солом`янський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі судді Кицюк В.С.,

за участю секретаря Піддубняк І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві про примусове проникнення до житла, -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до ст.376 ЦПК України питання по примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи за поданням державного виконавця.

06.05.2015 старший державний виконавець відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кукурічко Л.І. (далі - ВДВС) звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до приватного будинку АДРЕСА_2, частина земельної ділянки, на якій він знаходиться, належить боржнику ОСОБА_2, та в якому останній зареєстрований та проживає, з метою опису й арешту майна боржника, з подальшою реалізацією для виконання рішення суду в примусовому порядку (а.с.2)

07.05.2015 відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями відбулося визначення судді з розгляду даного подання та 08.05.2015 матеріали справи передані головуючому для розгляду (а.с.1)

Частиною 2 статті 376 ЦПК України передбачено, що суд негайно розглядає вищезазначене подання без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Враховуючи скорочені терміни розгляду справ зазначеної категорії, судом було вчинено дії, спрямовані на повідомлення державного виконавця про час розгляду його подання.

Так, як вбачається з матеріалів справи секретарем 08.08.2015 о 09.45 було повідомлено державного виконавця про час та місце розгляду справи (а.с.62)

Проте, на виконання вищезазначених положень закону державний виконавець в судове засідання не з`явився, незважаючи на його повідомлення судом про час розгляду подання на зазначений в поданні номер телефону. Зважаючи на скорочені терміни розгляду подань в порядку ст.376 ЦПК України та відсутність заборони НЕ розглядати справу за викладених обставин, суд розглянув подання без державного виконавця на підставі наявних доказів, оскільки ЦПК України не передбачені випадки обов`язкової участі останнього, який розпорядившись своїм правом неявки в суд погодився на вирішення справи на підставі поданих ним доказів.

08.05.2015 ухвалою суду задоволено вищезазначене подання, зокрема, судом проаналізовані подані державним виконавцем документи зведеного виконавчого провадження, наявність права власності у боржника на 1/10 частину земельної ділянки, на якій знаходиться будинок, у проникнення до якого порушене питання, та головне - дані адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в м. Києві про реєстрацію і проживання саме за цією адресою боржника. Відтак суд прийшов до обґрунтованого припущення, що за адресою зареєстрованого проживання боржника можуть знаходитися речі/майно для його подальшого опису і здійснення примусового виконання рішень судів, які набрали законної сили. Тим більше, в матеріалах справи вже була наявна ухвала Солом`янського районного суду м. Києва про тимчасове обмеження даного боржника у праві виїзду за межі України внаслідок умисного ухилення від виконання рішення суду (а.с.64)

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 11 вересня 2014 року було встановлено, що боржник ОСОБА_2 умисно ухиляється від виконання рішень судів в межах даного зведеного виконавчого провадження, у зв`язку з чим його було обмежено у праві виїзду за межі України до виконання ним зведеного виконавчого провадження і погашення заборгованості на суму 2037149,79 грн. (а.с.49)

11.01.2016 ухвалою Апеляційного суду м. Києва скасована ухвала районного суду за апеляційною скаргою представника боржника, при цьому суд послався на те, що нібито державний виконавець, який ухвалу суду не оскаржував, не був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що призвело до порушення процесуального закону, і вказано, що саме на цьому він акцентує увагу апеляційної інстанції.

В той же час, із апеляційною скаргою державний виконавець не звертався, з рішенням районного суду погодився.

Крім того, апеляційний суд зазначив, що згідно матеріалів справи за боржником зареєстрована лише 1/10 частина земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2, а не частка будинку за цією адресою. Саме ці обставини слід з`ясувати районному суду під час нового розгляду подання і перевірити обставини знаходження за даної адресою боржника та його майна (а.с.114)

26.01.2016 судом було отримано відповідні матеріали даної цивільної справи на направлено судові виклики-повідомлення державному виконавцеві, отримані ним завчасно (а.с.125)

Зважаючи на імперативні положення ст.376 ЦПК України, якими не передбачена необхідність відкладення розгляду справи зазначеної категорії при умові підтвердження належного повідомлення державного виконавця, суд розглядає справу на підставі наявних матеріалів справи.

Статтею 30 Конституції України закріплено принцип недоторканості житла, відповідно до якого не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку не інакше як за вмотивованим рішенням суду. Гарантією реалізації цього принципу є в тому числі встановлений ст.376 ЦПК України процесуальний порядок вирішення питання про примусове проникнення до житла.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх в добровільному порядку визначає Закон України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що державний виконавець при здійсненні виконавчого провадження має, зокрема, право: безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, при необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку, опечатувати ці приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в порядку, встановленому законодавством; звертатися до суду з поданням постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення.

