Провадження № 2/235/1181/16
Справа №235/2291/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

30 травня 2016 року м. Красноармійськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Кучерявого М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду №7 м. Красноармійська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що 28 травня 1997 року він згідно договору купівлі-продажу він придбав житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами за адресою АДРЕСА_1

17.05.2005 року за цією адресою був зареєстрований його син ОСОБА_2 1973 року народження.

В грудні 2014 року ОСОБА_2 переїхав на іншу адресу: АДРЕСА_2, де мешкає і на теперішній час.

Факт не проживання відповідача в будинку за адресою: АДРЕСА_1, підтверджується актом про не проживання від 29 березня 2016 року.

Відповідач не виявляє бажання повернутися у будинок, в якому він значиться зареєстрованим, не проживає в будинку без поважних причин, не робить платежів за комунальні послуги, не приймає участі в ремонті, це свідчить про те, що він втратив інтерес до даного житлового приміщення.

Таким чином, наведені обставини вказують на те, що відповідач не виявляє наміру і бажання повертатися до будинку і тому позивач змушений звернутися до суду з цим позовом про визнання відповідача таким, що втратив правоо користування жилим приміщенням у вказаному будинку і зняття його з реєстрації за вищевказаною адресою.

Перешкод для проживання відповідачу у вказаному будинку позивач не чинив.

Позивач просить суд визнати ОСОБА_2, 1973 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач до судового засідання не з'явився, в позовній заяві зазначив, що справу просить розглядати без його участі, за участю його представника.

Представник позивача до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач до судового засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, про наявність поважних для неявки причин суд не повідомив, заперечень проти вимог позивача не висунув.

Частина 1 статті 224 ЦПК України передбачає, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на це, суд вважає за можливе здійснювати заочний розгляд цивільної справи за правилами глави 8 розділу ІІІ ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_1 відповідно паспорту громадянина України НОМЕР_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.4).

Згідно довідки Новоєлизаветівської сільської ради від 29.03.2016 року ОСОБА_1 дійсно проживає з 12 червня 1997 року за адресою: АДРЕСА_1. Разом з ним зареєстрований син - ОСОБА_2, 1973 року народження (а.с.5).

Згідно акту від 29.03.2016р. складеного комісією в складі голови Новоєлизаветівської сільської ради, секретаря виконкому, депутата, жителів села, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований з 17.05.2005 року за адресою: АДРЕСА_1, з грудня 2014 року по час складання акту не проживає, місце його знаходження не відоме (а.с.6).

Відповідно до договору купівлі-продажу від 28.05.1997 року, будинок розташований за адресою: АДРЕСА_1, належить ОСОБА_1 (а.с.10-11).

Згідно із ст. 2 ЖК України, завданням житлового законодавства є регулювання житлових відносин з метою забезпечення гарантованого Конституцією України права громадян на житло.

Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом 6 місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк може бути продовжений наймодавцем, а в разі спору судом.

Відповідно до ч.2 ст. 107 ЖК України, наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття.

Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користуватися жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у будинку більше ніж рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги законні та обґрунтовані, підлягають задоволенню.

За таких обставин, відповідач підлягає визнанню таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст.10, 15, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд, -

с

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя