Справа №: 272/848/16-ц
Провадження № 2/272/572/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.

при секретарі Бондаренко Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гальчинської сільської ради Анддрушівського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно,суд,-

встановив :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку,господарських будівель і споруд, розташованої за вказаною адресою. Вона є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована в будинку на час смерті спадкодавця. Але вона не може оформити спадкові права, оскільки на вищезгаданий будинок та земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця). Просила визнати за нею право власності на вказане спадкове майно.

В судове засідання позивач не з'явилась, направила на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу в її відсутність, вказувала, що позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, направив на адресу суду заяву, з проханням розглядати справу в його відсутність, вказував, що позов визнає, проти задоволення не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_2. Після її смерті відкрилась спадщина на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вказаною адресою. Вона є єдиним спадкоємцем за законом та прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована в будинку на час смерті спадкодавця та подала відповідну заяву до нотаріальної контори. Але вона не може оформити спадкові права, оскільки на вищезгаданий будинок та земельну ділянку відсутні правовстановлюючі документи, яких не було виготовлено ще за життя власника (спадкодавця).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Спірні правовідносини виникли з цивільних відносин та регулюються ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.328,380, 1269 ЦК України ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України.

При вирішенні спору суд виходить з положень ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),згідно якої вважається,що спадкоємець,який вступив у фактичне володіння спадковим майно, вважається таким, що прийняв спадщину. Згідно ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори, вважається таким, що прийняв спадщину.Згідно ст.3 ч.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » право власності та інші речові права на нерухоме майно,набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Відповідно до цього Закону реєстрація речових прав на нерухомість,їх обмежень здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна,а також за заявою власника (володільця) нерухомого майна. Ст.125 ЗК України, де вказано, що право власності на земельну ділянку виникає з моменту отримання особою державного акту на право власності на земельну ділянку та її держаної реєстрації. Згідно ст.120 ЗК України, набувач права власності на жилий будинок одночасно набуває право власності на земельні ділянки для його обслуговування без зміни цільового призначення, відсутність у спадкодавця державного акту на право власності на зазначені земельні ділянки, відсутність державної реєстрації, в даному випадку правового значення не має. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавець був власником нерухомого майна, яке входить до складу спадщини у відповідності з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та у відповідності з нормами ЦК України 1963 року.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за вказаною адресою, оскільки в позасудовому порядку позивач позбавлена можливості реалізувати своє право на спадщину.

Відповідно до клопотання позивача понесені нею судові витрати при подачі позову суд на її користь з відповідача не стягує.

Керуючись ст.549 ч.1 ЦК України (в ред.1963 року),ст.ст.328,380, 1269 ЦК України ЦК України,ст.3 ч.5 Закону України « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень » від 1 липня 2004 року N 1952-IV,ст.ст.81,120,125 ЗК України,ст.ст.10,11, 60,209,212,214,215 ЦПК України,суд,-

вирішив :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП - НОМЕР_1, право власності на будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,15 га. для будівництва і обслуговуванню жилого будинку, господарських будівель і споруд розташованої за вказаною адресою, як на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:В. І. Брагін