Справа № 161/8629/16-ц
Провадження № 2-др/161/21/16
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 грудня 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області
в складі головуючого судді Гриня О.М.
при секретарі Муригіній А.І.
за участю відповідача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,
ОСОБА_2 звернулась в суд з заявою про ухвалення додаткового рішення в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Свою заяву мотивує тим, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року судом не вирішено питання про стягнення з відповідача на її користь судових витрат в сумі 551,20 грн. по сплаті судового збору.
Заявник в судове засідання не зявилась, хоча належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні щодо задоволення заяви заперечував з тих підстав, що утримує двох дітей, один з яких повнолітній.
Судом встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, позов задоволено. Шлюб між ОСОБА_1, який народився 05 червня 1956 року в місті Луцьку Волинської області, та Маць (дошлюбне прізвище - Карнаух) ОСОБА_3, яка народилась 30 жовтня 1969 року в місті Луцьку Волинської області, зареєстрований 10 жовтня 1992 року, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1350 розірвано.
З матеріалів справи вбачається, позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 551,20 грн.
Згідно ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати;
3) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу;
4) судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.
Аналізуючи матеріали справи, суд дійшов висновку, що слід стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 551,20 грн., при цьому, суд не може взяти до уваги заперечення сторони відповідача, оскільки вони жодним чином не співвідносяться із положеннями ст. 88 ЦПК України у її системному взаємозвязку з ст. 5 Закону України «Про судовий збір»
Керуючись ст. ст. 220 ЦПК України, с у д, -
Доповнити рішення Луцького міськрайонного суду від 10 жовтня 2016 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.
Стягнути з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 551 (пятсот пятдесят одну) грн. 20 коп. судового збору.
Додаткове рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.
Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.