Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016 Справа №607/4738/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Буцик О.П.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ПАТ «НАСК Оранта» Ващука Я.С.

представника відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 грудня 2015 року в місті Тернополі по вул..Підволочиське шосе, водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем марки «ЗАЗ» порушив вимоги п.33.3.21 Правил дорожнього руху України, та допустив зіткнення з автомобілем марки «Оpel Omega» під керуванням позивача. Постановою Тернопільського мыськрайонного суду від 21.01.2016 року, ОСОБА_3 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. На момент скоєння ДТП у водія ОСОБА_3 діяв договір (поліс) від 30.12.2014 року обов»язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів укладений із страховою компанією ПАТ «НАСК Оранта», яким було встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну життю і здоров»ю у розмірі 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну у розмірі 50 000 грн. 18 грудня 2015 року позивач звернувся із заявою про повідомлення ДТП та виплату страхового відшкодування. Аварійним комісаром ПАТ «НАСК Оранта» було проведено огляд пошкодженого автомобіля та складено відпповідний протокол огляду. В подальшому позивачу було повідомлено, що сума страхового відшкодування склала 10 536,20 грн. Відповідачем - ПАТ «НАСК Оранта» 20 травня 2016 року було перераховано 10 483,56 грн. страхового відшкодування. Згідно висновку автотоварознавчого діослідження №86/16 від 12 квітня 2016 року, проведеного судовим експертом ОСОБА_6 вартість матеріального збитку з урахуванням фізичного зносу завданого власникові автомобіля «Оpel Omega» на момент ДТП становить 43615,80 грн., без урахування коефіцієнта фізичного зносу - 97869,09 грн. Таким чином, просить стягнути із ПАТ «НАСК Оранта» у користь позивача 33132,24 грн. матеріальної шкоди - невиплаченого страхового відшкодування, 1600 грн. вартості проведеного авто товарознавчого дослідження, 3423,05 грн. пені за період з 20.07.2016 року по 22.11.2016 року, а також три проценти річних у розмірі 343,12 грн., 3307,20 грн. витрат на правову допомогу. Також зазначив, що йому було завдано моральної шкоди внаслідок пошкодження його транспортного засобу, ненадання документів відповідачем ПАТ «НАСК Оранта» щодо визначення розміру матеріального збитку, спричинило душевні хвилювання та страждання позивача, головний біль, оскільки через постійне звертання в різні інстанції, телефонні переговори, листування та необхідності термінового пошуку великої суми коштів для здійснення ремонту автомобіля. Позивач змушений був постійно відлучатись з робочого місця, мало часу проводити із сім2єю, став дратівливим, що вплинуло на його родинні стосунки, а також з безпосереднім керівництвом, колегами по роботі та друзями. Тому просить стягнути із ПАТ «НАС Оранта» 7 000 грн. заподіяної моральної шкоди, а також із ОСОБА_3 10 000 грн. Також, вважає, що слід стягнути із ОСОБА_354 253,29 грн. завданої матеріальної шкоди, що становить різницю між фактичним розміром заподіяної шкоди і страховою виплатою.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити з підстав наведених у позові.

Представник ПАТ «НАС Оранта» у судовому засіданні позовних вимог не визнав, вважає їх безпідставними та просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Вважає, що розмір страхового відшкодування, яке було визначено позивачу страховою компанією відповідає вимогам Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням авто товарознавчого дослідження проведеного спеціалістом ТОВ «Гарант - АСІСТАНС». Щодо відшкодування моральної шкоди також вважає вимоги позивача безпідставними, оскільки моральна шкода страховою компанією відшкодовується лише за шкоду, яка заподіяна життю та здоров»ю особи.

Представник ОСОБА_3 у судовому засіданні позовні вимоги позивача до ОСОБА_3 вважає безпідставними та необґрунтованими та просить у їх задоволенні відмовити. Як на підставу заперечення позовних вимог зазначив, що відшкодуванню позивачу підлягають реальні збитки, а тому коефіцієнт фізичного зносу не враховується при визначенні матеріального збитку. Позивач не надав суду доказів проведення відновлювального ремонту автомобіля з використанням нових вузлів, комплектуючих частин іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів. При визначенні розміру матеріального збитку має бути врахований коефіцієнт фізичного зносу автомобіля. Крім цього, заперечив вимогу позивача в частині стягнення моральної шкоди, оскільки його розмір не відповідає вимогам розумності та справедливості, не співмірності сум моральної шкоди та обставинам, які зазначені позивачем як підстави для заявлення до відшкодування матеріальної шкоди.

Третя особа ОСОБА_5 в судове засідання не з»явився, хоча належним чином неодноразово повідомлявся про місце та час розгляду справи, що підтверджено документально.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 січня 2016 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Як вбачається із вказаної постанови, 17 грудня 2015 року о 16 год. в місті Тернополі по вул. Підволочиське шосе ОСОБА_3 керуючи транспортним засобом марки «ЗАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимогу дорожнього знаку 33.3.21 «В»їзд заборонено», внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем «Опель Омега» д.н.з. НОМЕР_2, який рухався у зустрічному напрямку, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, особою, винною у настанні дорожньо-транспортної пригоди, є ОСОБА_3.

Автомобіль марки «ЗАЗ Таврія», р.н.з. НОМЕР_1, який належить ОСОБА_5 та яким у момент вчинення ДТП на підставі договору позички транспортного засобу від 01 липня 2015 року керував ОСОБА_3 був застрахований відповідно до Полісу №АІ/3880738 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Тернопільською обласною дирекцією ПАТ «НАСК Оранта» на строк дії з 04.01.2015 року по 03.01.2016 року. Страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого зазначеним полісом було встановлено за шкоду заподіяну життю і здоров»ю - 100 000 грн., за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., розмір франшизи - 0 грн.

Відповідно до ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закону), страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння дорожньо-транспортної пригоди) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров»ю, майну третьої особи. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинно відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Відповідно до п.34.1 ст. 34 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов'язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування.

Пунктом 34.2. ст.34 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов'язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Відповідно до п.35.1 ст.35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на

отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення

дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону,- МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Пунктом 36.1. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв'язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку.

В силу вимог п.36.2. ст.36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик зобов»язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

В силу ст.29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахування зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушення зобов'язання, є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

18 грудня 2015 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «НАСК Оранта» із повідомленням про ДТП.

Як вбачається проведеного дослідження №ВО4454ВС-16.02/5 від 16.02.2016 року, виконаного спеціалістами ТОВ «Гарант - Асістанс», яке стало підставою для визначення суми страхового відшкодування позивачу, матеріальний збиток завданий транспортному засобу марки «Оpel Omega» д.н.з.НОМЕР_2 в результаті дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням фізичного зносу склав 10536,24 грн.

19 квітня 2016 року ОСОБА_1 подав заяву ПАТ «НАСК Оранта» про виплату страхового відшкодування, шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок, відкритий у ПАТ «Приватбанк».

Як вбачається із розрахунку страхового відшкодування від 27.04.2016 року ПАТ «НАСК Оранта» та страхового акту №ОЦВ-15-9102/1 сума страхового відшкодування, яку було визначено для виплати потерпілому ОСОБА_1 склала 10536,24 грн.

20 травня 2016 року ПАТ «НАСК Оранта» було виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 10 483,56 коп., що підтверджено в судовому засіданні ОСОБА_1

У відповідності до висновку №86/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 12.04.2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6 за заявою ОСОБА_1, вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу завданого власнику автомобіля «Оpel Omega В 2.0і» д.н.з.НОМЕР_2, станом на момент ДТП, становить 43615,80 гривень.

Будучи допитаним в якості спеціаліста у судовому засіданні експерт ОСОБА_6 суду пояснив, що розмір матеріального збитку, який був завданий внаслідок ДТП позивачу проводився з врахуванням фактичного огляду пошкодженого транспортного засобу, на підставі нормативних актів та методик, а також з використанням програмного комплексу AUDATEX Auda Pad Web «Aurora» (APS) 2016 рік. Підтвердив суму вартості матеріального збитку, спричиненого ОСОБА_1 з врахуванням фізичного зносу, який склав 43615,80 грн. Також зазначив, що у дослідженні №ВО4454ВС-16.02/5 від 16.02.2016 року, виконаного спеціалістами ТОВ «Гарант - Асістанс» було допущено самовільне втручання у програмний комплекс AUDATEX, що вплинуло на заниження розміру збитку, який було завдано ДТП власнику автомобіля «Оpel Omega В 2.0і» д.н.з НОМЕР_2.

Як вбачається із видаткової накладної №ПП-553351 від 23.11.2016 року, ОСОБА_1 внаслідок пошкодженої дорожньо-транспортною пригодою на його автомобілі акумуляторною батареєю, було придбано іншу вартістю 1360,46 грн.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши та дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов позивача до ПАТ «НАСК Оранта» в частині стягнення страхового відшкодування підлягає до часткового задоволення, у розмірі 31 107,70 грн. Визначаючи зазначену суму суд, бере до уваги висновок №86/16 експертного автотоварознавчого дослідження від 12.04.2016 року, складеного судовим експертом ОСОБА_6, відповідно до якого вартість матеріального збитку з врахуванням фізичного зносу завданого власнику автомобіля «Оpel Omega В 2.0і» д.н.з.НОМЕР_2, станом на момент ДТП, становить 43 615,80 гривень. Також суд враховує, те, що позивачу станом на даний час, 20 травня 2016 року уже було проведено ПАТ «НАС Оранта» страхове відшкодування у розмірі 10483,56 грн. Крім цього, суд не бере до уваги вартість пошкодженої акумуляторної батареї, визначену експертом у зазначеному висновку у розмірі 3385 грн., оскільки позивач поніс фактичні витрати на її придбання у розмірі 1360,46 грн. Таким чином, сума страхового відшкодування, яку слід стягнути із ПАТ «НАСК Оранта буде складати: (43615,80 - 10483,56 - 3385) + 1360,46 = 31107,70 грн., де 43615,80 - розмір заподіяної шкоди із врахуванням фізичного зносу визначена експертом у висновку №86/16, 10483,56 грн. - розмір відшкодованого позивачу страхового відшкодування; 3385 - вартість акумуляторної батареї згідно ремонтної калькуляції, визначеної експертом у висновку №86/16, 1360,46 - вартість фактично понесених витрат позивача на придбання нової акумуляторної батареї. Також суд, визначаючи розмір страхового відшкодування, не бере до уваги дослідження №ВО4454ВС-16.02/5 від 16.02.2016 року, виконаного спеціалістами ТОВ «Гарант - Асістанс» наданого ПАТ «НАСК Оранта», оскільки вважає, що розмір шкоди, завданої позивачу у ньому встановлений з порушенням використання даних програмного комплексу AUDATEX, що підтверджено в судовому засіданні спеціалістом ОСОБА_6 та є безумовним складовим елементом для його визначення. При цьому, судом роз»яснювалось сторонам, у тому числі представнику ПАТ «НАСК Оранта» право на призначення та проведення судової автотоварознавчої експертизи, що підтверджено журналом судового засідання, однак зазначений відповідач таким правом не скористався.

Крім цього, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення із ПАТ «НАС Оранта» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування та трьох відсотків річних підлягають до часткового задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ст.992 ЦК України, у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов»язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно п. 36.5 ст.36 Закону України «Про обов»язкове страхування цивільно-

правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Націонльного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Таким чином, суд вважає, що слід стягнути із ПАТ «НАСК Оранта» у користь позивача 3233 грн.16 коп. пені за період з 20 липня по 22 листопада 2016 року, згідно вимог позивача, із розрахунку: Сума пені = сума заборгованості х подвійна облікова ставка НБУ х кількість днів прострочення :100. Сума за період з 20.07.2016 по 28.07.2016 буде становити: 31107,70х0,090х9:100=252,43, де 31107,70грн. розмір невиплаченого страхового відшкодування, 9 - кількість днів прострочення, 0,090 % розмір подвійної облікової ставки НБУ в день. Сума за період з 20.07.2016 по 15.09.2016 буде складати: 31107х0,085х49:100=1291,05, де 31107,7 грн. розмір невиплаченого страхового відшкодування, 49 - кількість днів прострочення, 0,085 % розмір подвійної облікової ставки НБУ в день. Сума за період з 16.09.2016 по 27.10.2016 буде складати: 31107,70х0,082х42:100=1070,92, де 31107,70 грн. розмір невиплаченого страхового відшкодування, 42 - кількість днів прострочення, 0,082 % розмір подвійної облікової ставки НБУ в день. Сума за період з 28.10.2016 по 22.11.2016 буде складати: 31107,70х0,077х26:100=618,75, де 31107,70 грн. розмір невиплаченого страхового відшкодування, 26 - кількість днів прострочення, 0,077 % розмір подвійної облікової ставки НБУ в день. Загальна сума пені буде складати (252,43+1291,05+1070,92+618,75+3233,16=3233,16).

Згідно із вимогами ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов»язання, на вимогу кредитора зобов»язаний сплати три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає, що існуючі між сторонами зобов»язання з приводу невиплати страхового відшкодування належать до грошових зобов»язань. Три проценти річних від простроченої суми за період з 20.07.2016 по 22.11.2016 року згідно із вимогами позивача буде складати 322,16 грн. грн., із розрахунку: (31107,70х3х126:365:100=322,16), де 31107,70 сума невиплаченого страхового відшкодування, 126 - к-ть прострочених днів. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення із ПАТ «НАСК Оранта» три відсотки річних підлягають до задоволення на суму 322,16 грн. за вказаний період

Також, в своїй позовній заяві позивач просить стягнути з ПАТ «НАСК «Оранта» на його користь 7 000 грн. моральної шкоди, посилаючись на те, що внаслідок не проведеного страхового відшкодування йому заподіяно моральні страждання через ненадання документів щодо визначення розміру матеріального збитку, а також відповіді на інформаційний запит, що забрало значну частину його часу та спричинило душевні хвилювання та страждання, безсоння, головний біль.

Відповідно до роз"яснень, наданих у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення). Зокрема враховуються стан здоров"я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, ступінь зниження престижу, ділової репутації.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення із ПАТ «НАСК Оранта» моральної шкоди, суд вважає, що останнім не представлено доказів про заподіяння йому діями зазначеного відповідача моральних страждань, а також, пов'язаних в зв'язку з цим, втрат нормальних життєвих зв'язків, а тому суд вважає, що і в цій частині позову йому слід відмовити. Також суд зазначає, що позивачу внаслідок ДТП не було заподіяну шкоду життю чи його здоров»ю.

Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 до ПАТ «НАСК Оранта» підлягає до часткового задоволення, а тому слід стягнути із публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» 31 107 грн.. 70 коп. страхового відшкодування, 3233 грн. 16 коп. пені, 322 грн. 16 коп. три проценти річних.

Крім цього, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення із ОСОБА_3 54253,29 грн. матеріальної шкоди не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Частинами 1 та 2 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням, зокрема, транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 статті 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до пунту 1 частини другої статті 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв»язку зі знищенням або пошкодженням речі, в також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як роз»яснив у п.9 своєї Постанови Пленум Верховного Суду України „Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27.03.1992 р.№ 6 із відповідними змінами, постановляючи рішення про стягнення на користь потерпілого відшкодування вартості майна, що не може використовуватись за призначенням, але має певну цінність, суд одночасно повинен обговорити питання про передачу цього майна після відшкодування збитків особі, відповідальній за шкоду. Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), були використані нові вузли, деталі, комплектуючі частини іншої модифікації, що випускаються взамін знятих з виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не вправі вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого його вартості (при відшкодуванні збитків).

Позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів, які б підтвердужвали понесення ним витрат у зв»язку із пошкодженням належного йому майна, внаслідок настання дорожньо-транспортної пригоди, у тому числі із використанням нових вузлів та комплектуючи частин з урахуванням яких експертом було визначено суму необхідного відновлювального ремонту, а тому його позов у частині вимог до ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди не підлягає до задоволення.

Щодо стягнення із відповідача ОСОБА_3 в користь позивача моральної шкоди, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 у частині відшкодування моральної шкоди, суд, виходячи із вимог розумності і справедливості, враховуючи завдані у зв"язку із пошкодженням майна позивача моральні страждання через неможливість користуватись належним йому автомобілем, довготривалість ремонту, вважає, що останній зазнав моральної шкоди, яку суд визначає у розмірі 2000 грн.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Крім цього, суд вважає, що підлягають стягненню із ПАТ «НАСК Оранта» понесені позивачем 1600 грн. витрат на проведення автотоварознавчого дослідження згідно квитанції до прибуткового касового ордеру №86/16 від 12.04.2016 року, а також 3307,20 коп. витрат на правову допомогу згідно квитанції до прибуткового ордеру №1 від 28.04.2016 року, які було надано на підставі договору про надання правової допомоги від 15.04.2016 року та акту виконаних робіт від 28.04.2016 року ТзОВ «Консалтингова компанія «Такс Груп».

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 256 ЦПК України, ЦК України, Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта», ОСОБА_3, третя особа ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» на користь ОСОБА_1 31 107 (тридцять одну тисячу сто сім) грн.. 70 коп. страхового відшкодування, 3233 (три тисячі двісті тридцять три) грн. 16 коп. пені, 322 (триста двадцять дві) грн. 16 коп. три проценти річних, 1600 (одну тисячу шістсот) грн.. вартості проведеного автотоварознавчого дослідження, 3 307 (три тисячі триста сім) грн. 20 коп. витрат на правову допомогу, а також 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) грн.. 20 коп. сплаченого судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. У решті позовних вимог ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Національна страхова компанія «Оранта», відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 2 000 (дві тисячі) гривень моральної шкоди, а також 551 (п»ятсот п»ятдесят одну грн.) 20 коп. сплаченого позивачем судового збору, пропорційно до задоволених позовних вимог. У решті позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3, відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду у повному обсязі буде виготовлене протягом п»яти днів з моменту закінчення розгляду справи.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан