АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/71/16 Справа № 199/2392/15-ц Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - Макаров М.О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по цивільним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Макарова М.О.,

суддів Максюти Ж.І., Прозорової М.Л.,

при секретарі Самокиші О.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» на рішення Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_2 Аваль», ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 році ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, посилаючись на те, що нею було отримано повідомлення-вимогу щодо добровільного погашення заборгованості за кредитним договором №140-9-1-00112-358 від 24 лютого 2015 року, яка нібито виникла у неї за договором поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року. Зазначений договір поруки між нею та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» нібито було укладено для забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_4 перед банком. Вважає, що зазначений договір поруки є недійним з дати його укладання, оскільки вказаний договір вона не укладала, підписи на ньому не ставила.

Також позивач зазначила, що жодного разу вона не знайомилась з умовами генеральної кредитної угоди №К-Д-014/02-40/734 від 31 серпня 2007 року та похідними від неї кредитними договорами, не заповнювала ніяких заяв, анкет та інших документів, що містяться в кредитній справі, а в договорі поруки зазначені реквізити її колишнього паспорту, який станом на 31 серпня 2007 року був втрачений та замінений на інший.

У звязку з чим просила визнати недійсним договір поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року укладений між нею та ПАТ «ОСОБА_2 Аваль», а також визнати недійними генеральну кредитну угоду №К-Д014/02-40/734/1 від 31 серпня 2007 року та кредитні договори №010/С04-115-1/57, №К-Д3 010/С04-115-1/58, №010/С04-115-1/59, укладені між відповідачами в частині умов, що стосуються наявності поруки позивача по справі.

ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року позов задоволено частково, визнано недійсним договір поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року, укладений між ОСОБА_3 та ВАТ «ОСОБА_2 Аваль» та стягнуто з ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 243,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосуванням норм матеріального та права.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначене рішення ухвалено з додержанням вказаних вимог закону.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України та ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 202 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а згідно ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Волевиявлення є важливим чинником, без якого неможливо вчинення правочину, що узгоджується зі свободою договору, встановленого ст. 627 ЦК України.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що моментом вчинення правочину слід вважати момент, коли сторони свого часу досягли згоди з усіх істотних умов, склали та скріпили підписом письмовий документ, в якому зафіксовані правові наслідки цього правочину.

Крім того, згідно ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, а статтею 216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.

А відповідно до ч.1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Так, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до довідки наданої Амур-Нижньодніпровським РВ у м. Дніпропетровську ГУ ДМС України в Дніпропетровській області за вих №60-1210-21 від 17 грудня 2013 року ОСОБА_3 оформлено цим відділом паспорт серії АН №543626 від 14 грудня 2006 року, у звязку з втратою паспорта серії АЕ №450421 від 29 листопада 1996 року, виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, згідно її заяви від 11 грудня 2006 року (а.с. 10).

Також, як вбачається з матеріалів справи між ВАТ «ОСОБА_2 Аваль», правонаступник ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» та ОСОБА_3 було укладено договір поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року, згідно якого Поручитель на добровільних засадах бере на себе зобовязання перед Кредитором відповідати по борговим зобовязанням Боржника ОСОБА_4, які виникають з умов Генерального кредитного договору №К-Д 014/02-40/734 від 31 серпня 2007 року, а саме: повернути кредит в розмірі 1489326,29 доларів США, сплатити проценти за його користування, комісійну винагороду, неустойку в розмірі та строки, передбачені Кредитним договором, а також відшкодувати можливі збитки та виконати інші умови Кредитного договору в повному обсязі (п. 1.2), а в п.6 договору поруки в графі «Поручитель» зазначено, ОСОБА_3, паспорт серії АЕ №450421 від 29 листопада 1996 року, виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області. (а.с. 7).

Крім того, як вбачається із заяви від 31 серпня 2007 року наданої до директора Дніпропетровської ОД АТ «ОСОБА_2 Аваль» ОСОБА_3 у зарєстрованому шлюбі та у фактичних шлюбних відносинах не перебуває, де в графі даних паспорта ОСОБА_3 зазначено паспорт серії АЕ №450421 від 29 листопада 1996 року, виданого Амур-Нижньодніпровським РВ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. 139).

А згідно свідоцтва про одруження серії І-КИ №014057 від 16 серпня 1997 року, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Кіровської районної ради народних депутатів м. Дніпропетровська ОСОБА_3 та ОСОБА_6 уклали 16 серпня 1997 року шлюб, про що було зроблено актовий запис за №316 (а.с. 72).

В подальшому ОСОБА_3 отримано повідомлення-вимогу від ПАТ «ОСОБА_7 Аваль» щодо добровільного погашення заборгованості за вказаним кредитним договором за вих. №140-9-1-00112-358 від 24 лютого 2015 року.

Згідно висновку судової почеркознавчої експертизи № 62/04-71 від 18 березня 2015 року проведеної Науково-дослідним експертного криміналістичного центром Сектор №3 відділу техніко-криміналістичного забезпечення органів внутрішніх справ ГУМВС України в Дніпропетровській області за постановою слідчого в кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003415, підпис від імені ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, на договорі поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року, в графі «Поручитель» виконано не ОСОБА_3, а іншою особою (а.с.14).

Крім того, судом апеляційної інстанції за клопотанням представника ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» було призначено по справі судову почеркознавчу експертизу належності підпису ОСОБА_3 в договорі поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року в графі «Поручитель» та в заяві від 31 серпня 2007 року (а.с. 58, 99).

Відповідно до висновку судової почеркознавчої експертизи №13/1.1-57 від 16 березня 2016 року, підпис від імені ОСОБА_3 у графі: «Поручитель» договору поруки №014/02-40/734/4 від 31 серпня 2007 року - виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_3, та підпис у заяві від 31 серпня 2007 року виконаний не ОСОБА_3, а іншою особою з наслідуванням справжнього підпису ОСОБА_3 (а.с.187-193).

Оскільки спірні договір поруки та заява від 31 серпня 2007 року, оформлені за паспортом ОСОБА_3, який було втачено, остання на час укладання договору перебувала у шлюбі, а також ОСОБА_3 вказаний договір та заяву не підписувала, а тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано прийшов до висновку про визнання спірного договору поруки недійсним.

Доводи апеляційної скарги ПАТ «ОСОБА_2 Аваль» про незаконність рішення, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки судом першої інстанції встановлені всі обставини по справі, яким суд дав належну оцінку та спір вирішено відповідно до вимог діючого законодавства, а тому ці доводи зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при розгляді справи, районним судом були виконані всі вимоги процесуального закону, спір вирішено у відповідності з нормами матеріального та процесуального права. Рішення є обґрунтованим, з повним відображенням обставин, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є правильними.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення відповідає вимогам закону, а тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Що стосується рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про визнання недійними генеральної кредитної угоди №К-Д014/02-40/734/1 від 31 серпня 2007 року та кредитні договори №010/С04-115-1/57, №К-Д3 010/С04-115-1/58, №010/С04-115-1/59, укладені між відповідачами в частині умов, що стосуються наявності поруки позивача по справі, то в цій частині рішення суду не оскаржується, а тому, відповідно до вимог ст. 303 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_2 Аваль» - відхилити.

Рішення ОСОБА_5 - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 квітня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: