Провадження №2/642/87/16
Ленінський районний суд м.Харкова
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

11 березня 2016 року

Суд у складі: Головуючого судді Євтіфієв В.М.;

Секретаря Пшенична Т.М.;

За участю позивача ОСОБА_1, відсутності відповідача ОСОБА_2, повідомленого про день та час розгляду справи, відсутності третьої особи ДМС України Головного управління державної міграційної служби України в Харківської області Ленінський районний відділ у м.Харкові який заяви про розгляд справи за його відсутності;

розглянув у відкритому судовому засіданні, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна України Головного управління державної міграційної служби України в Харівської області Ленінський районний відділ у м.Харкові, про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням та обовязку вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У мотивуванні позовних вимог позивач вказала, вона є власником 4/12 частини житлового будинку № 39 по вул. Кокчетавської в місті Харкові, на підставі договору купівлі-продажу.

В вказаному будинку зареєстровано відповідача який на теперішній час не проживає в будинку, особистих речей відповідача в будинку не має.

Тому позивач на підставі вимог ст.107 ЖК України, 317 ЦК України вимагає:

- визнати ОСОБА_2, особою. що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 1, буд. № 39 по вул. Кокчетавської в місті Харкові та зняттям з реєстраційного обліку за даною адресою.

Відповідач заперечень стосовно позовних вимог суду не надав.

Позивач на позові наполягала. В пояснені вказав, вказала обставини викладені в мотивуванні позовних вимог.

Дослідивши і оцінивши в сукупності письмові докази матеріалів справи судом встановлені наступні факти та обставини:

Як зазначено в ст.10, 11 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає доведеним факт, що позивач є власником квартирою № 1, буд. № 39 по вул. Кокчетавської в місті Харкові з 11.11.1987 року, згідно договору. Вказані обставини підтверджені копією договору та відомостями про укладення та розірвання шлюбу(свідоцтво).

Згідно домової книги. у склад сім'ї за адресою квартира АДРЕСА_1 зареєстрован відповідач 24.05.2003р.

Позивачем підставою позовних вимог зазначаються ст.107 ЖК України.

У відповідності до вимог ст..810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона власник житла (наймодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла, що є обєктом права державної або комунальної власності, встановлюються законом.

Ст. 107 Житлового Кодексу України передбачено: Наймач жилого приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму.

У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Таким чином, з урахуванням вказаних норм Закону позивач вимагає про визнання відповідача особою втративши право користування житловим приміщенням на підставі договору найма сторін, який передбачає наявність житла у державній формі власності, як того вимагає глава 2 ЖК України.

Але позивач безпосередньо довів суду, що квартира відповідно до якого позивач вимагає визнати відповідача особою втративши право користування житловим приміщенням перебуває у приватній власності позивача.

Статтею 401ч.1 ЦК України визначено, право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Статтею 402 ЦК України визначено, сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.

Статтею 405 ч.2 ЦК України визначено, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Таким чином підстави позовних вимог є вимоги ст..401, 402, 405 ЦК України. Проте позивачем з вказаних підстав вимоги не заявляються.

Тому правових підстав в межах заявлених вимог про визнання відповідача особою яка втратила право користування житловим приміщенням на підставі вимог ст..107ЖК України відсутні.

Проте, позивач заявляє вимоги до відповідача про обовязок зняти з реєстрації відповідача за адресою: квартирою № 1, буд. № 39 по вул. Кокчетавської в місті Харкові.

Статтею 3 ЦПК України визначено, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вказана норма закону передбачає заявлені вимог до особи яка порушує або не визнає право іншої особи. Але позивач заявляє вимог до відповідача в обовязок якого не входить проводити реєстрацію або зняття з реєстрації.

Підстави позовних вимог щодо статей 401, 402, 405 ЦК України є підставою реалізації прав позивача за статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, N 1382-IV, визначено:

Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

- судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Отже за вказаних підстав, підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись ст. 6, 7, 10, 11, 14, 88, 130, 174, 212-215, ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Державна міграційна України Головного управління державної міграційної служби України в Харівської області Ленінський районний відділ у м.Харкові, про визнання особи втративши право користування житловим приміщенням та обовязку вчинити дії відмовити.

Рішення суду може біти переглянуто судом який його ухвалив, за заявою ОСОБА_2, про перегляд заочного рішення повинна бути подана до Ленінського районного суду м.Харкова, протягом 10ти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня його проголошення або отримання копії рішення особами, які беруть участь у справі але не були присутні у судовому засіданні.

Суддя: В.М.Євтіфієв