Єдиний унікальний номер 741/1481/16
Провадження № 2/741/608/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 12 грудня 2016 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Жирка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом, зазначивши, що 16 червня 2015 року померла ОСОБА_2, після смерті якої відкрилася спадщина на належний їй житловий будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області. Він (позивач) є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, спадщину прийняв, але нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначений житловий будинок.

ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на житловий будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2

У судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просив їх задовольнити, розгляд справи проводити без його участі.

У судове засідання представник Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області не з'явився, сільський голова подав до суду заяву, в якій зазначив, що сільська рада визнає позовні вимоги ОСОБА_1, просив розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Суд розглядає справу у відсутності сторін за наявними у справі доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області відносився до типу колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року в ньому була зареєстрована та проживала ОСОБА_2, що підтверджується копією довідки виконкому Плосківської сільської ради № 550 від 9 вересня 2016 року (а.с. 13).

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, тобто ЦК УРСР 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Відповідно до пп. «а» п. 6 вищезазначеної постанови, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

За таких обставин ОСОБА_2 належав в цілому житловий будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, як єдиному члену колишнього колгоспного двору.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 за життя не зареєструвала у встановленому порядку право власності на належний їй житловий будинок.

16 червня 2015 року ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5).

Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У судовому засіданні встановлено, що 24 липня 2009 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким належний їй житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані в с. Плоске Носівського району Чернігівської області по вул. Мірошника, 17, заповіла своєму сину ОСОБА_1, що підтверджується його копією (а.с. 10).

Зазначений заповіт не змінено та не відмінено, що підтверджується відміткою секретаря виконкому Плосківської сільської ради Носівського району Чернігівської області від 10 серпня 2015 року, а тому спадкування житлового будинку після смерті ОСОБА_2 здійснюється за вказаним заповітом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України ОСОБА_1, як особа, визначена у заповіті, має право на спадкування після смерті ОСОБА_2

З копії спадкової справи № 274/2015 до майна померлої ОСОБА_2 (а.с. 24-26) вбачається, що спадщину прийняв ОСОБА_1

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину вищезазначений житловий будинок, який належав ОСОБА_2, в звязку із відсутністю на нього правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 2331/02-31 від 17 листопада 2016 року (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що на будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області виготовлена технічна документація (а.с. 6-8).

За встановлених обставин суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 1223, 1268 ЦК України, ст.ст. 120, 123 ЦК УРСР, ст.ст. 213, 215 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, право власності на житловий будинок № 17 по вул. Мірошника в с. Плоске Носівського району Чернігівської області, загальною площею 60,1 кв. м., житловою площею 24,1 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування після смерті ОСОБА_2, яка померла 16 червня 2015 року.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя О.В.Киреєв