Дата документу 23.05.2016
Справа № 320/9417/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2015 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

при секретарі Чудаковій А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення часу побачень з дітьми,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить зобовязати відповідачку не чинити йому перешкоди в спілкуванні з дітьми, їх вихованні та встановити йому час для побачень із дітьми, встановивши дні зустрічей: один день у робочі дні, у вихідний день за домовленістю між батьками дітей з 09 години 00 хвилин до 20 годин 00 хвилин за місцем його проживання та один тиждень з 09 години 00 хвилин понеділка до 20 години 00 хвилин неділі на шкільні осінні, весняні, зимові канікули та в літній період протягом місяця із перебуванням дітей за місцем проживання батька.

В судовому засіданні позивач на позові наполягає та зазначає, що з 27 листопада 2007 року він перебував у шлюбі з відповідачкою. Однак, після офіційного розірвання шлюбу вони продовжували мешкати спільно. Від даного шлюбу вони мають спільних малолітніх дітей: сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочку ОСОБА_4, 24 липня 2010 року, дочку ОСОБА_5 09 квітня 2013 року. На теперішній час шлюб між ними розірвано, діти постійно проживають з відповідачкою. Однак, після фактичного припинення шлюбних відносин та переїзду відповідачки він фактично позбавлений права брати участь у вихованні дітей, відповідачка всіляким чином перешкоджає йому у спілкуванні з дітьми. Оскільки між ними на даний час напружені стосунки, то побачення з дітьми можуть перетворюватися у з'ясування відносин між ними. А тому, він вважає необхідним встановити побачення з дітьми без присутності матері за місцем його проживання. Оскільки за місцем його проживання не створені належні умови для перебування дітей, тому зустрічі з дітьми будуть проходити у його матері, яка доводиться дітям бабусею і за цією ж адресою він зареєстрований. З висновком органу опіки та піклування повністю згоден.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала та пояснила, що відповідач аліменти не платить, більше півроку діти про нього не згадують, за ним не сумують. Оскільки за адресою місця проживання позивача немає умов для перебування дітей, тому вона заперечує, щоб діти зустрічалися за адресою місця проживання матері позивача, так як із нею виникали питання щодо харчування дітей. З дітьми спілкуватись вона йому не дасть.

Представник третьої особи органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 в судове засідання надала висновок суду щодо розв'язання спору про встановлення побачень з малолітніми дітьми, відповідно до якого з позовом орган опіки та піклування погоджується частково та керуючись інтересами малолітніх дітей пропонує встановити позивачу час зустрічей з дітьми за місцем проживання бабусі по вул.Кірова,104 в с.Промінь Мелітопольського району 1 робочий день (середа) кожного тижня з 16:00 години до 19:00 годин, 1 вихідний день (субота) кожного тижня з 09 годин до 18:00 годин. Щодо зустрічей під час канікул, то вважають, що позов в цій частині передчасний, так як діти не досягли шкільного віку. В іншій частині позову просила відмовити, оскільки встановлення іншого часу практично перешкоджає дітям у спілкуванні з матірю.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 27 листопада 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В свідоцтві про шлюб прізвище нареченої змінено з дівочого «Мазанко» на «Ягелло» /а.с.8/. В свідоцтві про народження ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьками записані ОСОБА_1 та ОСОБА_8 /а.с.10/.

В подальшому шлюб між сторонами був офіційно розірваний /а.с.9/, але вони продовжували сумісно проживати, що не заперечувалось сторонами у суді. Від фактичних шлюбних відносин у них народилися діти: ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3. В свідоцтвах про їх народження батьками вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 /а.с.11/.

Згідно пояснень сторін в судовому засіданні з травня 2015 року сторони сумісно не проживають, діти залишилися проживати разом з відповідачкою. Позивач реєстрований по вул.Кірова, 104 в с.Промінь Мелітопольського району, але проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, про що зазначено в довідці, виданій Промінівською сільрадою /а.с.13/.

Дані обставини визнані сторонами, тому згідно ст.61 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування.

На даний час між сторонами не досягнуто домовленості щодо спілкування та виховання відповідачем дітей. Позивач позбавлений можливості у спілкуванні зі своїми дітьми, але він бажає приймати участь у вихованні дітей не тільки матеріально, але й особисто.

Законом України "Про охорону дитинства" передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів дітей своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь в її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Доказів, які б свідчили про те, що спілкування позивача з дітьми перешкоджатиме нормальному розвитку останніх, відповідачкою не надано.

Долучений відповідачкою до матеріалів справи висновок за результатами перевірки матеріалів без ознак кримінального правопорушення за її заявою не може бути належним доказом для відмови у спілкуванні з дітьми, оскільки конфлікт виник між сторонами.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. ч. 2, 3 ст. 157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Як вбачається з матеріалів справи позивач працює на СП «Мелітопольське ВРН» з 11 березня 2015 року. Відповідно наданої за місцем роботи характеристики ОСОБА_1 зарекомендував себе позитивно, до виконання своїх посадових обовязків і доручених завдань ставиться сумлінно, відповідальний і виконавчий працівник, претензій та зауважень по роботі не має /а.с.33/.

За місцем проживання позивач також характеризується з позитивної сторони, спокійний, врівноважений /а.с.14/.

З позивача стягуються аліменти на підставі рішення суду, виконавчий лист виданий 04.11.2015 року за №320/8107/15-ц. /а.с.36/. Однак, розмір заборгованості з довідки державного виконавця не вказаний і зазначені обставини не мають правового значення для вирішення спору щодо визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею.

Аналізуючи висновок органу опіки та піклування Мелітопольської районної державної адміністрації Запорізької області суд вважає за необхідне покласти його в основу судового рішення, оскільки він підтверджується зібраними по справі доказами, не суперечить ним, в ньому повно та об'єктивно були досліджені обставини справи, а також враховані інтереси малолітніх дітей.

Також, при вирішенні спору судом приймаються до уваги положення Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27.02.1991 року, стосовно того, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод; суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їхнього спілкування; під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обовязків, вік дитини, стан її здоровя, особиста прихильність дитини до кожного з них та інші обставини.

Щодо позову в частині спілкування позивача з дітьми під час канікул суд, враховуючи вік дітей (8 років, 5 років та 3 роки) і те, що вони не всі досягли шкільного віку, вважає цей позов передчасним. А встановлення часу побачення позивача на осінні, зимові та весняні канікули є не доцільними, оскільки їхня тривалість становить 1 тиждень, що буде перешкоджати матері спілкуватися з дітьми.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин та пріоритетному інтересів дітей, недопущенням порушення права позивача на виховання та інтереси самих малолітніх дітей, на підтримку зв'язків з батьком у нормальній спокійній обстановці, без суперечок та скандалів, суд приходить до висновку, що слід визначити такий спосіб участі позивача у вихованні дітей та спілкуванні з ними, як періодичні побачення і зустрічі батька з дітьми без присутності матері дітей за наступним графіком: кожної середи тижня з 16-00 годин до 19-00 годин та кожної суботи тижня з 09-00 до 18-00 години за місцем реєстрації позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.10, 11, 60, 212, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.12, 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.141, 151, 153, 157, 159, СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: орган опіки та піклування Мелітопольська районна державна адміністрація Запорізької області, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, встановлення часу побачень з дітьми задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1, не чинити перешкод ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2, у спілкуванні з дітьми: сином ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, дочкою ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дочкою ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_3, у встановлений для спілкування та виховання час. Встановити ОСОБА_1 час спілкування з дітьми за місцем його реєстрації по вул.Кірова,104 в с.Промінь Мелітопольського району Запорізької області кожної середи тижня з 16-00 до 19-00 години та кожної суботи тижня з 09-00 до 18-00 години.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Запорізької області протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Мелітопольського міськрайонного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: