Справа 635/5555/15-ц
Провадження 2/635/479/2016
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 травня 2016 року Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді - Панас Н.Л.
при секретарі - Супрун Я.С.
за участю позивача - ОСОБА_1
відповідачів - ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у с.Покотилівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4, третя особа - відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Харківського районного управління юстиції Харківської області про визнання правочину недійсним та перевод прав та обов"язків покупця, -
У липні 2015 року позивач звернулась до суду з позовом де вказує, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом їй, на праві особистої приватної власності належить 61/100 частка домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області. 39/100 часток цього домоволодіння належить ОСОБА_2 на підставі договороу дарування. В січні 2014 року вона отримала заяву ОСОБА_2, якою вона повідомляла про свій намір продати належну їй частку домоволодіння. Оскільки вона має право переважної купівлі, 31 січня 2014 року вона надіслала на ім"я приватного нотаріуса ОСОБА_4 лист, що має намір придбати належну ОСОБА_2 частку спірного домоволодіння. У грудні 2014 року їй стало відомо про те, що ОСОБА_2 уклала з ОСОБА_3 договір дарування належної їй частки домоволодіння. Вважає, що ций правочин є удаваним, оскільки фактично між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір купівлі-продажу. Тому просила визнати договір дарування, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 липня 2014 року удаваним правочином, скасувати державну реєстрацію прав власності на підставі цього договору на ім"я ОСОБА_3 та перевести на неї права та обов"язки покупця.
У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. Надала суду пояснення аналогічні виколаденим в позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні. Також пояснила, що не мала можливості укласти з ОСОБА_3 договір купівлі-продажу належної їй частки домоволодіння, оскільки позивач перешкоджала оформленню документів на земельну ділянку, на якій розташоване домоволодіння. Крім того, на час укладання договору дарування між нею та ОСОБА_3 їй було не відомо про намір позивача придбати у неї частку домоволодіння.
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні 12 серпня 2015 року заявлені позовні вимоги не визнала і просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що договір дарування, укладений між нею та ОСОБА_2 відмовідає вимогам діючого законодавства і підстав для його скасування не має. Договір був укладений на підставі вільного волевиявлення ОСОБА_2 Вподальшому в судові засідання не з"являлась, надавши суду письмову заяву з проханням розглядати справу у її відсутність.
Відповідач приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 у судовому засіданні 29 жовтня 2015 року заявлені позовні вимоги не визнав і пояснив, що договір дарування між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був посвідчений ним 30 липня 2014 року на підставі наданих йому документів. При укладенні договору сторони висловлювали бажання укласти саме договір дарування. Тому вважає, що підстав для задоволення позову не має. Вподальшому в судові засідання не з"являвся.
Представник третьої особи у судове засідання не з"явився, надав суду письмові пояснення, в яких просив розглянути справу у його відсутність та постановити рішення на розсуд суду, у відповідності з вимогами діючого законодавства. Також пояснив, що реєстрації права власності ОСОБА_3 на 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області була проведена у відповідності з вимогами діючого законодавства.
Заслухавши сторони, свідків, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне.
За статтею 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Статтею 216 ЦК України встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.
У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.
У відповідності з вимогами ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Згідно з вимогами ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.
Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.
Відповідно до вимог ст.362 ЦК України у разі продажу частки у праві спільної часткової власності співвласник має переважне право перед іншими особами на її купівлю за ціною, оголошеною для продажу, та на інших рівних умовах, крім випадку продажу з публічних торгів.
Продавець частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний письмово повідомити інших співвласників про намір продати свою частку, вказавши ціну та інші умови, на яких він її продає.
Якщо інші співвласники відмовилися від здійснення переважного права купівлі чи не здійснять цього права щодо нерухомого майна протягом одного місяця, а щодо рухомого майна - протягом десяти днів від дня отримання ними повідомлення, продавець має право продати свою частку іншій особі.
У разі продажу частки у праві спільної часткової власності з порушенням переважного права купівлі співвласник може пред'явити до суду позов про переведення на нього прав та обов'язків покупця. Одночасно позивач зобов'язаний внести на депозитний рахунок суду грошову суму, яку за договором повинен сплатити покупець.
Як встановлено у судовому засіданні позивачеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, яке було видано державним нотаріусом Першої Державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області 22 листопада 2000 року за реєстровим №1756 належить 66/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель (а.с.11).
На підставі договору дарування, укладеного 22 квітня 1997 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 та посвідченого державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області за реєстровим №3-1485 ОСОБА_2 належало 34/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель (а.с.108).
Рішенням апеляційного суду Харківської області від 26 березня 2009 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ОСОБА_6 про виділ частки домоволодіння, визначення порядку користування земельною ділянкою ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 були виделені в натурі їх частки у спірному домоволодінні та встановлений порядок користування земельною ділянкою, яка розташована за адресою: Харківська область, Харківський район, м.Південне, вул.Фрунзе, 16 (а.с.111-113).

27 грудня 2013 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим №2965 була посвідчена заява ОСОБА_2 на ім"я ОСОБА_1 та ОСОБА_6 про те, що вона має намір продати належну їй частку домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області (а.с.8).

