Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний №320/2710/15
Провадження №22ц/778/2205/16 Головуючий у 1 інстанції: Пономаренко Л.Е.
Суддя-доповідач: Воробйова І.А.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого: Воробйової І.А.

суддів: Бєлки В.Ю.

Онищенка Е.А.

при секретарі: Бурак А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, однак пропустив строк прийняття спадщини у зв'язку з тим, що йому за станом здоров'я, необхідно постійно лікуватися та переносити оперативні втручання, а тому не мав змоги подати відповідну заяву нотаріусу у визначений Законом строк. Просить надати додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року позов задоволено.

Визначено ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4., додатковий строк в один місяць для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Вознесенка Мелітопольського району Запорізької області.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як видно із матеріалів справи ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1./а.с.18/

Після смерті ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 відкрилась спадщина на належний їй, на підставі свідоцтва про право на спадщину р№596 від 02.04.2004року, житловий будинок АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_7, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_2, актовий запис №49.

ОСОБА_6 був спадкоємцем першої черги після смерті своєї доньки - ОСОБА_7, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_6, про що свідчить копія свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 від 03.12.2011року.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, є син ОСОБА_4, дочка померлого ОСОБА_5, онуки померлого - ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

За інформацією приватного нотаріуса Мелітопольського районного нотаріального округу Чупрун Т.А., після смерті ОСОБА_6, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, спадкова справа не заводилась.

Апелянт ОСОБА_3 звернувся як законний представник в інтересах неповнолітнього ОСОБА_8

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_5 з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини, а тому визначив йому додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори тривалістю в один місяць.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову справу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Наведена правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12), яка в силу статті 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є принцип змагальності сторін, в силу якого сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. При цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У контексті положень одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін вирішальним фактором є те, що суд не повинен нічого доказувати за своєю ініціативою, оскільки це - обов'язок сторін, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, то суд робить висновок про її недоведеність.

Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, а відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності.

Обґрунтовуючи поважність причин пропущення встановленого законодавством строку для подання заяви про прийняття спадщини, позивач посилався на той факт, що він хворів , та йому необхідно було переносити постійно оперативні втручання.

Колегія суддів критично оцінює вищезазначені доводи позивача, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач дійсно не мав змоги звернутися до нотаріальної контори , в тому числі і за допомогою засобів поштового зв»язку в ході судового розгляду в суді першої інстанції останнім не було надано.

За таких обставин суд першої інстанції помилково виходив із того, що позивачем було пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України.

Зазначеним обставинам, які безпосередньо стосуються предмета даного спору, судом першої інстанції не надано належної правової оцінки, що призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого рішення про задоволення позову.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_5

Відповідно до ч. 5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Таким чином, з ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 267,96 грн.

Ураховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 03 вересня 2015 року по цій справі скасувати і ухвалити нове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору в розмірі 267,96 грн.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: