Провадження №2/485/391/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання - Шеремет Ю.Є.,

за участі представника позивача - ОСОБА_1,

відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника ООП Снігурівської РДА - Луцкіної Н.А.,

прокурора - Балунської Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа- орган опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

10 серпня 2015 року ООП Афанасіївської сільської ради звернувся до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовує слідуючими обставинами.

Відповідачі проживають однією сім»єю без реєстрації шлюбу у с.Юріївка Снігурівського району.

Від спільного проживання мають дитину ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відносно сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_2 є одинокою матір»ю.

Відповідачі ухиляються від виконання батьківських обов"язків, характеризуються негативно, ніде не працюють, не забезпечили дітям належних умов проживання.

ОСОБА_7 зловживає спиртними напоями.

ОСОБА_2 під час перебування з дітьми у Вознесенському обласному центрі соціально-психологічної допомоги допускала систематичне порушення правил внутрішнього розпорядку, у зв"язку з чим була відрахована достроково.

З січня 2016 року по даний час діти перебувають в Миколаївському обласному будинку дитини. За час перебування дітей у закладі батьки їх жодного разу не відвідали, не цікавилися їх життям та здоров»ям.

Вжитими заходами соціального супроводу сім"ї добитися бажаного результату не вдалося.

Просить суд, позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей та стягнути з них аліменти на їх утримання у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що відповідачі з листопада 2015 року були взяті на облік у сільську раду як сім»я, що опинилася у складних життєвих обставинах. За заявою матері до подолання труднощів діти були влаштовані до будинку дитини. За час відсутності дітей сім»я співпрацювала з центром соціальних служб та було досягнуто певних результатів: підключено електроенергію до житла, придбано необхідний одяг дітям та приладдя, облаштовано дитячу кімнату. Разом з тим, відповідачі безвідповідально ставляться до матеріального забезпечення дітей, не працевлаштувалися, не забезпечили необхідним сезонним одягом та засобами обігріву у зимовий період, жодного разу не відвідали їх.

Відповідачі в судовому засіданні у задоволенні позову просили відмовити, пояснили, що люблять своїх дітей та бажають їх повернути. Неодноразово відвідували їх у будинку дитини. Вживають заходів до забезпечення дітей всім необхідним. Зокрема, підробляли неофіційними заробітками доходом з яких придбали та вставили вікно у верандне приміщення будинку, огородили територію домоволодіння дерев»яним забором, придбали вхідні двері на заміну старим. На забезпечення інших потреб дітей не вистачило часу.

Представник третьої особи, враховуючи інтереси дитини вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача про позбавлення обох відповідачів батьківських прав.

Прокурор вважає позов таким, що підлягає до задоволення.

Дослідивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Позов про позбавлення батьківських прав позивачем обґрунтовується на підставі п.2 ч.1 ст.164 Сімейного кодексу України.

Відповідно до вказаної норми права мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини.

ОСОБА_7 та ОСОБА_2 проживають однією сім»єю без реєстрації шлюбу.

Вони є батьками ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, що підтверджено свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_1.

Крім того, ОСОБА_2 має сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.7-свідоцтво про народження дитини серія НОМЕР_2), по відношенню до якого є одинокою матір»ю. Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження підтверджено внесення відомостей у свідоцтво про народження сина відповідачкою відповідно до ч.1 ст.135 СК України (а.с.8).

Місцем проживання відповідачів на даний час є с.Юріївка Снігурівського району Миколаївської області. Проживають вони у будинку бабусі ОСОБА_7 й разом з нею. Власного житла не мають. Як видно з останнього акту обстеження від 03.10.2016 року умови проживання для дітей створено частково зокрема зроблено косметичний ремонт двох кімнат (спальні та кухні), забезпечено дітей літнім одягом та іграшками, однак з продуктів харчування є лише томати та цибуля, засоби гігієни відсутні, твердим паливом на зимовий період не забезпечені, як і зимовим одягом для дітей (а.с.106).

Про те, що батькам необхідно звернути особливу увагу на забезпечення необхідних умов для проживання дітей свідчать також акти обстежень за тривалий період часу, зокрема від 07.11.2015 року (а.с.25), від 30.11.2015 року (а.с.24), від 14.01.2016 року (а.с.23), від 12.04.2016 року (а.с.22), від 06.06.2016 року (а.с.21), від 22.06.2016 року (а.с.20) та акти попереджень (а.с.26, 27, 28, 29, 30, 31).

10 листопада 2015 року на комісії Афанасіївської сільської ради було прийнято рішення поставити сім»ю відповідачів на облік як таку, де батьки не створили належних умов для проживання дітей (а.с.12). У наступному цією ж комісію прийнято рішення від 08 лютого 2016 року допомоги сім»ї у працевлаштуванні ОСОБА_7 (а.с.11).

З 11 листопада 2015 року сім»ю взято під соціальний супровід Снігурівським РЦССДМ з метою покращення житлово-побутових умов, підготовка до народження дитини, влаштування дитини до ДНЗ та підготовка до зимового періоду, за період якого досягнуто певних результатів на покращення умов проживання (а.с.78).

За місцем проживання позивачем у відношенні ОСОБА_2надано характеристику про те, що вона палить, авторитетом у жителів села не користується, не працює, перебуває у декретній відпустці, перебуває у громадянському шлюбі, має склад сім»ї, родина має статус неблагополучної, яку суд приймає за посередню (а.с.16).

За посередню суд приймає характеристику надану позивачем й у відношенні ОСОБА_7 зокрема: в стосунках з жителями села тактовний, але байдужий до всього, легко піддається чужому впливу, авторитетом жителів села не користується, не працює та перебуває у центрі зайнятості, має тимчасові підробітки, палить, інколи зловживає алкогольними напоями, перебуває у громадянському шлюбі, має склад сім»ї, родина має статус неблагополучної (а.с.17).

ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебувають на обліку у лікаря психіатра з 2002 року з діагнозом: легка розумова відсталість, на обліку у лікаря нарколога не перебувають, що підтверджено листом Снігурівської ЦРЛ від 15.01.2016 року (а.с.36).

В грудні 2015 році після народження меншої дитини ОСОБА_2 разом з дітьми була влаштована до Вознесенського обласного центру соціально-психологічної допомоги, так як в сім»ї були відсутні умови для перебування дітей. Але за систематичне порушення правил внутрішнього розпорядку 14.01.2016 року була відрахована достроково. За матеріалами цього закладу ОСОБА_2 проявляла агресію до дітей, висловлювала на їх адресу нецензурну лайку, кричала та шарпала (а.с.32-34).

Згідно розпорядження Снігурівської РДА №19-р від 15.01.2016 року діти за заявою батьків були направлені на повне державне забезпечення до Миколаївського обласного будинку дитини (а.с.67).

З 28 січня 2016 року діти влаштовані до Миколаївського обласного будинку дитини. За час перебування дітей у закладі батьки відвідали їх 15.07.16р., 27.07.16р., 02.08.16р., 23.08.16 р. (а.с.76, 103). Під час спілкування дівчинка батьків впізнала, виявляла більшу прихильність до батька; хлопчик на батьків не реагує так як був з ними розлучений у віці 2-х місяців (а.с.73).

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що сім»я відповідачів не створила умови для проживання дітей, а тому нею було ініційовано питання про взяття такої сім»ї на облік у сільській раді. Зі слів сусідів їй відомо, що ОСОБА_2 часто кричала на дітей, не приділяла їм належної уваги.

Свідок ОСОБА_9 суду показала, що є сусідкою відповідачів. Вони не приділяють належної уваги вихованню дітей. Діти одягнені, однак неохайні. Їжу дітям готувала бабуся. Батько більш прихильний до дітей.

Судом також встановлено, що відповідачі до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов'язків не притягувалися.

У висновку ООП Снігурівської райдержадміністрації № 39 від 31.08.2016 р. визнано за доцільне та таке, що відповідає інтересам дітей позбавлення відповідачів батьківських прав (а.с.79), з яким суд погодитися не може за наступного.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов'язків.

Ухвалюючи таке рішення, суд має право вирішити питання про відібрання дитини у відповідача і передачу органам опіки та піклування (якщо цього потребують її інтереси), але не повинен визначати при цьому конкретний заклад (п. п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»).

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі вживали заходів до повернення дітей, алкоголем не зловживають, від супроводу не відмовлялися, працювали, хоча й неофіційно, частково покращили умови проживання для дітей, неодноразово відвідували їх у дитячому закладі, виявляють бажання у подальшому приймати участь у їх вихованні.

Оскільки висновок ООП прийнятий без врахування всіх об»єктивних даних, то він є необґрунтованим. Крім того, висновок не містить даних яким чином позбавлення відповідачів батьківських прав буде в інтересах дітей.

Враховуючи наведене, представлені позивачем докази в обґрунтування позову про позбавлення батьківських прав відповідачів не є достатніми для застосування такого виняткового заходу, однак є достатніми для висновку про відібрання дітей, оскільки повернення дітей відповідачам за нестворення ними умов для проживання, зокрема відсутності обігріву та теплого одягу у зимовий період є небезпечним для їх життя та здоров'я, із попередженням про необхідність зміни поведінки.

Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення аліментів на дітей.

Оскільки малолітні діти відповідачів не отримують від них грошової та іншої допомоги, аліменти підлягають примусовому стягненню.

Згідно ст. 182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд приймає до уваги те, що відповідачі не мають стабільного доходу та інших утриманців, є працездатними, тому стягує з них аліменти у твердій сумі від прожиткового мінімуму на кожну дитину.

За наведеного позов знайшов підтвердження в частині ухилення батьків від виконання батьківських обов»язків, однак за обрання невірного заходу впливу до винної поведінки відповідачів підлягає до задоволення частково.

На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачів судовий збір в дохід держави.

Керуючись ст.ст.10,60,88, 209, 212-215, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов органу опіки та піклування Афанасіївської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області до ОСОБА_2, ОСОБА_3, про позбавлення батьківських прав, - задовільнити частково.

Відібрати без позбавлення батьківських прав у матері ОСОБА_2 дітей ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Відібрати без позбавлення батьківських прав у батька ОСОБА_3 доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2 - передати органу опіки та піклування Снігурівської райдержадміністрації для подальшого влаштування.

Попередити ОСОБА_2, ОСОБА_3, про необхідність змінити ставлення до виховання своїх дітей, поклавши на орган опіки та піклування Афанасіївської сільської ради та Снігурівської райдержадімінстрації контроль за виконанням ними батьківських обов"язків.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженки села Романо-Булгакове Снігурівського району Миколаївської області, проживаючої в АДРЕСА_2, не працюючої офіційно, на користь органу опіки і піклування аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 740 грн., щомісячно, починаючи з 10 серпня 2016 року й до досягнення дітьми повноліття або до повернення дітей.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не працюючого офіційно, на користь органу опіки і піклування аліменти на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 370 грн., щомісячно, починаючи з 10 серпня 2016 року й до досягнення дитиною повноліття або до повернення дитини.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в дохід держави по 551 грн. 20 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення, у десятиденний строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