Номер провадження: 22-ц/785/4123/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Гайворонський С. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.05.2016 року м. Одеса

Судова колегія судової палати в цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого Гайворонського С.П.

суддів Сегеди С.М.

ОСОБА_2

при секретарі Лопотан В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором займу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року про відмову у забезпеченні позову,

встановила:

ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, по якому просив суд стягнути з ОСОБА_4 18423.3 доларів, що еквівалентно 387802.3 грн. за договором займу від 28 жовтня 2011 року.

Також, позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої він просив накласти арешт на 1/2 частину квартири по адресу Одеса АДРЕСА_1, що належать відповідачеві згідно доданої раніше відомості про обєкт нерухомого майна; заборонити органу реєстрації Приморського району м. Одеси проводити реєстрацію фізичних осіб, в тому числі і неповнолітніх в даній квартирі; заборонити вчиняти дії з відчуження нерухомого майна, до виконання судового рішення.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року про відмову у забезпеченні позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши надані матеріали і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає за необхідне її задовольнити частково. відмовити.

Судова колегія вважає, що вищевказана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що викладений вимозі про забезпечення позову позивачем не зазначені докази, які б підтвердили те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Між тим, як вбачається з ч. 1 ст. 208 ЦПК України, судові рішення викладаються у формах ухвали, рішення, постанови.

Згідно з ч. 3 ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарни, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Вимоги, яким повинна відповідати вказана заява про забезпечення позову зазначені в ч. 2 ст. 151 ЦПК України.

Так, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено:

1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов;

2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Згідно з п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування сулами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (далі-Пленум) від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя), має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення, суду про задоволення позову, зясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність забезпечення позову, який просить застосувати особа, позовним вимогам.

Слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у звязку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути спів мірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак, суд першої інстанції не зясував питання про вартість нерухомого майна, оскільки загальна сума забезпечення позову не повинна перевищувати позовної суми.

Також, всупереч вимогам ст.ст. 151-154 ЦПК України, суд не пересвідчився:

- що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду;

- не зясував дані про відповідача, а також відповідність видів забезпечення позову, позовним вимогам.

Постановляючи вищевказану ухвалу, суд обмежився лише констатацією факту ненадання доказів позивачем та не витребував і не вивчив докази, які б підтверджували або спростовували необхідність застосування зазначених вище заходів забезпечення позову.

У звязку з вищевикладеним судова колегія вважає, що вищевказана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права.

При новому розгляді вищевказаних матеріалів суду слід усунути зазначені вище порушення і вирішити зазначене вище питання у відповідності з вимогами закону.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 293, 303, 304, 305, п. 2 ч. 4 ст. 307, п. 4 ч. 1 ст. 311, п. 3 ч. 1 ст. 312, ст. 313, п. 6 ч. 1 ст. 314, ст.ст. 315, 317, 319, 324 ЦПК України, судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Одеської області,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 05 квітня 2016 року про відмову у забезпеченні позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за договором займу - скасувати і передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_6

ОСОБА_7

ОСОБА_2