Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 126/3914/15-ц

Провадження № 2/126/116/2016

"19" травня 2016 р. м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Хмель Р. В.

секретар Дончик О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бершадь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Осіївське с. Осіївка Бершадського району Вінницької області, Спілки громадян- співвласників майна "Господар" реорганізованого КСП "Дружба" в ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району Вінницької області, про виділення майна, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до свідоцтв про паво власності на майнові паї серії НОМЕР_1, серії НОМЕР_2, ОСОБА_1 належить частка у пайовому фонді правонаступника колишнього КСП "Дружба" с. Осіївка Бершадського району - ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району в розмірі 42 383 грн.

Маючи намір займатись індивідуальним господарством він скористався своїм правом на виділення майнових паїв в натурі та звернувся з відповідною заявою до Спілки громадян - співвласників "Господар", якій передано майно пайового фонду бувшого КСП "Дружба" с. Осіївка, однак відповідач не бажає виділити ОСОБА_1 в натурі майно в рахунок належних йому майнових паїв.

З урахуванням викладеного позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення суду , яким виділити йому в рахунок належних йому майнових сертифікатів серії НОМЕР_1, НОМЕР_2 на загальну суму 42383 грн. у пайовому фонді ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району Вінницької області, а саме: приміщення під навісу на сіно, розміщене на території МТФ № 3 с. Осіївка Бершадського району Вінницької області вартістю 23530 грн., автомобіль Камаз -5511 д.н. 57-46 вартістю 14490 грн., баки для аміачної води ємністю 20 куб.м. (2шт) 1512 грн. кожен, всього на загальну суму 41044 грн. та визнати за ним право власності на вказане майно. Після залишення позову без руху, позивач подав заяву про усунення недоліків та уточнив позовні вимоги, просивши в рахунок належних йому майнових сертифікатів серії НОМЕР_1, НОМЕР_2 у пайовому фонді ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району виділити йому майно на загальну суму 42383 грн.

Позивач та його представник за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_3 дійсно звертався до ТОВ "Осіївське" із письмовою заявою про виділення майна в натурі на суму 42383 грн., однак останні на подану заяву, вручення якої підтверджено поштовим повідомленням, не відреагували.

В подальшому представник повивача подав до суду письмову заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити, а справу розглядати без його участі.

Представник ТОВ "Осіївське" ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав, викладених в письмових запереченнях та вказав, що ТОВ "Осіївське" письмової заяви позивача про виділення майна в натурі не отримувало. На даний час відповідач є власником майна, яке було йому виділено на підставі майнових сертифікатів. Право позивача на майно пайового фонду не заперечують. В подальшому представник ТОВ "Осіївське" подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмовому запереченні.

Відповідно до письмового заперечення ТОВ "Осіївське" позовні вимоги не визнало, так як відповідно до уточнених позовних вимог позивач просить суд в рахунок належних йому майнових сертифікатів серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2 виділити йому майно на загальну суму 42 383 грн. 00 коп. При цьому, в первинній позовній заяві, ОСОБА_1 вказував на конкретне майно, яке просив суд виділити в натурі, на суму належних йому майнових сертифікатів. Однак, Наказ Мінагрополітики N° 62 від 14.03.2001 р., порушення відповідачем якого, по твердженню позивача, нібито стало причиною звернення останнього до суду, втратив свою чинність 24 травня 2013 р., а тому не може трактуватись як діюча норма закону, яку нібито порушив відповідач у 2015 році. Позивачем також не надано доказів направлення на адресу відповідача або ж адресу Товариства заяви з проханням виділити конкретне майна, натомість в матеріалах справи міститься лише копія рекомендованого повідомлення вручення листа з датою відправлення - 05.09.2014 р. При цьому позивачем не надано опису вкладення в цінний лист, який мав би бути належним доказом того який саме лист було направлено та з яким вмістом. Датою отримання зазначено 30.09.2014 р. при цьому відсутній підпис та вказання прізвища особи, уповноваженої на отримання листа. В свою чергу Товариству не відомо про лист/заяву нібито надісланих позивачем.

Майно яке просив виділити позивач, на дату звернення до суду, відповідно до протоколу № 1 зборів співвласників майна від 30.08.2012 р. перебуває в приватній власності відповідача, а відповідно останнє не бачить правових підстав виділення вказаного майна позивачу.

Фактично уточнивши позовні вимоги позивач не вказав (не конкретизував) яке майно з зазначенням його вартості, інформації про те до якої категорії відноситься (рухоме чи не рухоме) просить виділити в натурі, а також докази наявності/відсутності майна, в пайовому фонді колишнього КСП, що в свою чергу унеможливлює подальший розгляд справи та задоволення позовних вимог загалом.

