пСправа № 630/720/15-ц
10 березня 2016 року м.Люботин
Люботинський міський суд Харківської області у складі головуючого Зінченка О.В., за участю секретаря судового засідання Тімченко Ю.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Люботин цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не з'явився, в уточненій позовній заяві зазначив, що в разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення.
Відповідач подала до суду заяву від 22.02.2016 р., в якій просила відкласти судове засідання, призначене на 23.02.2016 р. в зв'язку з необхідністю мирного вирішення спору, однак в судове засідання 10.03.2016 р. не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, жодних заяв чи клопотань до суду не подала.
Виходячи з викладеного, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку.
Під час розгляду справи судом встановлено наступне.
10 квітня 2008 року між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № б/н (далі по тексту - Договір), згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 6.5 Умов та правил надання банківських послуг, що є додатком до договору, Позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитратами платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором.
Позивач вказує, що відповідач має заборгованість за кредитним договором станом на 29.09.2015 р. у розмірі 104527,21 грн. та яка складається з:
- заборгованості за кредитом - 7118,85 грн.;
- заборгованості за пенею та комісією - 4484,97 грн.;
Згідно зі статтями 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові від 23 вересня 2015 року по справі № 6-1206цс15, який є обов'язковим для застосування згідно вимог ст. 360-7 ЦПК України, виходячи із системного аналізу ст.ст. 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору слід дійти висновку про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносини сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання й не позбавляє права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України.
Судом не заперечується, що позивач має право на нарахування платежів на суму заборгованості, нарахування яких передбачено договором та ЦК України, після прийняття рішення про стягнення заборгованості.
Поряд із цим, таке нарахування, згідно правового висновку ВС України, можливе лише у разі невиконання судового рішення. Тобто у даному випадку позивач має довести, що рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.05.2012 р. не виконано на теперішній час.
Разом із тим, позивач відповідних належних та допустимих доказів не надав, що позбавляє суд можливості встановити правомірність нарахування процентів, пені та штрафів на суму заборгованості після прийняття даного рішення.
Судом було визнано явку представника позивача до суду обов'язковою для надання пояснень та обґрунтування заявлених вимог, однак представник позивача в судові засідання не з'явився, правом надати суду пояснення та подати докази на їх підтвердження не скористався, тому суд розглянув справу на підставі наявних в ній доказів.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити.
Керуючись ст.ст. 88, 208, 209, 213-215, 223-226, 233 294, 296 ЦПК України, суд
В задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.
На заочне рішення відповідачем протягом 10 днів, з моменту отримання копії рішення, до Люботинського міського суду Харківської області може бути подана письмова заява про його перегляд.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Харківської області через Люботинський міський суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.В. Зінченко