Справа № 162/1064/16-ц Провадження № 2/162/313/2016
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

з участю секретаря судових засідань Гичук О.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Зарудчівської сільської ради Любешівського району Волинської області, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування,

встановив:

ОСОБА_2 просить визнати за нею право власності у порядку спадкування на нерухоме майно, що знаходиться по АДРЕСА_1

Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті бабусі - ОСОБА_5 - залишилось нерухоме майно, спадкоємцем якого за заповітом є вона. Через відсутність державної реєстрації успадкованого ОСОБА_2 не може оформити своїх прав. За таких обставин змушена звернутись до суду.

Позивач у попереднє судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала.

Від відповідачів надійшли заяви про визнання позову та розгляд справи у їх відсутності.

На підставі частини 2 статті 197 Цивільного процесуального кодексу України (далі --ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Відповідно до положень частини 4 статті 130 ЦПК при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку статті 174 цього ж Кодексу.

Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки викладені у позовній заяві обставини, на які позивач покладається в обґрунтування своїх вимог, сторонами фактично визнаються, то на підставі частини 1 статті 61 ЦПК суд визнає їх доведеними.

У позовній заяві позивач вказує, що вона у встановлені на момент відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 спосіб та строк її прийняла, а тому при вирішенні цього спору необхідно застосовувати чинне на той час законодавство.

Згідно з статтею 534 Цивільного кодексу Української РСР редакції 1963 року (далі -- ЦК УРСР) кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Відповідно до частини другої статті 548 ЦК УРСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з частинами першою, другою статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Враховуючи викладене, наявні у справі докази, суд вважає, що визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а рішення суду слугуватиме підставою для державної реєстрації прав ОСОБА_2 на нерухоме майно.

Керуючись статтями 10, 11, 60, 61, 130, 174, 208, 209, 213 - 215 ЦПК, на підставі статей 534, 548, 549 ЦК УРСР суд

ухвалив:

Позов задовольнити повністю.

ОСОБА_2 визнати власником нерухомого майна у порядку спадкування по смерті ОСОБА_5, яке згідно з даними технічного паспорта приватного підприємства "Сатар" від 15 вересня 2016 року розташоване по АДРЕСА_1, а саме: житлового будинку "А-1", прибудови "а", окремо збудованого погреба "Б-1", сараю "В-1".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення оскаржуваного судового рішення. У разі, якщо рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий: суддя В.Д. Глинянчук