АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 689/973/15-ц
Провадження № 22-ц/792/221/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої судді Спірідонової Т.В.,

суддів Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретар Лапко Ю.В.,

за участю: прокурора Лунь Ю.А.

представника відповідача- Рибака В.В.

представників третіх осіб- Гопчака В.П., ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року по справі за позовом прокурора Ярмолинецького району Хмельницької області в інтересах держави до Ярмолинецької районної державної адміністрації, ОСОБА_2, реєстраційної служби Ярмолинецького районного управління юстиції, треті особи без самостійних вимог: Баламутівська сільська рада Ярмолинецького району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування розпорядження, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку,

встановила:

В травні 2015 року прокурор Ярмолинецького району Хмельницької області звернувся до суду з позовом та просив визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009 року №745/2009-р «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання ОСОБА_2 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність; визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 09.12.2009 року №892/2009-р «Про передачу земельних ділянок в приватну власність гр.ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6. ОСОБА_9, ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність

________________________________________________________________________________ Головуюча в першій інстанції ОСОБА_11 Провадження № 22ц/792/221/16

Доповідач Спірідонова Т.В. Категорія № 47

ОСОБА_2; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №110001 від 16.12.2009 року, виданий на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:007:0065; скасувати запис про реєстрацію державного акту від 16.12.2009 року серії ЯИ №110001 в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009 року №745/2009-р затверджено матеріали вибору земельної ділянки та надано відповідачу ОСОБА_2 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 09.12.2009 року №892/2009-р «Про передачу земельних ділянок в приватну власність гр.ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9В, ОСОБА_8 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 площею 2га для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району за межами села Баламутівка та передано її у власність. На підставі вказаного розпорядження 16 грудня 2009 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №110001, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58. Згідно інформації відділу Держземагенства у Ярмолинецькому районі від 07.05.2015 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:007:0065, яку отримав ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства, відноситься до земель резервного фонду. Позивач зазначає, що передача вказаної земельної ділянки у власність відповідачу ОСОБА_2 відбулася з порушенням вимог ст.ст.25,33,78,116,118 Земельного кодексу України та п.7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». З аналізу вищенаведених норм слідує, що при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій у приватну власність передаються земельні ділянки (крім земель резервного фонду) працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Створений у процесі приватизації резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянами, зайнятими у соціальній сфері на селі, а також іншими особами, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання. Разом з тим, за інформацією Баламутівської сільської ради, ОСОБА_2 членом колишнього колгоспу ім.Горького, Спілки селян с.Баламутівка та СТОВ «Обрій» не був, у соціальній сфері села не зайнятий, на території сільської ради не зареєстрований та не проживає. Оскаржуваними рішеннями порушено інтереси держави, оскільки з державної власності протиправно вибула земельна ділянка, яка не могла бути передана у власність, оскільки відноситься до земель резервного фонду.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 23 червня 2015 року до участі в справі як третю особу без самостійних вимог залучено Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 08 липня 2015 року до участі в справі як співвідповідача залучено реєстраційну службу Ярмолинецького районного управління юстиції.

Рішенням Ярмолинецького районного суду від 04 грудня 2015 року відмовлено в задоволенні позову прокурора Ярмолинецького району Хмельницької області.

Ухвалою Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 22 грудня 2015 року виправлено описку в рішенні Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Хмельницької області просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що суд першої інстанції залишив без уваги доводи прокурора щодо належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду, що підтверджується інформацією Держземагенства у Ярмолинецькому районі від 07.05.2015 року, планово-картографічними матеріалами. Судом не надано оцінку протилежним за змістом доказам, наданих спеціалістом відділу Держземагенства у Ярмолинецькому районі ОСОБА_12 та виконувачем обовязків начальника цього ж відділу ОСОБА_13 щодо належності спірної земельної ділянки до земель резервного фонду. Судом проігноровано планово-картографічні матеріали, які підтверджують факт наявності земель резервного фонду сільської ради. Не враховано також те, що про створення резервного фонду свідчать матеріали по паюванню земель колективної власності СТОВ «Обрій» с.Баламутівки. Не взято до уваги судом рішення 19 сесії Баламутівської сільської ради 23 скликання від 31.08.2000 року про виділення 50% земель запасу і резервного фонду сільської ради працівникам і пенсіонерам соціальної сфери. Судом не враховано, що прокурор звернувся на захист інтересів держави, оскільки створений резервний фонд земель призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Прокурор Лунь Ю.А. у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримала.

Відповідач ОСОБА_2 повідомлений належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не зявився.

Представник відповідача ОСОБА_2- ОСОБА_14, та представник третьої особи без самостійних вимог- Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області ОСОБА_1, заперечуючи проти апеляційної скарги, зазначили, що рішення суду є законним та обґрунтованим, а тому підстави для скасування рішення суду відсутні.

Відповідач- Хмельницька районна державна адміністрація повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності.

Відповідач- реєстраційна служба Ярмолинецького районного управління юстиції повідомлена належним чином про час і місце слухання справи, представник у судове засідання не зявився.

Представник третьої особи без самостійних вимог- Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області ОСОБА_15 вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Заслухавши учасників процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району Хмельницької області створений резервний фонд і спірна земельна ділянка належить до цього резервного фонду.

Разом із тим, зазначеним вимогам закону оскаржуване рішення не відповідає.

Відповідно до п.4 ч.1, ч.3 ст.309 ЦПК України підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення є порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Встановлено, що розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009 року №745/2009-р «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання гр.ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_14 В,А., ОСОБА_16, ОСОБА_9 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» затверджено матеріали вибору земельної ділянки ОСОБА_2 площею 2га для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за межами села Баламутівка Баламутівської сільської ради та надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Розпорядженням Ярмолинецької районної державної адміністрації від 09.12.2009 року №892/2009-р. «Про передачу земельних ділянок в приватну власність ОСОБА_2. ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_9, ОСОБА_17 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та передано у приватну власність ОСОБА_2 земельну ділянку площею 2 га для ведення особистого селянського господарства з земель державної власності на території Баламутівської сільської ради за межами села Баламутівка.

16 грудня 2009 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :03:007:0065) серії ЯИ №110001, який зареєстровано в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 33 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни України можуть мати на праві власності та орендувати земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства.

В силу ч.1 ст.116 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

У відповідності до п.12 розділу Х «Перехідні положення», що був чинним на час виникнення спірних правовідносин, до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Як передбачено ч.ч. 6, 7, 9 ст. 118 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Рада міністрів Автономної Республіки Крим, районна, Київська чи Севастопольська міська державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обовязкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ч. 1 ст. 125 ЗК України).

Із положень ч.1 ст.126 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) слідує, що право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною 1 статті 6 Закону України від 9 квітня 1999 року № 586-ХІV «Про місцеві державні адміністрації» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, щорічного послання Президента України до Верховної ОСОБА_3 України про внутрішнє і зовнішнє становище України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів накази.

Відповідно до ч.ч.1, 4, 9, 10 ст.25 ЗК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоровя, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю).

Площа земель, що передаються у приватну власність, становить різницю між загальною площею земель, що перебували у постійному користуванні сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, і площею земель, які залишаються у державній чи комунальній власності (лісогосподарське призначення, водний фонд, резервний фонд).

Органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування у процесі приватизації створюють резервний фонд земель за погодженням його місця розташування з особами, зазначеними в частині першій цієї статті у розмірі 15 відсотків площі усіх сільськогосподарських угідь, які були у постійному користуванні відповідних підприємств, установ та організацій.

Резервний фонд земель перебуває у державній або комунальній власності і призначається для подальшого перерозподілу та використання за цільовим призначенням.

Пунктом 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» установлено, що створюваний під час передачі земель у колективну власність резервний фонд використовується для передачі у приватну власність або надання у користування земельних ділянок переважно громадянам, зайнятим у соціальній сфері на селі, а також іншим особам, яких приймають у члени сільськогосподарських підприємств або які переселяються у сільську місцевість для постійного проживання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що резервний фонд земель, який створюється в процесі приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, підлягає перерозподілу в першу чергу між працівниками державних і комунальних закладів, підприємств та організацій культури, освіти й охорони здоровя та пенсіонерів з їх числа, що проживають у сільській місцевості.

Рішенням Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району №3 від 31.08.2000 року №3 «Про виділення 50% земель запасу і резервного фонду сільської ради працівникам і пенсіонерам соціальної сфери» виділено 50% земель запасу і резервного фонду сільської ради, що становить площу 106га для надання в користування земельних ділянок соціальній сфері.

Земельна ділянка площею 2 га для ведення особистого селянського господарства, яка передана у приватну власність ОСОБА_2 на території Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району за межами села Баламутівка , відноситься до земель резервного фонду.

Вказані обставини підтверджуються технічним звітом по коректуванні планового матеріалу зйомок минулих років с.Баламутівка Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району, виготовленим Хмельницькою філією Інституту землеустрою; копією Державного акту про право колективної власності на землю; планово-картографічними матеріалами; схемою поділу земель колективної власності на земельні частки (паї) по СТОВ «Обрій» с.Баламутівка Ярмолинецького району, витягом із Публічної кадастрової карти України.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_14 про відсутність доказів того, що спірна земельна ділянка відноситься до земель резервного фонду, спростовуються наявними матеріалами справи.

Не заслуговують на увагу посилання представника відповідача ОСОБА_2 на те, що рішеннями Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району №2 від 10.05.2000р. та №7 від 31.08.2000 року про обмін полів земель запасу і земель резервного фонду с.Баламутівка, оскільки спірний земельний масив не був предметом обміну, що підтверджується картографічними матеріалами.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що йому не відомо чи земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_2 з земель резервного фонду чи з земель запасу.

Відповідач ОСОБА_2 не був членом колгоспу ім.Горького, Спілки селян с.Баламутівка, СТОВ «Обрій», не був працівником соціальної сфери, не зайнятий у соціальній сфері села, не проживає на території сільської ради та не переселяється у сільську місцевість для постійного проживання, а тому не має права на отримання такої земельної ділянки з резервного фонду.

