У Х В А Л А

іменем україни

18 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Дербенцевої Т. П., Попович О. В.,

Остапчука Д. О., Савченко В. О.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), посилаючись на неналежне виконання ОСОБА_3 умов кредитного договору від 03 листопада 2005 року № DNP0AK00330098, звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути з відповідача 162 707 грн 37 коп. заборгованості за вказаним договором та судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 54 920 грн 26 коп. заборгованості за кредитом, 105 407 грн 85 коп. відсотків, 2 209 грн 20 коп. комісії, 170 грн 06 коп. пені та 1 627 грн 07 коп. судового збору.

Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У касаційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ухвалене у справі рішення апеляційного суду просить скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що позичальник належним чином не виконував умови кредитного договору, тому позивач має право на повернення кредиту з урахуванням процентів за користування ним, комісії та пені.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що позивачем пропущено строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, оскільки з моменту ухвалення 20 жовтня 2011 року рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки до моменту звернення до суду з даним позовом - 28 січня 2015 року пройшло більше трьох років.

Проте з такими висновками апеляційного суду повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 03 листопада 2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (далі - ЗАТ КБ «ПриватБанк»), правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № DNP0AK00330098, згідно з умовами якого банк надав останньому кредит у розмірі 87 669 грн, із кінцевим терміном повернення до 03 листопада 2010 року, а позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, що встановлені вказаним договором.

Згідно з п. 3.4 кредитного договору нарахування відсотків здійснюється починаючи з дати списання коштів із кредитного рахунку до дати повного погашення кредиту. Повне погашення відсотків здійснюється не пізніше дня повного погашення суми кредиту.

Заочним рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2011 року у справі № 2-5877/11 у рахунок погашення 164 193 грн 44 коп. заборгованості за кредитним договором від 03 листопада 2005 року № DNP0AK00330098 звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль ПАЗ, модель 32051 СПГ, 2005 року випуску, кузов/шасі НОМЕР_1, д. н. з. НОМЕР_2 (а. с. 35-36).

Згідно зі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Обґрунтовуючи підстави позову, ПАТ КБ «ПриватБанк» посилалось на те, що внаслідок неналежного виконання позичальником умов кредитного договору станом на 23 грудня 2014 року утворилась заборгованість у розмірі 162 707 грн 37 коп., яка складається із: 54 920 грн 26 коп. заборгованості за кредитом, 105 407 грн 85 коп. заборгованості за процентами за користування кредитом, 2 209 грн 20 коп. заборгованості з комісії за користування кредитом та 170 грн 06 коп. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, яку позивач і просив стягнути на свою користь з відповідача.

За змістом ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов᾽язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Підстави припинення зобов'язання передбачені ст. ст. 599-601, 604-609 ЦК України. Зокрема, згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У той же час, вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності, на порушення приписів ст. ст. 212, 303 ЦПК України апеляційний суд не з'ясував, чи зарахована сума від реалізації автомобіля у розмірі 8 тис. грн у суму заборгованості, яка зазначена у позові; належної оцінки наданому позивачем розрахунку кредитної заборгованості не надав; не з'ясував, за який період вона виникла, з яких складових частин складається; не з'ясував періоду стягнення процентів за користування коштами та пені.

Встановлення зазначених обставин має значення для вирішення спору в цілому, оскільки у разі, коли сума від реалізації заставного автомобіля не покрила розмір заборгованості, у рахунок погашення якої звернуто стягнення на вказаний автомобіль, то в силу вимог ст. 599 ЦК Українизобов'язання за кредитним договором не припинилося і кредитор не позбавлений права вимагати покладення на позичальника відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, зокрема, стягнення процентів за користування коштами до їх повернення поза межами періоду, у рахунок погашення якого було звернуто стягнення на предмет застави рішенням у іншій справі, та пені.

Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права.

Отже, стягнення пені обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

З огляду на таке висновки апеляційного суду про відмову в задоволенні позову у зв'язку з пропуском строку позовної давності за всіма складовими заборгованості є передчасними.

Порушення апеляційним судом при розгляді справи норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для її правильного вирішення, тому ухвалене у справі рішення апеляційного суду не може вважатись законним і обґрунтованим та в силу вимог ст. 338 ЦПК України підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Попович

В.О. Савченко