УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Гончара В.П., Дербенцевої Т.П.,

Остапчука Д.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за касаційною скаргою Чорної СвітланиАндріївни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року та рішення апеляційного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулось до суду з указаним позовом.

Зазначало, що 09 червня 2008 року між банком та ОСОБА_3 укладено кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 41 000,00 дол. США із сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення - 08 червня 2033 року.

З метою забезпечення кредитних зобов'язань 09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1-895/06-034-327, згідно якого остання зобов'язалась перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором кредиту від 09 червня 2008 року.

09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_5 укладено договір поруки № 2‑895/06‑034‑327, за умовами якого ОСОБА_5 зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником умов кредитного договору від 09 червня 2008 року.

Внаслідок неналежного виконання позичальником кредитних зобов'язань утворилась заборгованість у розмірі 72 808,87 дол. США, яку банк просив стягнути з відповідачів на свою користь.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року у позові ПАТ «Укрсоцбанк» відмовлено. Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 березня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення про відмову у позові.

У касаційній скарзі Чорна С.А., яка діє від імені ПАТ «Укрсоцбанк», посилаючись на невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що останній черговий щомісячний платіж згідно умов кредитного договору від 09 червня 2008 року ОСОБА_3 здійснено 10 листопада 2008 року, а останній платіж по відсотках - 13 лютого 2009 року, з позовом до суду банк звернувся 27 грудня 2013 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності, поважність причин такого пропуску позивачем не наведено.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у позові, виходив із того, що висновки суду щодо пропуску строку позовної давності не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки сторони досягли згоди та уклали договір, в якому передбачили, що у разі невиконання позичальником обов'язків щодо своєчасного та належного погашення кредиту та відсотків за його користування протягом більше 90 календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі. Оскільки боржник не виконав взяті на себе зобов'язання згідно умов кредитного договору, право вимоги у позичальника щодо погашення кредиту у повному обсязі, сплати відсотків за фактичний час його використання та відповідні штрафні санкції виникло у позивача з 15 травня 2009 року, тобто з цього часу почався перебіг позовної давності, в межах якої позивач мав право звернутися до суду за захистом свого порушеного права. Однак банк звернувся до суду з вимогою про стягнення заборгованості лише 27 грудня 2013 року, причини поважності пропуску цього строку позивачем не наведено.

Судами встановлено, що 09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 укладено кредитний договір № 895/06-034-327, за умовами якого останньому надано кредит у розмірі 41 000,00 дол. США із сплатою 13,5 % річних та кінцевим терміном повернення - 08 червня 2033 року.

З метою забезпечення кредитних зобов'язань 09 червня 2008 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3, ОСОБА_4 укладено договір поруки № 1-895/06-034-327, за умовами якого ОСОБА_4 зобов'язалась у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником зобов'язань щодо повернення суми кредиту.

09 червня 2008 року між банком, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 укладено договір поруки № 2-895/06-034-327, за умовами якого останній зобов'язався у повному обсязі солідарно відповідати перед кредитором за невиконання позичальником кредитних зобов'язань.

За умовами кредитного договору погашення кредиту здійснюється позичальником частинами - ануїтентними платежами.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за кредитним договором від 09 червня 2008 року належним чином не виконував. Останній платіж за кредитом він здійснив 11 листопада 2008 року, а по сплаті відсотків - 13 лютого 2009 року.

Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Статтею 257 ЦК України загальну позовну давність встановлено тривалістю у три роки.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно зі ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Пунктом 4.5 кредитного договору передбачено, що у разі невиконання (неналежного виконання) позичальником обов'язків, визначених п. п. 3.3.7, 3.3.8 цього договору, протягом більше, ніж 90 (дев'яносто) календарних днів, строк користування кредитом вважається таким, що сплив, та, відповідно, позичальник зобов'язаний протягом одного робочого дня погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту та нараховані штрафні санкції (штраф, пеню).

Ухвалюючи рішення про відмову у позові, апеляційний суд правильно визначився із характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягала застосуванню, дійшов обґрунтованого висновку про те, що строк користування кредитом сплив через дев'яносто днів з моменту здійснення боржником останнього платежу, тобто 13 травня 2009 року, тому 14 травня 2009 року позичальник був зобов'язаний погасити кредит у повному обсязі, сплатити проценти за фактичний час його використання. 15 травня 2009 року розпочався перебіг трирічного строку позовної давності, в межах якого позивач міг би звернутись до суду з вимогою про стягнення заборгованості за кредитним договором, який сплив 16 травня 2012 року, однак з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором банк звернувся лише 27 грудня 2013 року, тобто з пропуском строку позовної давності, причини поважності такого пропуску позивачем наведені не були.

Доводи касаційної скарги про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права є безпідставними, не спростовують висновків суду та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Статтею 337 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення касаційної скарги і залишення рішення апеляційного суду без змін.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справах

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Чорної Світлани Андріївни, яка діє від імені публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», відхилити.

Рішення апеляційного суду Черкаської області від 06 травня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.П. Касьян

Судді: В.П. Гончар

Т.П.Дербенцева

Д.О. Остпачук

О.В. Попович