Справа № 200/9562/16-ц
провадження № 2/200/3125/16
У Х В А Л А

30 травня 2016 року суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцева Т.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 (м. Дніпропетровськ, вул. Уманська, буд.4) до ОСОБА_2 (АДРЕСА_1) про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним та визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом.

В окремій заяві, наданій суду 05.01.2016 року, позивач просить забезпечити її позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_2 (вул. Плеханова) в м. Дніпрі (м.Дніпропетровську) із забороною ОСОБА_2 вчиняти дії, спрямовані на відчуження вказаної квартири.

Заява обгрунтована тим, що спір у справі виник з приводу незаконного заволодіння квартирою № 40 в будинку № 14 по вул. Князя Володимира Великого (вул. Плеханова) в м. Дніпрі (м.Дніпропетровську), відчуження якої було здійснено неправомірним способом на користь ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3, і наступне відчуження цієї квартири може в подальшому покласти на позивача тягар його витребування від третіх осіб, що спричинить додаткові витрати для відновлення порушених прав. Арешт же вказаної квартири та заборона вчиняти дії відносно неї на час вирішення справи забезпечать її гарантоване збереження до набрання законної сили судовим рішенням.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, вважаю, що заява підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 (вул. Плеханова) в м. Дніпрі (м. Дніпропетровську), вчинений 29.04.2016 року, серія та номер 287, посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3; визнати за нею право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після ОСОБА_4, померлої 24.03.2010 року. Позов обгрунтований тим, що вказаний договір купівлі-продажу був укладений та посвідчений нотаріусом від імені продавця - ОСОБА_4, яка вже була померлою на час укладення цього договору, тому цей договір підлягає визнанню недійсним як такий, що порушує її права спадкоємця.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається у будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно до ч.1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов'язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов'язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам.

Відповідно до ч.2 цієї статті - у разі необхідності судом можуть бути застосовані інші види забезпечення позову. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Згідно до ч. 3 даної статті - види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно розяснень п.4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Зважаючи на зміст позовних вимог позивача, наявності між сторонами спору щодо дійсності укладання договору купівлі-продажу квартири, суд вбачає, що на даний час існує реальна загроза того, що вказане нерухоме майно, щодо якого позивачкою заявлено позов у даній справі, може бути продано третім особам, і при таких обставинах не вжиття заходів забезпечення позову може значно ускладнити виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Таким чином, суд вважає, що заява про забезпечення позову у вказаний позивачем спосіб підлягає задоволенню. При цьому, зазначений позивачем спосіб забезпечення позову є співмірним з предметом позову, а тому вжитий судом захід забезпечення позову спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення у разі задоволення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 151 - 153, 210 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 (вул. Плеханова) в м. Дніпрі (м.Дніпропетровську).

Заборонити ОСОБА_2 (паспорт громадянина України серія/номер АЕ 137885, виданий Красногвардійським РВ УМВС України в Дніпропетровській області 16.04.1996 року, РНОКПП 2) вчиняти дії, спрямовані на відчуження квартири АДРЕСА_2 (вул. Плеханова) в м. Дніпрі (м.Дніпропетровську).

Зазначені заходи забезпечення позову вжити до вирішення спору по суті.

Копію ухвали для виконання направити до

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 5-денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги,

Суддя Т.О. Кудрявцева