Провадження № 2/234/5885/16
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2016 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Михальченко А.О.

при секретарі Вербовецькій Д.В.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

27 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначив, що він є власником житлового будинку за адресою вул.Литовська, 68 у м.Краматорську Донецької області. В цьому будинку зареєстровані відповідачка ОСОБА_2, яка є колишньою дружиною його сина, ОСОБА_5 та неповнолітня онука, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, які фактично мешкали у будинку до лютого 2014 року. Після чого виїхали та мешкають окремо, особистих речей відповідачки в житловому будинку не має. Фактично у будинку мешкає позивач зі своєю дружиною, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2. Відповідачка разом з дитиною з 24.02.2014 року мешкає окремо, ніяких стосунків ні з ним, ні з його дружиною, ні з його сином не підтримує. Відповідачка комунальні послуги не сплачує, не користується житлом, добровільно знятися з реєстраційного обліку за вказаною адресою не бажає, як відомо позивачу, мешкає за іншою адресою.

Позивач та його дружина є пенсіонерами, особисто він є інвалідом 2 групи та йому важко утримувати будинок та сплачувати комунальні послуги в повному обсязі. Виникла вкрай необхідна ситуація, щоб оформити субсидію, але він не може цього зробити, тому що відповідачка з дитиною не бажають добровільно знятися с реєстрації. Ці обставини змушують його звернутися до суду.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком №68 по вул.Литовській в м.Краматорську Донецької області.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позові, та просив їх задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні позовні вимоги не визнала та суду пояснила, що вона та дитина дійсно не мешкають у вказаному будинку з лютого 2014 року, на даний час шлюб між нею та сином позивача, ОСОБА_5, розірвано. Вона виїхала з будинку добровільно, позивач не чинив їй перешкод у користуванні будинком. На даний час вона з дитиною мешкає за іншою адресою. Однак, добровільно знятися з реєстраційного обліку вона не бажає, оскільки не має іншого місця, де могла б зареєструвати своє місце проживання.

Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Краматорської міської ради ОСОБА_3, у судовому засіданні суду пояснила, що визнання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням порушують права дитини на житло.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що її чоловік позивач ОСОБА_1 є власником будинку №68 по вул.Литовській у м.Краматорську. Відповідачка по справі є їх колишньою невісткою, а малолітня ОСОБА_4 онукою. Починаючи з 2014 року а ні відповідачка, а ні їх онука у належному чоловіку будинку не мешкають. Будинок вони залишили самовільно.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Заслухавши пояснення сторін, свідка, проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд встановив наступне.

Згідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до частини 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Підстави позбавлення члена сімї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Судом встановлено, що позивач є власником будинку №68 по вул.Литовській у м.Краматорську Донецької області на підставі свідоцтва про право власності у порядку спадкування, виданого державним нотаріусом 3-ої Краматорської Державної нотаріальної контори 14.06.1996 року за реєстровим номером №1465.

У вказаному будинку зареєстровані позивач, ОСОБА_1, його дружина, ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, сини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, невістка - відповідачка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 та онука ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, що підтверджується довідкою про склад сімї та реєстрацію.

Таким чином, відповідачка та її донька, зареєстровані у будинку на праві членів сімї позивача.

У судовому засіданні встановлено та визнано сторонами, що відповідачка з дитиною не мешкають у будинку з лютого 2014 року. Позивач не чинив перешкод у користуванні будинком відповідачкою. Відповідачка не заперечувала, що вона виїхала з будинку добровільно, на даний час мешкає за іншою адресою, її речей та речей дитини у будинку немає.

При таких обставинах, суд вважає доведеними доводи позивача про те, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням - будинком №68 по вул. Литовська у м.Краматорську Донецької області та в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до ч.4 ст.29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає.

Частиною 2 статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що діти - члени сім'ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

У судовому засіданні встановлено, що малолітня ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, зареєстрована у ІНФОРМАЦІЯ_9 на праві члена сімї власника будинку. Разом з нею у будинку зареєстрований також її батько, ОСОБА_5.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що визнання ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суперечить інтересам малолітньої дитини, порушує її права на житло, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 60, 213-215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №68 по вулиці Литовській у місті Краматорську Донецької області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Державного бюджету України витрати по сплаті судового збору у сумі 551 грн. 20 коп. (пятсот пятдесят одна грн. 20 коп.).

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду подається в Апеляційний суд Донецької області через Краматорський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя: