Єдиний унікальний номер 340/216/16-ц Номер провадження № 2/340/146/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2016 року селище Верховина

Верховинський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого-судді Атаманюка Р.І.,

з участю: секретаря Ласкурійчук С.І.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Верховина справу за позовом ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовано тим, що 09.07.2013 року між ПАТ "Ідея Банк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір Р24.007.75848, відповідно до якого банк надав відповідачу кредит у сумі 19890,00 грн., зі сплатою 15% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів.

Відповідачка порушила свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 30.09.2015 року у неї утворилася заборгованість по кредиту в загальній сумі 18941,51 грн.

30.09.2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" та ПАТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, згідно з яким клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, позивачу), а позивач, відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. Останній платіж боржником здійснено 22.09.2014 року. Станом на 30.03.2016 року заборгованість відповідачки за кредитним договором Р24.007.75848 від 09.07.2013 року становить 18941,51 грн. Просить стягнути з ОСОБА_1 зазначену суму боргу та судовий збір.

Представник позивача ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" в судове засідання не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без його участі, не заперечив проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, вважає, що позивачем неправомірно нараховано їй заборгованість за кредитом в сумі 18941,51 грн., просить задодольнити позов в частині стягнення з неї 11825,83 грн. заборгованості по тілу кредиту, а в стягненні 7115,68 грн. заборгованості за відсотками та комісіями відмовити.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши відповідачку, дослідивши письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості (ст. 627 ЦК України).

У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання.

Згідно ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, перерахованих в ст.11 ЦК України і повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до закону, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається.

Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 09.07.2013 року між ПАТ "Ідея Банк" і ОСОБА_1 укладено кредитний договір Р24.007.75848.

Відповідно до п. п. 1.1 ч. 1 вказаного договору банк надав відповідачу кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 19890,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), в обмін на зобов'язання останнього одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) і комісіями згідно з умовами договору.

За змістом п. п. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5 ч. 1 кредитного договору Банк надає кредит у день підписання договору строком на 24 місяці. Датою видачі кредиту є дата списання коштів з позичкового рахунку для зарахування на банківський поточний рахунок.

За користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 15 % річних від залишкової суми кредиту.

За обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості щомісячно в розмірі 1,43 % від початкової суми кредиту.

Ставки процентів, передбачені цим договором, є стабільними і не можуть змінюватись банком без попереднього повідомлення та погодження позичальника. Плати за обслуговування кредитної заборгованості, передбачені цим договором, є стабільними і не можуть змінюватися.

Пунктами 2.1, 2.3 ч. 2 кредитного договору визначено, що позичальник повертає кредит разом із процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості в 24 щомісячних внесках включно до 6 дня/числа кожного місяця згідно графіку щомісячних внесків за кредитним договором.

Нарахування процентів здійснюється 2 рази на місяць за методом "факт/факт", а плата за обслуговування кредитної заборгованості нараховується щомісяця, до дати сплати щомісячного внеску. Нарахування процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості припиняється після повного повернення кредиту, а також у інших випадках, передбачених цим договором. Базою для нарахування процентів є непогашена сума кредиту, базою для нарахування плати за обслуговування кредитної заборгованості є початкова сума кредиту. Графік щомісячних платежів позичальника за цим договором в разі сум погашення кредиту, процентів і плати за обслуговування кредитної заборгованості є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно з п. п. 4.2.3, 4.2.6 ч. 4 кредитного договору банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, плати за обслуговування кредитної заборгованості, відшкодування збитків, а позичальник зобов'язаний на вимогу банку достроково виконати вказані грошові зобов'язання у випадку порушення термінів сплати поточних місячних внесків більш ніж на 1 (один) календарний місяць.

З графіку платежів, який викладений у ч. 6 кредитного договору і є невід'ємною його частиною, з яким відповідачка ознайомлена під підпис, вбачається, що в строк до 6 числа кожного місяця, починаючи з 09.08.2013 року ОСОБА_1 повинна була сплачувати банку кредит рівними платежами у розмірі 1252,81 грн. на місяць, який складається із тіла кредиту, нарахованих відсотків та комісії (а. с. 18-20).

Укладений між сторонами у справі кредитний договір №Р24.007.75848 від 09.07.2013 року з додатками не суперечить вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всіх істотних умовах він був підписаний сторонами.

З наявного в матеріалах справи розрахунку вбачається, що відповідачка неналежним чином виконувала свої зобов'язання за кредитним договором №Р24.007.75848 від 09.07.2013 року, внаслідок чого станом на 30.03.2016 року у неї утворилася заборгованість у загальній сумі 18941,51грн., яка складається з 11825,83 грн. заборгованості по тілу кредиту та 7115,68 грн. заборгованості за відсотками та комісіями (а. с. 25).

Відповідачка, заявивши в судовому засіданні, що позивачем неправомірно нараховано заборгованість за кредитним договором на підтвердження цього жодних доказів не надала.

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що у добровільному порядку відповідачка не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів, процентів та комісії, тобто, не виконує свої зобов'язання за договором.

Також встановлено, що 30.09.2015 року між ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" та ПАТ "Ідея Банк" укладено договір факторингу №30/09-1, згідно з яким ПАТ "Ідея Банк" відступив (передав у власність) факторові - ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє", а ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" відповідно до договору факторингу та вимог чинного законодавства набуло право грошової вимоги за кредитним договором №Р24.007.75848 від 09.07.2013 року, укладеним між ПАТ "ІдеяБанк" та ОСОБА_1 у сумі 18941,51 грн. (а. с. 12-17, 21-25).

Статтею 1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Зобов'язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов'язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Таким чином, у судовому засіданні доведено, що ТОВ "Факторингова компанія "Рантьє" набула права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №Р24.007.75848 від 09.07.2013 року укладеним між останньою і ПАТ "Ідея Банк" у сумі 18941,51 грн., яка була відступлена позивачу згідно договору факторингу, а тому з відповідачки в користь позивача слід стягнути вищевказану заборгованість. та судовий збір в розмірі 1378,00 грн.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 551, 530, 572, 589, 599, 610, 634, 1050, 1054, 1077, 1078 ЦК України, ст.ст. 88, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Факторингова компанія "Рантьє" () 18941,51 грн. (вісімнадцять тисяч дев'ятсот сорок одну грн. 51 коп.) заборгованості за кредитним договором №Р24.007.75848 від 09.07.2013 року, з яких: 11825,83 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7115,68 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями , а також 1 378 грн. (одну тисячу триста сімдесят вісім грн.) судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 10 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Івано-Франківської області через Верховинський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: __________ Атаманюк Р.І.