АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 755/9376/16ц
Головуючий у суді першої інстанції: Савлук Т.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі :

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Болотова Є.В., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій І.В.

за участю: представника заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року в справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності до національності та зобов'язати внести зміни до актового запису.

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 в червні 2016 року зверталася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме відновлення національності. Шляхом встановлення юридичного факту, що ОСОБА_4 є німкеня за національністю. Також просила суд встановити неправильність запису в актовому записі про шлюб №4718 від 22.05.1983 року, складеного Палацом одружень №2 м. Санкт-Петербургу Російська Федерація, а саме в графі національність нареченої ОСОБА_5 замість «росіянка» зазначити «німкеня»; та неправильність запису в актовому записі про розірвання шлюбу №212 від 16.11.1989 року складеного ВРАЦС Запорізького РУЮ Запорізької області, а саме в графі національність громадянки ОСОБА_4 замість «росіянка» виправити на «німкеня». А також, зобов'язати Дніпровський районний у м. Києві ВРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві внести зазначені зміни до актового запису про шлюб №4718 від 22.05.1983 pоку, складеного Палацом одруження №2 м. Санкт-Петербурга Російська Федерація.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_4, заінтересована особа Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві про встановлення факту приналежності до національності та зобов'язання внести зміни до актового запису.

Не погоджуючись з ухвалою суду, заявник подала апеляційну скаргу де ставила питання про її скасування та постановлення нової якою зобов'язати суд першої інстанції прийняти до розгляду заяву про встановлення факту приналежності до національності та зобов'язати внести зміни до актових записів. Вказуючи при цьому на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Зазначаючи також, що у суду першої інстанції не було підстав для залишення заяви без розгляду, та вважала невірним висновок суду про те, що вимога про встановлення факту неправильності актових записів про розлучення та шлюб ОСОБА_4 в частині запису про її національність містить спір про право.

Представник заявника у судовому засіданні підтримала подану апеляційну скаргу, просила суд її задовольнити.

Заінтересована особа - Дніпровський районний у м. Києві ВРАЦС Головного територіального управління юстиції у місті Києві будучи належним чином повідомленими про розгляд справи у судове засідання не з'явилися. До початку розгляду справи подали до суду заяву, де просили розглядати справу без участі їх представника відповідно до фактичних обставин справи.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність, виходячи з положень ст. 305 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб що з'явилися у судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 256 ЦПК України передбачено перелік категорій справ, які розглядає суд про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Заяви про встановлення факту належності до певної національності - в даному переліку відсутні.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Отже, згідно з ст. 234, ч. 2 ст. 256 ЦПК України для встановлення факту необхідна наявність певних умов, зокрема: встановлюваний факт повинен бути юридичним, тобто від його встановлення у особи виникають, змінюються або припиняються особисті чи майнові права; чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 300 ЦК України та ст. 11 ЗУ «Про національні меншини» фізична особа має право на збереження своєї національної самобутності. Громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність.

Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року було затверджено Положення про паспорт громадянина України, свідоцтво про народження та про паспорт громадянина України для виїзду за кордон, якими не передбачено зазначення національності громадян у вказаних документах.

Згідно до Указу Президента України №70/99 від 27.01.1999 року втратив чинність Указ Президента України від 31 грудня 1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності», і з того часу в законодавстві України відсутні норми, які передбачають настання певних юридичних наслідків або набуття немайнових чи майнових прав в залежності від національності особи.

Таким чином, факт належності особи до певної національності не може бути встановлений в судовому порядку, оскільки відповідно до положень ст. 256 ЦПК України не належить до юридичних фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи.

Згідно з положеннями ст. 22 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану врегульовано Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року № 55/18793.

Згідно з п.1.1 зазначених Правил, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції у випадках, передбачених чинним законодавством.

Пунктом 1.15. Правил визначено, що відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, заявник отримала висновок Дніпровського районного у м. Києві ВРАЦС Головного територіального управління юстиції у м. Києві про відмову у внесенні змін до актового запису цивільного стану (а.с. 17).

Відповідно до покладених завдань і функцій, Дніпровський районний у м. Києві Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві є суб'єктом владних повноважень у цій сфері правовідносин, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

Отже, з аналізу наведених правових норм можна зробити висновок, що чинним законодавством визначений порядок внесення змін до актових записів цивільного стану, які засвідчують походження особи, і порядок оскарження відмови у внесенні таких змін. І він є іншим ніж обраний заявником спосіб захисту порушених прав.

З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що ухвала постановлена з дотриманням норм процесуального права і підстав для її скасування з доводів викладених у апеляційній скарзі нема.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 305, 307, 311, 312, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 17 червня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: