Справа № 755/2997/13-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді - Ластовки Н.Д.,

при секретарі - Фузік Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київська Русь» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український індустріальний альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року в повному обсязі задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Київська Русь» до ОСОБА_1, ТОВ «Український індустріальний альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Представник відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду 29.02.2016 року із заявою про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року, мотивуючи це тим, що відповідач ОСОБА_1 дізналася про рішення суду лише 17.02.2016 року від державного виконавця, таким чином справа розглянута у відсутність відповідача, з цих причин вона не мала змоги подати докази, які мали значення для розгляду справи, які так і не були досліджені судом, що дає підстави для скасування заочного рішення.

В судовому засіданні представник заявника просив задовольнити заявлені вимоги та скасувати заочне рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.02.2016 року, а справу призначити в загальному порядку.

В судовому засіданні представник позивача Публічного акціонерного товариства «Київська Русь» просив заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28 травня 2013 року залишити без задоволення з підстав її необгрунтованості.

Інші сторони в судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Заслухавши пояснення сторін по справі, вивчивши матеріали цивільної справи та докази, надані стороною відповідача на підтвердження підстав для скасування заочного рішення, суд приходить до наступного.

Заочне провадження є однією з гарантій позивачеві від зловживання відповідачем процесуальними правами, усунення причин затягування процесу, дотримання судами строків розгляду справи.

Згідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

Відповідно до положень ч.2 ст.77 Цивільного процесуального кодексу України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явились в судове засідання без поважних причин.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач повідомлялася належним чином про час та місце її розгляду у порядку встановленому чинним ЦПК України, але в судові засідання не з'являлася, при цьому в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи відповідно до ст. 74, ч.1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до положень ч.4 ст.169 Цивільного процесуального кодексу України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів ( постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За змістом положень п.2 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно ч. 1 ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 232 ЦПК України випливає, що скасування заочного рішення судом, що його ухвалив, можливе у випадку встановлення судом двох обставин: відповідач не з'явився в судове засідання, в якому ухвалено заочне рішення, та не повідомив про причини неявки з поважних причин та докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Даної позиції дотримується й Верховний Суд України, що підтверджується узагальненням Верховного Суду України «Практика ухвалення та перегляду судами заочних рішень у цивільних справах».

Аналізуючи вищевикладене та враховуючи матеріали справи, суд вважає, що в межах розгляду даної справи судом було дотримано процедуру виклику відповідача в судові засідання, вжито відповідних заходів для повідомлення відповідача про час та місце слухання справи, в той же час, посилання відповідача на те, що при ухвалені заочного рішення суд обмежився лише доказами позивача, а відповідач ОСОБА_1 була позбавлена можливості реалізувати свої процесуальні права та взяти участь у судовому засіданні є безпідставними, оскільки небажання відповідача надавати докази в обґрунтування своїх заперечень проти позову, зокрема з причини ухилення від участі в судових засіданнях, давало право суду при заочному розгляді справи, обмежитись доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.224 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, судом встановлено, що 29.07.2015 року відповідачем ОСОБА_1 направлялася позовна заява до Подільського районного суду м. Києва про визнання договору поруки припиненим. В даному позові ОСОБА_1 зазначає про наявність рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року. Таким чином, твердження ОСОБА_1 про те, що їй стало відомо про існування оскаржуваного рішення лише 17.02.2016 року є неправдивим, що спростовується вищенаведеним.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київська Русь» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український індустріальний альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором не підлягає задоволенню.

У відповідності до п.1 ч.3 ст. 231 Цивільного процесуального кодексу України суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення залишити заяву без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 230, 231, 232 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 28.05.2013 року по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Київська Русь» до ОСОБА_1, Товариства з обмеженою відповідальністю «Український індустріальний альянс» про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: