Справа № 161/4919/16-ц
Провадження № 2-п/161/283/16
У Х В А Л А

16 листопада 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

при секретарі Царюк Н.М.,

з участю представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу за позовною заявою ПАТ «БМ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за заявою ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду,

В С Т А Н О В И В :

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2016 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ БМ «Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, позовні вимоги задоволено повністю.

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення. В обґрунтування заяви посилається на те, що заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2016 року ухваленим у цивільній справі за позовною заявою ПАТ БМ «Банк» до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором, позовні вимоги задоволено повністю.

Заявник наголошує, що він повідомляв суд про неможливість бути присутнім в судовому засіданні. Через канцелярію суду 27 липня 2016 року ним подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи, на підставі його перебування на час розгляду справи в Києві у звязку з лікуванням, що підтверджувалося випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого. Зазначає, що він не мав можливості надати усні та письмові заперечення та інформацію щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог позивача.

Просить суд скасувати заочне рішення від 27 липня 2016 року та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник заявника в судовому засіданні підтримав заяву з підстав у ній викладених, просив заяву задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволеня заяви про перегляд заочного рішення зокрема, з підстав, викладених в заяві про правове обгрунтування позовних вимог, просив відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 231 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Судом при розгляді заяви встановлено, що ухвалою про відкриття провадження від 14 квітня 2016 року справу було призначено до судового розгляду на 16.40 годин 24 травня 2016 року (а.с. 35). На адресу відповідача ОСОБА_2 було направлено повідомлення про дату, час і місце судового розгляду справи (а.с. 36), однак до суду повернувся конверт з відміткою Укрпошти про причини невручення «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 37).

24 травня 2016 року відповідач ОСОБА_2 всудове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від нього до суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі.

Розгляд справи судом було відкладено на 12.00 годин 27 липня 2016 року. Про дату, час і місце судового розгляду справи відповідач, ОСОБА_2 був повідомлений належним чином (а.с. 41), що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення (а.с. 42).

27 липня 2016 року відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про причини своєї неявки до суду не повідомляв, від ньогодо суду не надходило заяви про розгляд справи без його участі.

Таким чином, враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст. 169 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважав за можливе розглянути справу за відсутності відповідача. А тому, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод щодо права на справедливий судовий розгляд, вимог ЦПК України щодо строків розгляду цивільних справ, суд зі згоди представника позивача ухвалив рішення при заочному розгляді справи.

Також судом встановлено, і це вбачається із змісту заяви про перегляд заочного рішення, що заявник зазначає про те, що 27 липня 2016 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи, на підставі його перебування на час розгляду справи в Києві у звязку з лікуванням. При цьому, судом достовірно встановлено, що вказане клопотання було передане судді 27 липня 2016 року о 15.00 годин, тобто вже після закінчення розгляду справи. Так як судове засідання було призначене на 12.00 годин 27 липня 2016 року.

Приймаючи до уваги, що станом на 12.00 годин 27 липня 2016 року суд не мав можливості належним чином дослідити клопотання ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи, суд вважає за необхідне надати правову оцінку вказаному клопотанню при розгляді заяви про перегляд заочного рішення. Оскільки заявник як на підставу для скасування заочного рішення суду вказує на факт подання клопотання про відкладення розгляду справи та поважність його неявки в судове засідання.

Як вбачається із змісту заяви про перегляд заочного рішення, що заявник вказує, що 27 липня 2016 року ним було подано клопотання про відкладення розгляду цивільної справи, на підставі його перебування на час розгляду справи в Києві у звязку з лікуванням. Однак, зазначена обставина не відповідає дійсності, оскільки працівником Луцького міськрайонного суду Волинської області було встановлено особу, яка подала до суду вказане клопотання адвокат ОСОБА_1

При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_2 ще 30 травня 2016 року (а.с. 42) було відомо про судове засідання, яке призначено на 12.00 годин 27 липня 2016 року. А також на те, що саме клопотання про відкладення розгляду справи датоване 22 липня 2016 року, однак до суду було подане лише 27 липня 2016 року. Крім того, суду незрозуміло, на підставі чого адвокат ОСОБА_1 звертається до суду з заявами від імені ОСОБА_2, та чому за наявності відповідних повноважень ОСОБА_1 не зявився в судове засідання, про яке йому було достовірно відомо.

Також судом встановлено, що як на підставу для скасування заочного рішення суду заявник вказує на поважність причин його неявки в судове засідання, призначене на 12.00 годин 27 липня 2016 року. А саме його перебуванням на час розгляду справи в Києві у звязку з лікуванням, що підтверджувалося випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого.

Однак, судом достовірно встановлено, і це вбачається із змісту виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 196 ОСОБА_2, що ОСОБА_2 перебував у стаціонарі з 03 березня 2014 року по 20 березня 2014 року. При цьому, сама виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 196 датована 20 березня 2014 року, тобто більше ніж за два роки до судового засідання, яке було призначене на 12.00 годин 27 липня 2016 року. Вказані дії суд розцінює виключно як намагання ввести суд в оману та призвести до затягування розгляду справи.

Таким чином, суд визнає причини неявки відповідача ОСОБА_2 в судове засідання, яке було призначене на 12.00 годин 27 липня 2016 року неповажними.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, в судове засідання не зявився. Відповідач не був позбавлений можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у справі. Однак небажання надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, давало суду право при ухваленні рішення при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Крім того, заявник в заяві про перегляд заочного рішення суду взагалі не зазначив доказів, як в подальшому не надав їх, які б мали істотне значення для правильного вирішення справи. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про залишення заяви ОСОБА_2 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 231, 232 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 липня 2016 року ухваленого у цивільній справі за позовною заявою ПАТ «БМ БАНК» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В. Ковтуненко

Ухвала в повному обємі складена

23 листопада 2016 року.