ОСОБА_5 в судовому засіданні вказала, що з 2002 року по 2012 рік була головою спілки громадян - співвласників "Господар", яка у 2012 році самоліквідувалась та перестала існувати, як це передбачено у статуті спілки. Метою створення даної спілки був захист інтересів громадян, які мали право на майнові паї ТОВ "Дружба" реорганізованого в ТОВ "Осіївське". Дійсно на підставі заяв осіб, які мали майнові сертифікати їм у власність виділяли майно. Частка майна була передана в оренду ТОВ "Осіївське", за що власники майнових паїв отримували орендну плату. Велика кількість майна була виділена самому товариству на підставі майнових сертифікатів. На даний час чи є майно, яке можна виділити вона не знає.

Оскільки подальший розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що відповідно до свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнових сертифікатів) серії НОМЕР_1, НОМЕР_2 (а.с.7) ОСОБА_1 є власником частки . у пайовому фонді ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 42383 грн.

Реалізуючи своє право 05.09.2014 року він звернувся до ТОВ "Осіївське" із заявою про виділення йому в натурі майна в рахунок належних майнових паїв. Дану заяву відповідач отримав 30.09.2014 року, як вказано у поштовому повідомленні (а.с.18), однак фактично заяву розглянуто не було, незважаючи на наявність майна, вказаного у переліку майна пайового фонду станом на 2000 рік (а.с.8-13), яке перебуває в користування ТОВ "Осіївське".

Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, пов'язані з виділом співвласнику в натурі його частки зі спільного майна, які регулюються наведеними нижче законодавчими та іншими нормативно-правовими актами.

Так, частинами 2, 3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» передбачено, що пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. У разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Згідно із ч. 2 ст. 318 та ч. 3 ст. 319 ЦК України, всі суб'єкти права власності є рівними перед законом, а усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Статтею 355 ЦК України встановлено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.

Кожен із співвласників має право на виділ в натурі його частки із спільного майна за згодою інших співвласників (ч. 1 ст. 367 ЦК України).

Підпунктом «а» пункту 1 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектора економіки» від 03.12.1999 року за № 1529/99 передбачено забезпечення усім членам колективних сільськогосподарських підприємств право вільного виходу з цих підприємств із майновими паями.

Слід також зазначити, що до квітня 2013 року в Україні діяв Порядок розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затверджений наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62, яким в деякій мірі було врегульовано питання порядку виділення паїв в натурі, проте цей порядок втратив чинність на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства № 253 від 11 квітня 2013 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, що зазначено в ст. 361 цього ж кодексу.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позицію відповідача ТОВ "Осіївське", суд оцінює критично та вважає такою, що спрямована на намагання уникнути передачі у власність відповідача майна, яке перебуває у їх користування згідно акту прийому -передачі від 30.04.2002 року (а.с.8). Однак те, що подана позивачем заява не була розглянута та йому не було виділено майна на суму, вказану у майнових сертифікатах, суд вважає порушенням прав ОСОБА_1, які підлягають захисту.

Крім того, судом встановлено, що представник відповідача ТОВ "Осіївське" на вимогу суду, озвучену в судовому засіданні, не надав списку майна, яке перебуває не у власності, а в оренді товариства та яке можна виділити в натурі власнику майнового сертифікату, що унеможливлює виділення позивачеві конкретного майна, так як відсутні відомості про те, на яке саме майно він може претендувати.

В усному порядку ОСОБА_1 звертався до спілки громадян - співвласників "Господар", однак звернутись в установленому порядку до даної спілки позивач на даний час позбавлений можливості по причині її саморозпуску, про що в судовому засіданні вказала бувша голова даної спілки ОСОБА_5

Враховуючи вищенаведене суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 317, 318, 319, 355, 356, 358, 367, 392 ЦК України, ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», ст. ст. 174, 209, 213 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Осіївське" та спілку громадян -співвласників майна "Господар" реорганізованого КСП "Дружба" в ТОВ "Осіївське" виділити ОСОБА_1 в рахунок належних йому майнових сертифікатів серії НОМЕР_1, НОМЕР_2 майно згідно структури майнового паю у пайовому фонді ТОВ "Осіївське" с. Осіївка Бершадського району Вінницької області на загальну суму 42383 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Вінницької області через Бершадський районний суд Вінницької області шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Р. В. Хмель