Зазначену заяву позивач отримала у січні 2014 року і 31 січня 2014 року, тобто у строк, встановлений діючим законодавством, надіслала на адресу приватного нотаріуса заяву про намір придбати належну ОСОБА_2 частку у спірному домоволодінні (а.с.9, 39).

23 липня 2014 року між відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був укладений договір про наміри та завдаток №00230714-ZA, згідно з яким ОСОБА_2 зобов"язується продати, а ОСОБА_7 зобов"язується купити належні ОСОБА_2 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області за 96000 грн., що еквівалентно 8000 доларів США. ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_7 завдаток у розмірі 3600 грн., що еквівалентно 300 доларам США. Сторони домовились укласти нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу до 03 серпня 2014 року (а.с.7).

У той же час, 30 липня 2014 року приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим №1110, був посвідчений договір дарування, яким ОСОБА_2 подарувала ОСОБА_7 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що фактично між відповідачами відбулось укладання договору купівлі-продажу спірного домоволодіння.

Суд не приймає до уваги доводи відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_7 стосовно того, що позивач не прийняла ніяких заходів для купівлі 39/100 часток спірного домоволодіння і перешкоджала фактичному укладенню між ними договору купівлі-продажу, чим змусила укласти договір дарування, оскільки відповідачами у судовому засіданні не надано належних та допустимих доказів на підтвердження цих обставин.

За таких обставин, суд вважає, що договір дарування, укладений 30 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 є удаваним, оскільки він фактично приховував договір купівлі-продажу частини домоволодіння.

Як роз"яснив Пленум Верховного суду України у пункті 25 своєї постанови №9 від 06.11.2009 року "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" за удаваним правочином (стаття 235 ЦК) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин.

Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності або про визнання його недійсним.

До удаваних правочинів наслідки недійсності, передбачені статтею 216 ЦК, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний.

Враховуючи наявність заяви ОСОБА_1 про намір придбати у ОСОБА_2 належної останній частки спірного домоволодіння, а також те, що ані ОСОБА_2 ані ОСОБА_3 у судовому засіданні не було надано суду належних та допустимих доказів правомірності укладення між ними договору купівлі-продажу належної ОСОБА_2 частки домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південний Харківського району Харківської області, суд визнає договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 липня 2014 року недійсним в частині покупця - ОСОБА_3

Оскільки договір купівлі-продажу, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 липня 2014 року визнаний недійсним, державна реєстрація прав власності ОСОБА_3 на 39/100 часток домоволодіння №18 по вулиці Фрунзе у місті Південний Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд також підлягає скасуванню.

Договором про про наміри та завдаток №00230714-ZA, який був укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 23 липня 2014 року вартість 39/100 домоволодіння №18 по вулиці Фрунзе у місті Південний Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель визначена у 96000 грн.

Цю суму позивач внесла на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області квитанціями №25 від 02 березня 2016 року та №24 від 04 березня 2016 року.

І саме ця сума повинна бути передана ОСОБА_3, як грошова сума, за яку придбано 39/100 часток домоволодіння №18 по вулиці Фрунзе у місті Південний Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель.

Оскільки ОСОБА_3 повинна повернути ОСОБА_2 все отримане за договором, то з неї стягується на користь ОСОБА_2 96000 грн., сплачених нею за договором купівлі-продажу 39/100 часток домоволодіння №18 по вулиці Фрунзе у місті Південний Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель.

На підставі вимог ст.88 ЦПК України з відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь позивача стягуються понесенні ним витрати по оплаті судового збору у розмірі 1541 грн.87 коп., по 770 грн.94 коп. з кожного (1541 грн.87 коп. : 2).

На підставі викладеного, ст.ст.216, 235, 362 ЦК України, керуючись ст.ст.5, 6, 8, 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати договір дарування 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель, укладений 30 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області ОСОБА_4 за реєстровим №1110 удаваним правочином.

Визнати, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 30 липня 2014 року було укладено договір купівлі-продажу 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель.

Визнати договір купівлі-продажу 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних будівель, укладений 30 липня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в частині покупця ОСОБА_3 - недійсним.

Визнати державну реєстрацію прав власності на 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд №14804777 від 30 липня 2014 року на ім"я ОСОБА_3 недійсною.

Перевести права та обов"язки покупця 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд на ОСОБА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд.

Передати ОСОБА_3 96000 (дев"яносто шість тисяч) грн., внесених ОСОБА_1 на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області квитанціями №25 від 02 березня 2016 року та №24 від 04 березня 2016 року, як грошову суму, яку за договором купівлі-продажу 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд повинен сплатити покупець.

Стягнути з ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 96000 (дев"яносто шість тисяч) грн., сплачених нею, як покупцем за договором купівлі - продажу 39/100 часток домоволодіння №16 по вулиці Фрунзе у місті Південне Харківського району Харківської області з відповідною часткою надвірних споруд, у зв'язку з визнанням недійсним вказаного договору.

Стягнути з ОСОБА_3 ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 770 (сімсот сімдесят) грн.94 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 ідентифікаційний номер НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 770 (сімсот сімдесят) грн.94 коп.

Рішення може бути оскаржено сторонами повністю або частково до апеляційного суду Харківської області через Харківський районний суд Харківської області.

Апеляційна скарга подається у письмовій формі протягом десяти днів зі дня проголошення рішення.

Особи, які беруть участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів зі дня отримання копії рішення.

Суддя Н.Л.Панас