Провадження № 2/127/5717/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді: Овсюк Є.М.,

при секретарі Олійник І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 Вінницької державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 Вінницької державної нотаріальної контори про зобовязання вчинити певні дії.

Позовна заява мотивована тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №940 від 21.04.2016 року позивачеві у приватну власність була передана квартира АДРЕСА_1, на підтвердження чого в подальшому було видано свідоцтво про право власності на дане житло. Право власності на вищевказане майно підлягає державній реєстрації відповідно до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у редакції, що діє з 01.01.2016 р. в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Проте, Позивачеві здійснити державну реєстрацію права власності не вдалось з огляду на наступне. 13.04.1998 року до ОСОБА_2 Вінницької державної нотаріальної контори надійшло повідомлення судового виконавця Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.04.1998 року №И-5-Л з вимогою надати відомості щодо укладених або оформлюваних угодах стосовно громадянина ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, та у разі наявності, не виконувати жодних операцій щодо них. На підставі даного повідомлення до Реєстру для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, і реєстрації зняття таких заборон та арештів, було внесено запис про накладення заборони відчуження. При створенні електронних реєстрів Міністерства юстиції України до електронного реєстру «Феміда» було внесено відомості про арешт на вищевказану квартиру на ім'я ОСОБА_3, який в подальшому було передано до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна, який на даний час є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З вищевказаної причини на приватизовану Позивачем квартиру було накладено арешт, і зареєструвати своє право власності Позивач не може. Наведене змусило позивача звернутись до суду з даним позовом.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_2 Вінницької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 в судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, оглянувши матеріали цивільної справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно свідоцтва про право власності на житло від 21.01.2016 року на підставі рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №940 від 21.04.2016 року квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_1.

В ході розгляду справи було встановлено, що позивач ОСОБА_1 не може здійснити державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2, оскільки 13.04.1998 року до ОСОБА_2 Вінницької державної нотаріальної контори надійшло повідомлення судового виконавця Ленінського районного суду м. Вінниці від 07.04.1998 року №И-5-Л з вимогою надати відомості щодо укладених або оформлюваних угодах стосовно громадянина ОСОБА_3, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, та у разі наявності, не виконувати жодних операцій щодо них. На підставі даного повідомлення до Реєстру для реєстрації заборон відчуження нерухомого та рухомого майна, і реєстрації зняття таких заборон та арештів, було внесено запис про накладення заборони відчуження. При створенні електронних реєстрів Міністерства юстиції України до електронного реєстру «Феміда» було внесено відомості про арешт на вищевказану квартиру на ім'я ОСОБА_3, який в подальшому було передано до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єкті нерухомого майна, який на даний час є складовою Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Зважаючи на наведені обставини, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1, слід задовольнити, оскільки вони є підставними та обґрунтованими.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 317, 319 ЦК України, ст.ст.10, 60, 81, 88, 213-218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобовязати ОСОБА_2 Вінницьку державну нотаріальну контору вчинити дії щодо зняття обтяження із квартири АДРЕСА_3 шляхом знесення запису про припинення обтяження у виді арешту стосовно вказаної квартири.

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області протягом 10 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги.

Суддя: