Справа № 439/922/16 Головуючий у 1 інстанції: Петейчук Б.М.
Провадження № 22-ц/783/6306/16 Доповідач в 2-й інстанції: Цяцяк Р. П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Цяцяка Р.П.,

суддів Ванівського О.М. і Шеремети Н.О.,

при секретарі Цапові П.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до державного нотаріуса Бродівської державної нотаріальної контори Львівської області, у якому просила поновити їй строк на прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_4, а також зобов'язати державного нотаріуса Бродівської державної нотаріальної контори видати їй свідоцтво про право на спадщину, а саме - на житловий будинок АДРЕСА_1.

Позовні вимоги обгрунтовувалися тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки, ОСОБА_4. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з будинку АДРЕСА_1. Позивачка після смерті батька в межах одного тижня звернулася до державного нотаріуса Бродівської державної нотаріальної контори Збавдень О. із письмовою заявою про визнання її спадкоємицею після смерті батька. Вона оплатила всі послуги нотаріуса та надала останньому оригінал заповіту батька, свідоцтво про його право на власності на згаданий будинок, а також подала документи про оцінку будинку та оплатила всі послуги МБТІ, однак нотаріус не видала їй свідоцтва про спадщину, яке із невідомої для позивачки причин отримала її матір, ОСОБА_7, котра не проживала із батьком понад 5 років на момент його смерті (а.с. 1-2).

Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову відмовлено (а.с. 60).

Дане рішення оскаржила позивачка.

Апелянт просить оскаржуване рішення скасувати, покликаючись на те що воно є «незаконним, корупційним і таким, що порушує вимоги інструкції з діловодства».

Вважає, що її незаконно позбавили права на отримання свідоцтва про право власності на житло, в якому вона проживає, як єдиного спадкоємця свого батька, ОСОБА_4 (а.с. 62).

Апелянт, будучи своєчасно належним чином повідомленою про час і місце апеляційного розгляду справи (а.с. 73), в судове засідання не з'явилася і про причини такої неявки суд не повідомила, що (у відповідності до ч.2 ст. 305 ЦПК України) не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Статтею 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч.1); ст. 1270 ЦК України - що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1), а ч. 3 ст.1272 ЦК України - що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Матеріалами справи безспірно стверджується, що позивачка не пропустила шестимісячний строк для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті свого батька (а.с. 27), а відтак суд прийшов до вірного висновку про те, що позовна вимога про поновлання позивачці строку на прийняття спадщини після смерті її батька, як безпідставна, до задоволення не підлягає.

Вище наведене стверджується (зокрема) і тим, що 11 жовтня 2016 року (вже після ухвалення судом оскаржуваного рішення) позивачка ОСОБА_3 отримала у Бродівській державній нотаріальній конторі Свідоцтво про право на спадщигу за заповітом на 5/12 часток житлового будинку (а.с. 75).

Частиною 2 ст. 295 ЦПК України встановлено, що в апеляційній скарзі мають бути зазначені в чому полягає незаконність і (або) необгрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необгрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обгрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції (п.п. 5 і 6).

В той же час, апеляційна скарга не містить доводів про те, у чому саме полягає незаконність і (або) необгрунтованість оскаржуваного рішення (які саме обставини судом встановлено неповно або неправильно); які саме обставини чи докази підлягають дослідженню чи оцінці в ході апеляційного розгляду справи; заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

За вище наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку всім обставинам і доказам по справі в їх сукупності та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому приходить до висновку про те, що підстави для його скасування відсутні і апеляційну скаргу на нього, доводи якої не спростовують висновків оскаржуваного рішення, слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити та залишити рішення Бродівського районного суду Львівської області від 14 вересня 2016 року без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: