Справа № 628/3025/15-ц
Провадження 2/646/1489/2016
ЧЕРВОНОЗАВОДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.16 року м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Салайчук С.М.,

за участі секретаря Сімоненко К.Ю.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" Регіональне відділення в м.Харкові, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" про визнання недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом, який уточнили в ході судового розгляду, та просили визнати недійсним договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, укладений між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в частині купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором № СМ-SМЕ-709/131/2008 від 11.04.2008 року. В іншій частині за заявою представника позивачів позовні вимоги залишені без розгляду.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що 12.11.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким у звязку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 12.11.2010 р. між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, укладеними між клієнтом та боржниками/третіми особами, сторони домовились про наступне: клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно.

Загальна сума заборгованості за кредитними договорами, що входять до кредитного портфелю на дату набрання чинності, складає 69 807 200,23 доларів США, 65 037 456,47 грн., 5750152,47 швейцарських франків, 910 106,03 євро.

Вважають, що договір купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, договір про відступлення права вимоги від 12.11.2010 року мають бути визнані судом недійсними з наступних підстав.

У договорі купівлі-продажу кредитного портфелю від 12.11.2010 року, договорі про відступлення права вимоги від 12.11.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_3 за реєстровим № 8893 встановлено, що вони укладені між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ПАТ «ОТП Банк» керуючись наданими правами і повноваженнями їх Статутами.

Відповідно до п.1.1. ст.1. Статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна» встановлено, що єдиним засновником (учасником) цього Товариства є Закрите акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна» юридична особа, зареєстрована відповідно до законодавства Угорщини, що знаходиться за адресою: 1066, Будапешт-Угорщина, вулиця Можар, 8.

Згідно п.13.8. ст.13 Статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна» директор цього Товариства має право діяти без довіреності виступати від імені Товариства, укладати договори та інші угоди, здійснювати інші юридичні дії, сума яких не перевищує 500 000 грн. чи еквівалент у будь-якій валюті згідно матрицею/таблицею рішень.

Пунктом 5.1. ст. 5 Статуту ТОВ «ОТП Факторинг Україна» встановлено, що за куплений кредитний портфель ТОВ «ОТП Факторинг Україна» має сплатити ПАТ «ОТП Банк» винагороду у розмірі 395125507,95 грн.

Згідно оспорюваних договорів від 12.11.2010 року при їх укладенні Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» виступало в особі директора ОСОБА_4, який діяв на підставі Статуту.

Тобто, директор ТОВ «ОТП Факторинг Україна» ОСОБА_5, діючи на підставі Статуту при укладення вказаних договорів, перевищив свої повноваження, передбачені статутом Товариства, укладав договори, сума яких перевищує 500 000 грн. чи еквівалент у будь-якій валюті згідно матрицею/таблицею рішень.

Відступлення права вимоги відбулось незаконно, оскільки відповідно до пункту 1 розпорядження Держфінпослуг від 03.04.2009 №231 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 квітня 2009 року за №373/16389 (вказані положення діяли на момент укладення договору) до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів)1) фінансування клієнтів - суб'єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги 2) набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників - суб'єктів господарювання за договором, на якому базується таке відступлення 3)отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, утому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення.

Таким чином, розпорядженням передбачено, що фінансова послуга з факторингу, зокрема, полягає у набутті відступленого права грошової вимоги до боржників, які є суб'єктами господарювання. А кошти за трьома кредитними договорами було надано позичальнику ОСОБА_6, яка є фізичною особою, з метою задоволення власних споживчих потреб, не пов'язаних зі здійсненням підприємницької діяльності.

Тож, укладання небанківською фінансовою установою (фактором) договору факторингу, яким передбачено набуття фактором права вимоги до боржника - фізичної особи є порушенням вимог підпункту 2 пункту 12 зазначеного вище розпорядження. Наведена позиція підтверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 27.05.2013 року, вих. №3772/16-12 .

Відповідач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» не проінформував про те, на яку суму він купив кредитний портфель та в якій валюті. В порушення вимог ст.629 Цивільного кодексу України відповідач не уклав договору про погашення заборгованості.

ТОВ «ОТП Факторинг Україна» здійснює валютні операції без ліцензії, тому не мав права на укладення договору купівлі-продажу кредитного портфеля.

Також, ПАТ «ОТП Банк» при укладенні зазначених договорів було порушено норми чинного законодавства, що стосуються зберігання банківської таємниці, оскільки відповідач ПАТ «ОТП Банк» розголосив відомості про нього й третій особі - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», однак такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку встановлених Законом України «Про банки і банківську діяльність», письмової згоди на розголошення таких відомостей надано не було, а тому з врахуванням норм чинного законодавства у ПАТ «ОТП Банк» не було передбачено законодавчо можливість розголошувати інформацію, що містить банківську таємницю без згоди її власника іншим підприємствам, установам, організаціям, які уклали з таким банком договір про відступлення права вимоги до клієнта, в даному випадку позивача.

ТОВ «ОТП Факторинг України» не відкрило позивачу валютний поточний рахунок для здійснення погашення за кредитним договором та не надало ліцензій відповідно до вимог Декрету КМУ, підтверджуючих можливість приймання платежів в іноземній валюті на території України, що у свою чергу призводить до неможливості виконання позивачем своїх обов'язків за кредитним договором.

Позивачі в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити.

Представник ТОВ «ОТП Факторинг Україна» надав до суду заперечення, що знаходяться в матеріалах справи, в яких просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового засідання та дослідивши надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Встановлено, що 12.11.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги, згідно з яким у звязку з укладенням договору купівлі-продажу кредитного портфелю № б/н від 12.11.2010 р. між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, що забезпечений іпотекою/заставою за договорами іпотеки/застави, перелік яких міститься в Додатку № 1 до даного договору, укладеними між клієнтом та боржниками/третіми особами, сторони домовились про наступне: клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно.

Загальна сума заборгованості за кредитними договорами, що входять до кредитного портфелю на дату набрання чинності, складає 69 807 200,23 доларів США, 65 037 456,47 грн., 5750152,47 швейцарських франків, 910 106,03 євро.

Відповідно до ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з п.1.9.1. кредитного договору банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у визначеній банком частині у випадках невиконання позичальником та/або поручителем своїх боргових та інших зобовязань за цим договором та/або умов договору поруки. При цьому виконання боргових зобовязань повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання ним відповідної вимоги.

Крім того, відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобовязується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

П.1.1.1. Договору про відступлення права вимоги, укладеного 12 листопада 2010 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (фактор) та ПАТ «ОТП Банк» (клієнт) встановлено, що у звязку із укладенням Договору купівлі-продажу кредитного портфелю від 12 листопада 2010 року між фактором та клієнтом, за яким клієнт передав фактору права вимоги за кредитними договорами, забезпеченими іпотекою або заставою, клієнт передає та відступає фактору сукупність прав, належних клієнту за договорами забезпечення, включаючи, але не обмежуючись, правом звертати стягнення на заставлене майно.(а.с.70).

Застереженням № 2 до цього пункту визначено, що у разі, якщо у звязку із невиконанням боржником або заставодавцем зобовязань за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів та погашення кредиту, клієнтом було вручено/направлено боржнику/заставодавцю письмову вимогу про усунення порушення, яка містить стислий зміст порушених зобовязань, вимогу про виконання порушеного зобовязання та попередження про звернення стягнення на предмет застави, у разі невиконання цієї вимоги, до фактора переходять усі права клієнта, що виникли у клієнта у звязку із врученням/направленням такої письмової вимоги про усунення порушень (включаючи, але не виключно, право звернення стягнення на предмет застави).

Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобовязаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні вказана грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також фактор, якому має бути здійснений платіж.

Ч.2. цієї статті передбачено право боржника вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові насправді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обовязку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обовязку перед ним.

Таким чином, недотримання умов повідомлення боржника про відступлення прав за договором на користь фактора та ненадання доказів такого відступлення не позбавляє боржника обовязку виконати грошове зобовязання, а лише дає йому право здійснити платіж клієнтові.

Крім того, законодавством України не встановлено будь-яких обмежень щодо суми та термінів надання кредиту в іноземній валюті, а відтак надання кредиту в іноземній валюті банком за умови наявності у нього банківської ліцензії та письмового дозволу Національного Банку України є правомірним.

Так, згідно зі ст.99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу та будь-яких обмежень щодо можливості використання в України іноземної валюти. Таких обмежень не міститься і в ст.192 ЦК України, яка вказує, що іноземна валюта може використовуватись в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Отже, банк, як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.19 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську ліцензію та відповідний письмовий дозвіл на здійснення операцій з валютними цінностями, який є генеральною ліцензією на валютні операції, має право здійснювати операції з надання кредитів в іноземній валюті (п.2 ст.5 Декрету Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання та валютного контролю»).

Щодо вимог п.п.«в» п.4 ст.5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії на надання і одержання резидентами кредитів в іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то на даний час законодавством України не встановлено межі термінів і сум надання або одержання кредитів в іноземній валюті, у звязку з чим ця норма застосуванню не підлягає.

Крім того, договір купівлі-продажу кредитного портфелю між ПАТ "ОТП Банк" та ТОВ "ОТП Факторинг України" було укладено 12 листопада 2010 року, позивач звернувся з позовом про визнання зазначеного договору недійсним лише у серпні 2015 року.

Враховуючи викладене, позовні вимоги не ґрунтуються на законі, а тому задоволенню не підлягають. Інші доводи позивача, викладені в позовній заяві і наведені представником в судовому засіданні, таких висновків суду не спростовують.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 99 Конституції України, ст. 10 ЦПК України, ст. ст. 192, 628, 629, 1077, 1082 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про банки і банківську діяльність», суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" Регіональне відділення в м.Харкові, Товариства з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг України" про визнання недійсним договору купівлі-продажу кредитного портфелю відмовити.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.М. Салайчук