Доводи представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_14 про те, що земельне законодавство не містить обмежень щодо місця реєстрації громадянина при безоплатній приватизації ними земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, а обмеження кола осіб, що мають право на приватизацію є не конституційним, не можуть бути підставою для відмови у задоволенні апеляційної скарги, оскільки ст.14 Конституції України встановлено, що право власності на землю набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статті 116,118,121 Земельного кодексу України, на які посилається представник відповідача ОСОБА_2, регулюють загальний порядок надання у власність громадян земельних ділянок і не регулюють перерозподілу та використання створеного у процесі приватизації резервного фонду земель сільської ради.

За таких обставин земельна ділянка з резервного фонду Баламутівської сільської ради Ярмолинецького району розпорядженнями Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009 року №745/2009-р та від 09.12.2009 року №892/2009-р була передана безоплатно у власність відповідача ОСОБА_2 з порушенням вказаних норм законодавства, а тому слід визнати незаконними та скасувати розпорядження: від 16.10.2009 року №745/2009-р «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання ОСОБА_2 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та від 09.12.2009 року №892/2009-р «Про передачу земельних ділянок в приватну власність гр.ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6. ОСОБА_9, ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2.

Визнання незаконними розпоряджень Ярмолинецької районної державної адміністрації про передачу земельної ділянки у власність є підставою для визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, який видано на підставі цих рішень, та скасування запису про державну реєстрацію державного акту в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58.

Відповідно до ч.2 ст.45 ЦПК України з метою представництва інтересів громадянина або держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення Верховним Судом України, про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній заяві (заяві) самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

Звертаючись до суду з позовом на захист інтересів держави, прокурор визначив Державну інспекцію сільського господарства України як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, і вказав, що Держсільгоспінспекція України не наділена повноваженнями на звернення до суду з таким позовом.

Статтею 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та Положенням про Держсільгоспінспекцію України, затвердженого Указом Президента України від 13 квітня 2011 року №459/2011, державний контроль за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності здійснює центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі - Державна інспекція сільського господарства України, а згідно з ч.1 ст.6 цього ж Закону до повноважень спеціально уповноваженого органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель належить здійснення державного контролю за охороною та використанням земель в частині додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації прав на землю, додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок.

Звернення прокурора з метою представництва Державної інспекції сільського господарства України, на яку покладений державний контроль за використанням земель всіх категорій та форм власності, про визнання актів органів місцевого самоврядування незаконними не суперечить чинному законодавству та є одним із способів захисту прав на землю.

Не можна погодитися із доводами представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_14 про пропуск прокурором позовної давності.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України 01 липня 2015 року у справі №6-178цс15, за змістом статтей 256, 261 ЦК України позовна давність є строком пред'явлення позову як безпосередньо особою, право якої порушене, так і тими суб'єктами, які уповноважені законом звертатися до суду з позовом в інтересах іншої особи ? носія порушеного права (інтересу).

При цьому як у випадку пред'явлення позову самою особою, право якої порушене, так і в разі пред'явлення позову в інтересах цієї особи іншою уповноваженою на це особою, відлік позовної давності обчислюється з одного й того самого моменту: коли особа довідалася або могла довідатися про порушення її права або про особу, яка його порушила.

Колегія суддів виходить з того, що строк звернення з позовом прокурором не пропущений, оскільки Державна інспекція сільського господарства в Хмельницькій області не володіла інформацією про видачу Ярмолинецькою районною державною адміністрацією оспорюваних розпоряджень від 16.10.2009 року №745/2009-р та від 09.12.2009 року №892/2009-р, що підтверджується листом від 29.02.2016 року.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За таких обставин з Ярмолинецької районної державної адміністрації на користь прокуратури Хмельницької області слід стягнути судовий збір у сумі 1071 грн.84коп.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 316, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,-

вирішила:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити.

Рішення Ярмолинецького районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2015 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 16.10.2009 року №745/2009-р «Про затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання гр. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність» в частині затвердження матеріалів вибору земельних ділянок та надання ОСОБА_2 дозволу та вимог на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження Ярмолинецької районної державної адміністрації від 09.12.2009 року №892/2009-р «Про передачу земельних ділянок в приватну власність гр.ОСОБА_2, ОСОБА_7, ОСОБА_6. ОСОБА_9, ОСОБА_10 для ведення особистого селянського господарства на території Баламутівської сільської ради за межами с.Баламутівка» в частині затвердження проекту землеустрою та передачі земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_2.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №110001 від 16.12.2009 року, виданий Ярмолинецькою районною державною адміністрацією на імя ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2га з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :03:007:0065.

Скасувати запис про реєстрацію державного акту від 16.12.2009 року серії ЯИ №110001 в книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №58.

Стягнути з Ярмолинецької районної державної адміністрації на користь прокуратури Хмельницької області судовий збір у сумі 1071 грн.84коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, проте може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду Т.В. Спірідонова