Дата документу 01.12.2016
Справа №320/7784/16-ц
Провадження 2о/320/495/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Пономаренко Л.Е.

при секретарі Воробйовій В.В.,

народних засідателів: Кралічек Р.Я., Малахова М.І.,

за участю:

прокурора Кісілічак С.В.,

представника лікарні - ОСОБА_1,

законного представника хворого ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву головного лікаря КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ОСОБА_3 про госпіталізацію ОСОБА_4, 1963р.н., у психіатрично-наркологічне відділення жіноче у примусовому порядку,

ВСТАНОВИВ:

Головний лікар КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» ОСОБА_3 звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області із заявою, в якій просить госпіталізувати громадянку ОСОБА_4, 1963р.н., у психіатрично-наркологічне відділення жіноче КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради.

Заява обґрунтована тим, що громадянка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка проживає за адресою: м. Мелітополь, вул Г.Сталінграда, 11/513 була доставлена у супроводі доньки до прийомного покою 28.11.2016.

Громадянка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, знаходиться на диспансерному обліку у психіатра з 1990р. з приводу шизофренії. Являється Інвалідом II групи. За Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 22.06.2016р. визнана недієздатною, Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 06.10.2016р. опікуном призначено доньку хворої ОСОБА_2. Остання виписка із стаціонару 04.11.2016р.

Раніше неодноразово лікувалась у жіночому психонаркологічному відділенні з галюцинаторно-параноїдною симптоматикою.

25.11.16р. ОСОБА_4, 1963р.н., було оглянуто лікарем - психіатром КУ «Мелітопольський психіатричний диспансер» ЗОР ОСОБА_5, та враховуючи наявність у хворої психічних розладів, нею був виставлений діагноз: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно- вольовий дефект». Госпіталізована за добровільною інформованою згодою опікуна ОСОБА_2

В судовому засіданні представник лікарні ОСОБА_1 на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, пояснила, що ОСОБА_4 хворіє з 1999року неодноразово0 проходила лікування в психіатричній лікарні. Останній раз була госпіталізована в серпні 2016 року, виписана в листопаді 2016року, однак у звязку з тим, що хвора знаходячись дома не продовжує лікування захворювання загострюється.

В судове засідання хвора ОСОБА_4 не доставлялася, оскільки згідно пояснень представника психіатричного закладу вона є неконтактною для спілкування.

Законний представник хворого, ОСОБА_2, на задоволенні заяви наполягала у повному обсязі, та пояснила, що її мати ОСОБА_4 потребує стаціонарного лікування тому, що при загостренні захворювання перестає про себе опікуватися, спати, готувати та приймати їжу, своєю неадекватною поведінкою заважає сусідам.

Суд, вислухавши пояснення представника лікарні, думку прокурора, який заяву підтримав та просив її задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що хвора дійсно потребує госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, приходить до висновку про можливість задоволення заяви з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 279 ЦПК України, за умов, визначених Законом України «Про психіатричну допомогу», заява лікаря-психіатра про проведення психіатричного огляду особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги та її продовження в примусовому порядку подається до суду за місцем проживання особи, а заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу у примусовому порядку та заява про продовження такої госпіталізації подається до суду за місцезнаходженням зазначеного закладу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 280 ЦПК України, у заяві про проведення психіатричного огляду фізичної особи у примусовому порядку, про надання особі амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку та її продовження, про госпіталізацію до психіатричного закладу у примусовому порядку та продовження такої госпіталізації повинні бути зазначені підстави для надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, встановлені законом. У випадках, коли відповідно до закону госпіталізація у примусовому порядку була проведена за рішенням лікаря-психіатра і визнана доцільною комісією лікарів-психіатрів, психіатричний заклад, в якому перебуває особа, направляє до суду заяву про її госпіталізацію у примусовому порядку протягом 24 годин.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 282 ЦПК України, залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

З висновку лікувально - консультотивної комісії від 28.11.2016 року лікарів-психіатрів вбачається, що хвора ОСОБА_4 страждає на хронічний психіатричний розлад у вигляді шизофренії, параноїдної форми, безперервний тип перебігу, галлюцинаторно-параноїдний синдром. Виражений емоційно-вольовий дефект. У зв'язку з наявністю у хворої тяжкого психічного розладу, відсутністю критичної оцінки свого стану, неспроможністю самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність, хвора ОСОБА_4 потребує примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для подальше нагляду та здійснення адекватного лікування.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви та госпіталізації ОСОБА_4 до психіатричного закладу у примусовому порядку.

Керуючись ст.ст. 15, 57, 59, 60, 107, 208, 212 215, 279 282 ЦПК України, Законом України «Про психіатричну допомогу», суд

ВИРІШИВ:

Заяву головного лікаря КУ «Мелітопольського психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради, ОСОБА_3 про госпіталізацію ОСОБА_4, 1963р.н., у психіатрично-наркологічне відділення жіноче у примусовому порядку задовольнити.

Госпіталізувати ОСОБА_4, 1963р.н, яка мешкає за адресою: м. Мелітополь, вул Г.Сталінграда, 11/513, у жіноче психіатрично наркологічне відділення Комунальної установи «Мелітопольський психіатричний диспансер» Запорізької обласної ради у примусовому порядку.

Рішення суду є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подачі протягом 10 днів апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

СУДДЯ: Л.Е.Пономаренко

Народні засідателі: Р.Я.Кралічек

ОСОБА_6