укладений Іпотечний договір, посвідчений 17.01.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, згідно умов якого в іпотеку надається наступне майно:

-двохкімнатна квартира № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 48,7 кв. м. (далі за текстом - Предмет іпотеки).

У звязку з порушенням зобовязань за Кредитним договором, Банк звернувся до Приморського районного суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 02.03.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про задоволення позовної заяви Банку у повному обсязі та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.10.2012 р..

На даний час, заборгованість по Кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам є простроченою заборгованістю, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2012р. не виконано.

У звязку із виниклою ситуацією Позивач змушений був звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на предмет іпотеки та виселення мешканців із квартири, яка є Предметом іпотеки. 04.12.2014 року Апеляційним судом Одеської області винесено Рішення, яким задоволено в позовних вимогах Банку, а саме: звернено стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № к-2137/л від 17.01.2007 року у розмірі 3 460 570,58 грн., визнати право власності за Банком на квартиру № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 48,7 кв. м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності, за ціною, що буде визначена згідно висновку незалежного субєкту оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності зазначене майно на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, виселено ОСОБА_1. Олександрівну та ОСОБА_3 з квартири № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі.

Крім того, суд було відстрочення виконання рішення про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Однак, банку, як Іпотекодержателю, стало відомо про існування арешту накладеного на все нерухоме майно (під дію яких підпадає Предмет іпотеки), а саме:

-арешт на все майно, накладений Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2012р. . у ВП № 31266283 (видавник - Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ);

У звязку з тим, що вищевказане майно знаходиться в іпотеці Банку та у найближчий час буде реалізовуватися в рахунок погашення заборгованості перед Банком, а зазначений арешт, перешкоджає Банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушує інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору.

Зазначений арешт, перешкоджає Банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 Цивільного кодексу України відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважне перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст.54 Закону України «Про виконавче провадження» про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателя не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника знаходиться у заставі, та розяснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна.

На підставі викладеного, позивач просить скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 13.02.2012 р. Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 31266283, в частині накладення решту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також зняти арешт з квартири № 63 у буд. № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв. м., загальною площею 48,7 кв.м., накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2012 р. Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 31266283.

В судове засідання представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутності, а також просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представники Першого Приморського відділу ОМУЮ в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представники третьої особи - ПАТ „Укрсиббанк в судове засідання не зявились, про розгляд справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили.

ОСОБА_1 про розгляд неодноразово повідомлялась за місцем проживання, однак судові повідомлення не отримує, у звязку з чим, на підставі ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається повідомленою про розгляд справи.

За вищевказаних обставин, суд вважає можливим розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Так судом встановлено, що між Банком «Фінанси та Кредит», ТОВ в особі Філії «Одеське регіональне управління» Банку (Фінанси та Кредит», ТОВ (рішенням Загальних зборів акціонерів Банку «Фінанси та Кредит», ТОВ протокол від 15.12.2006 р. №3) з метою приведення у відповідність до вимог законодавства України змінено організаційно - правову форму на Відкрите акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит». Рішенням Загальних зборів акціонерів ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (протокол від 02.09.2009 р. №4) з метою приведення у відповідність до вимог Закону України «Про акціонерні товариства» змінено найменування Банку на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит») (далі за текстом - Банк, Кредитор або Іпотекодержатель) та громадянкою ОСОБА_1 17.01.2007 року був укладений Договір про відкриття кредитної лінії № к-2137/л (далі за текстом - «Кредитний договір»), Відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 60 000,00 (шістдесят тисяч) доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % річних, строком користування до 17.01.2012р.

В забезпечення виконання зобовязань за Кредитним договором між громадянкою ОСОБА_1 та Банком був укладений Іпотечний договір, посвідчений 17.01.2007 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_2, згідно умов якого в іпотеку надається наступне майно:

-двохкімнатна квартира № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 48,7 кв. м. (далі за текстом - Предмет іпотеки).

У звязку з порушенням зобовязань за Кредитним договором, Банк звернувся до Приморського районного суду із позовом про стягнення заборгованості за Кредитним договором. 02.03.2012 р. Приморським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про задоволення позовної заяви Банку у повному обсязі та стягнуто із ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором. Вказане рішення залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 03.10.2012 р..

На даний час, заборгованість по Кредитному договору, включаючи заборгованість по основному боргу та процентам є простроченою заборгованістю, рішення Приморського районного суду м. Одеси від 02.03.2012р. не виконано.

У звязку із виниклою ситуацією Позивач змушений був звернутися до суду з позовною заявою про звернення стягнення на Предмет іпотеки шляхом передачі Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» права власності на предмет іпотеки та виселення мешканців із квартири, яка є Предметом іпотеки. 04.12.2014 року Апеляційним судом Одеської області винесено Рішення, яким задоволено в позовних вимогах Банку, а саме: звернено стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за договором про відкриття кредитної лінії № к-2137/л від 17.01.2007 року у розмірі 3 460 570,58 грн., визнати право власності за Банком на квартиру № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв.м., загальною площею 48,7 кв. м., яка належить ОСОБА_1 на праві власності, за ціною, що буде визначена згідно висновку незалежного субєкту оціночної діяльності на момент проведення державної реєстрації права власності зазначене майно на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, виселено ОСОБА_1. Олександрівну та ОСОБА_3 з квартири № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі.

Крім того, суд було відстрочення виконання рішення про виселення ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з квартири № 63, яка знаходиться у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі на строк дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Однак, банку, як Іпотекодержателю, стало відомо про існування арешту накладеного на все нерухоме майно (під дію яких підпадає Предмет іпотеки), а саме:

-арешт на все майно, накладений Постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2012р. . у ВП № 31266283 (видавник- Перший Приморський ВДВС Одеського МУЮ);

Зазначений арешт, перешкоджає Банку у реалізації своїх прав, як іпотекодержателя вказаного майна, та порушують інтереси Банку як Кредитора в частині погашення заборгованості по кредитному договору, шляхом продажу іпотечного майна. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 572 Цивільного кодексу України відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право у разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобовязання, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження.

Статтею 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобовязання забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання Іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Статтею 3 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов'язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважне перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Відповідно до положень п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно інформаційної довідки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вбачається, що первісно заборона на нерухоме майно квартиру АДРЕСА_1. було накладено приватним нотаріусом на підставі іпотечного договору з позивачем, тобто позивач має переважне право на іншими кредиторами щодо задоволення своїх вимог. При цьому, інших заборон на квартиру не існує.

На підставі викладеного та керуючись ст. 589 ЦК України, ст.ст. 3, 33, 36, 38 Закону України «Про іпотеку», ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ст.ст. 54, 60 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 10, 11, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1, Першого Приморського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції про звільнення майна з-під арешту задовольнити.

2. Скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження, винесену 13.02.2012 р. Першим Приморським ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 31266283, в частині накладення арешту на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження щодо квартири № 63 у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв. м., загальною площею 48,7 кв.м..

3. Зняти арешт з квартири № 63 у будинку № 62 по Дніпропетровській дорозі у м. Одесі житловою площею 29,5 кв. м., загальною площею 48,7 кв.м, накладений постановою про відкриття виконавчого провадження від 13.02.2012 р. Першого Приморського ВДВС Одеського МУЮ у виконавчому провадженні № 31266283, запис у реєстрі №12186012 від 20.02.2012р..

4.Стягнути з ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_1, що зареєстрована за адресою ІНФОРМАЦІЯ_2 б. 62, кв. 63, іпн НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі філії «Одеське РУ» АТ «Банк «Фінанси та Кредит» () судовий збір у розмірі 1218 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку через Суворовський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

Суддя