Дата документу 24.05.2016 Справа № 554/2390/16-ц
Провадження № 2-о/554/102/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

24 травня 2016 року суддя Октябрського районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В., розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1; заінтересована особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,-

встановила:

Заявник 01.04.2016 року звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу - заповіту, посвідченого 10 вересня 1993 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-4504 на ім»я ОСОБА_1.

Мотивує тим, що у зв'язку з неправильним написанням її прізвища у вказаному заповіті та документах, що підтверджують особу, остання позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3.

Заявник до суду не з»явилися, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала.

Від представника заінтересованої особи надійшла заява про розгляд справи без його участі, при вирішенні справи покладався на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 10 вересня 1993 року ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1) склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 5-4504, яким все належне їй майно заповіла своїй племінниці - заявнику по справі, однак прізвище у вказаному документі останньої зазначено «ОСОБА_1» .

Відповідно до паспортних даних заявника серії НОМЕР_1, виданому Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 13 жовтня 2005 року прізвище вказано - «ОСОБА_1».

У зв'язку з неправильним написанням прізвища заявника в заповіті та документах, що підтверджують особу, листом Першої полтавської державної нотаріальної контори від 22 березня 2016 року № 638/02-14 останній було відмовлено у видачі свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до приписів п.5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає із порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ст. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті.

Встановлення даного факту має юридичне значення для заявника для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право звернутися за захистом своїх прав до суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Керуючись ст.ст. 2-5, 58-61, 208, 209, 212-215, 218, 256 - 259 ЦПК України, суддя, -

вирішила:

Заяву ОСОБА_1; заінтересована особа: Перша полтавська державна нотаріальна контора про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт, що правовстановлюючий документ - заповіт, посвідчений 10 вересня 1993 року Першою полтавською державною нотаріальною конторою, реєстровий № 5-4504 на ім»я ОСОБА_1, належить ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Полтавської області через районний суд шляхом подання протягом 10 днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.В.Тімошенко