Судом достовірно встановлено, що в процесі здійснення виконавчих дій в рамках зведеного виконавчого провадження №42501671 по примусовому виконанню рішень Солом`янського районного суду м. Києва на підставі виконавчих листів №2-4455/13 від 05.12.2013 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 46170,78 грн., №2-2148/14 від 04.08.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 заборгованості в сумі 64850,00 грн. та 648,50 грн., №2-3730/12 від 29.07.2014 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості в сумі 1916897,83 грн. (а.с.10-11, 20-21, 22, 25-26, 27, 30-31, 32) державним виконавцем було здійснено виходи за адресою реєстрації боржника ОСОБА_2: АДРЕСА_2, проте доступу державному виконавцю до будинку надано не було, про що було 22.05.2014 року, 26.09.2014 року, 30.09.2014 року, 16.10.2014 року, 10.11.2014 року, 20.03.2015 року, 26.03.2015 року складено відповідні акти (а.с.41, 50, 51, 53, 58, 61)

Такі дії мешканців будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, унеможливлюють примусове виконання вищезазначених виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_2 на користь стягувачів заборгованості на загальну суму 2028567,11 грн.

З матеріалів подання вбачається, що постанови про відкриття виконавчих проваджень згідно ч.1 ст.31 Закону України «Про виконавче провадження» направлялися боржнику на адресу, зазначену у виконавчих документах, рекомендованими листами (а.с.11-13)

Також державним виконавцем неодноразово направлялися виклики боржнику на адресу його реєстрації (АДРЕСА_2) і на іншу адресу, де він міг проживати і де могло знаходитися належне йому майно (АДРЕСА_1) із необхідністю з`явитися у ВДВС (а.с.37, 56, 57)

22.01.2014 року державним виконавцем в рамках вищезазначеного зведеного виконавчого провадження винесена постанова про арешт боржника та оголошення заборони його відчуження (а.с.15)

22.01.2015 року державним виконавцем також винесена постанова про арешт коштів боржника (а.с.34)

Проте в ході виконавчого провадження проведеними заходами державним виконавцем з`ясовано, що відомості щодо сум доходу, нарахованого (сплаченого) податковим агентом на користь платників податку та сум, утриманого з них податку в ДРФО в ДПС України відсутні, як і відсутня інформація щодо реєстрації на праві власності за боржником рухомого майна та володіння цінними паперами, згідно даних УДАІ та Національній комісії з цінних паперів та фондового ринку (а.с.38, 39, 40, 42, 43)

В Пенсійному фонді України відсутня інформація про осіб-боржників, які отримують пенсію, та які працюють за трудовим договором, про останнє місце роботи.

Згідно з даними Реєстру прав власності на нерухоме майно станом на 13.03.2014 року інформація про реєстрацію права власності на ім`я боржника відсутня (а.с.46)

Згідно з Реєстру іпотек за боржником зареєстрована квартира АДРЕСА_1, іпотекодержателем є ПАТ «УкрСиббанк». Проте, стверджує державний виконавець, Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року введено заборону на примусове стягнення (відчуження) майна, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті, що виключає можливість звернення стягнення на це майно (а.с.47)

Згідно відповіді Державного агентства земельних ресурсів України, за боржником по справі на праві власності зареєстрована 1/10 частина земельної ділянки по АДРЕСА_2 (а.с.47, 59)

Суд акцентує увагу державного виконавця та окремо боржника на тому, що зазначена обставина була також встановлена судом під час розгляду справи 08 травня 2015 року та знайшла своє відображення в мотивувальній частині рішення суду (а.с.64)

В той же час, представник боржника, оскаржуючи ухвалу суду про примусове проникнення до житла, зазначила, що за даною адресою не може бути наявним майно боржника, оскільки він перебуває у Київському СІЗО в рамках кримінального провадження, при цьому, звинувачуючи що суд достовірно знав про це.

Так, згідно копії ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 11 квітня 2015 року боржнику, який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, обрано запобіжний захід у виді триманні під вартою в Київському СІЗО (а.с.78)

Також судом зазначено, що боржник з 31.10.2014 перебуває в розшуку, а з 10 квітня 2015 року - його затримано (а.с.77)

Суд акцентує увагу боржника на неприпустимість висновків про достовірність наявної такої інформації у суду на час розгляду даного подання, оскільки матеріали справи такої інформації на час постановлення відповідної ухвали 08.05.2015 не містили. Перевіряти ж всіх боржників, щодо яких суд отримує подання державних виконавців в порядку виконання рішень по цивільним справам, не передбачається нормами діючого цивільно-процесуального закону і виходить за межі принципу диспозитивності цивільного процесу.

На підставі викладеного, з урахуванням отриманої судом інформації вже після постановлення ухвали 08 травня 2015 року про те, що боржник не проживає за адресою своєї реєстрації, суд підстав для задоволення подання не вбачає.

На підставі викладено, керуючись ст. 376 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні подання старшого державного виконавця відділу державної виконавчої служби Солом`янського районного управління юстиції в м. Києві Кукурічко Л.І., - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м.Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: В.С. Кицюк