Ухвала

іменем україни

15 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

КоротунаВ.М., Демяносова М.В., Дьоміної О.О.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене майно, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» (далі - ПАТ ««Державний ощадний банк України» ) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4 про звернення стягнення на заставлене майно.

Свої вимоги обґрунтовувало тим, що 30 жовтня 2006 року між ПАТ ««Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № 252, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 10 500 євро зі сплатою 11% фіксованої ставки строком до 30 жовтня 2012 року. З метою забезпечення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором було укладено договір застави, згідно умов якого відповідач передав у заставу банку автомобіль марки «Шкода» модель Fabia Classic, 2006 року випуску.

Посилаючись на те, що відповідач не виконує зобов'язання за зазначеним кредитним договором, у зв'язку із чим станом на 10 квітня 2013 року утворилась заборгованість у розмірі 3 833 євро 26 центів, в тому числі 1 984 євро 59 центів сума прострочених платежів по кредиту, 42 євро 59 центів сума прострочених платежів по відсотках, а також 1 806 євро 08 центів пені, просив суд на підставі ст. ст. 16, 526, 572, 589, 612, 1048, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 22, 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах за початковою ціною на рівні не нижче зазначеної ціни на цей вид майна згідно оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності під час проведення виконавчих дій з направленням коштів, отриманих від реалізації предмета застави в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 січня 2014 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» 3833 євро 26 центів, що становить 39 942 грн 57 коп. заборгованості за кредитним договором.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 30 січня 2014 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено.

Звернуто стягнення на транспортний засіб марки «Шкода» модель Fabia Classic, 2006 року випуску, чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1, належний на праві власності ОСОБА_4, та переданий в заставу ПАТ «Державний ощадний банк України» за договором застави № 975 механічного транспортного засобу від 30 жовтня 2006 року, укладений між ВАТ «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_4, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета застави, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_4 перед ПАТ «Державний ощадний банк України» за кредитним договором № 252 від 30 жовтня 2006року, розмір якої становить 1984 євро 59 центів - залишок прострочених платежів за кредитом, 42 євро 59 центів - залишок прострочених платежів за відсотками, 321 євро 33 центи - залишок несплаченої пені за прострочення сплати основного боргу та 328 євро 91 цент пені за прострочення сплати відсотків.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та направити справу на новий розгляд до апеляційного суду, обґрунтовуючи свої вимоги порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Статтею 337 ЦПК України установлено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом потреб про звернення стягнення на предмет застави у рішенні суду визначаються спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої ст. 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», початкова ціна предмета застави для їх подальшої реалізації.

Встановлено, що позивачем визначено спосіб реалізації предмета застави через прилюдні торги.

Відповідно до роз'яснень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30 березня 2012 року передбачено, що в рішенні суду про звернення стягнення на предмет іпотеки суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 212, 303, 304 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, з урахуванням п. 6.1 договору застави, ст. 20 Закону України «Про заставу», ст. ст. 589, 590 ЦК України, дійшов правильного висновку, що банк має право звернути стягнення на предмет застави відповідача, переданий останнім в заставу в якості забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, шляхом продажу на публічних торгах за початковою ціною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій та направлення коштів, отриманих від реалізації предмета застави, в рахунок погашення заборгованості.

Наведені в касаційній скарзі доводи висновків суду не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що в силу вимог чинного ЦПК України на стадії касаційного розгляду справи неприпустимо.

Отже, рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для його скасування відсутні, тому в силу вимог ч. 3 ст. 332 ЦПК України це рішення підлягає залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Львівської області від 06 квітня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В.М. Коротун

М.В. Дем'яносов

О.О.Дьоміна