Справа № 642/3276/16-ц
Провадження № 2-з/642/1/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року Ленінський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

За участі секретаря Радько В.В.,

розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: АН "Альянс", про стягнення забезпечувального платежу за договором про наміри та штрафних санкцій -

встановив:

01.06.2016 р. позивач звернувся до Ленінського районного суду м.Харкова із заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: АН "Альянс", про стягнення забезпечувального платежу за договором про наміри та штрафних санкцій, вказуючи, що просить суд вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок , який розташований за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт.Слатине, вул.Дзержинського, буд.22, загальною площею 98,9 м.кв, що належить на праві приватної власності ОСОБА_3. Свою вимогу позивач обгрунтовує тим, що відповідач у добровільному порядку не виконує вимог позивача щодо повернення спірної суми, та може не отримувати доходи, що утруднить виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов; 2) вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 3) інші відомості, потрібні для забезпечення позову. Відповідно до ч.3 цієї ж статті, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» : «Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам… Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.»

При вивченні матеріалів заяви та доданих до неї документів встановлено, що у заяві про забезпечення позову не зазначено конкретних причини, у зв'язку з якими потрібно забезпечити позов, а саме представник позивача не вказує у заяві про забезпечення позову наявність достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття заходів забезпечення позову можуть у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Окрім того, суду не надано жодних документів, на підтвердження того, що вказане домоволодіння належить на праві приватної власності відповідачу, а тому у разі задоволення заяви про забезпечення позову, можуть бути порушені права третіх осіб, які можуть виявитися власниками вказаного будинку.

Оскільки позивачем у своїй заяві не обґрунтовано у повному обсязі необхідність забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача, а саме на його житловий будинок, який знаходиться за адресою: Харківська область, Дергачівський район, смт.Слатине, вул.Дзержинського, буд.22, загальною площею 98,9 м.кв, а тому суддя не може визнати застосування забезпечення позову у даному випадку доцільним та співрозмірним.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.151,153,293 ЦПК України,

ухвалив:

у задоволенні заяви про забезпечення позовуНосова ОСОБА_4 до ОСОБА_3, третя особа: АН "Альянс", про стягнення забезпечувального платежу за договором про наміри та штрафних санкцій- відмовити за необгрунтованістю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: