Справа № 1316/364/12 Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/783/3749/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника ПАТ "ВіЕс Банк" - Федорюк І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року у справі за заявою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про забезпечення позову у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства "ВіЕс Банк" про перегляд рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року за нововиявленими обставинами у справі за позовом "ПАТ "Фольксбанк" до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року заяву ПАТ "ВіЕс Банк" задоволено. Накладено арешт на:

- житловий будинок житловою площею 117,6 кв. м., загальною площею 255,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

- земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0,1012 га за адресою: АДРЕСА_1;

- земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,0506 га, за адресою: АДРЕСА_1.

Копію ухвали суду направлено ВДВС Пустомитівського РУЮ для виконання.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд задовольнив заяву ПАТ "Ві Ес Банк" не пересвідчившись, що його позовні вимоги є обгрунтовані, не з'ясував дані про нового власника вказаної нерухомості - ОСОБА_2

Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки від 27 травня 2013 року ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_8, а не у ОСОБА_5 та ОСОБА_6 земельну ділянку площею 0,0506 га та житловий будинок АДРЕСА_1, які вказані в заяві банку щодо арешту вказаного майна. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом, що свідчить про відсутність обтяжень на дане майно.

Крім цього, 27 травня 2016 року ОСОБА_2 підписав з ПАТ "Всеукраїнський Банк Розвитку" кредитний договір та договір іпотеки і надав в іпотеку вказане майно. Вважає, що накладення на належне йому майно завдасть шкоди його інтересам щодо виконання кредитних зобов'язань та інтересам банку.

Просить ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року скасувати та постановити нову, якою відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ПАТ "ВіЕс Банк" - Федорюк І.І. на її заперечення, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Встановлено, що 24 січня 2012 року ПАТ "Фольксбанк" (правонаступником якого є ПАТ "ВіЕс Банк") звернулося з позовом до ОСОБА_5 про звернення стягнення на предмет іпотеки (а.с. 1-2)

Заочним рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 березня 2013 року позовні вимоги ПАТ "Фольксбанк" задоволено та звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме житловий будинок та земельну ділянку, площею 0,10112 га, що знаходиться в с. Малечковичі, Пустомитівського району Львівської області (а.с. 9-11).

30 березня 2016 ПАТ "ВіЕс Банк" звернулося до суду з заявою про перегляд заочного рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 березня 2013 року за нововиявленими обставинами.

У заяві зазначав, що ОСОБА_5 було завершено будівництво нерухомого майна яке перебувало в іпотеці, а саме добудовано будинок, загальною площею 255,6 кв.м житловою площею 117,6 кв.м та здійснено його державну реєстрацію.

Також установлено, що земельна ділянка, яка перебуває в іпотеці ПАТ «ВІ ЕС Банк» за кадастровим номером НОМЕР_2, загальною площею 0,1012 га, була розділена та на її території виділено іншу земельну ділянку площею 0,0506 га за кадастровим номером НОМЕР_1.

У той же час за умовами п.3.8 Іпотечного договору від 08 серпня 2008 року ОСОБА_5 зобов'язана була повідомити Банк про завершення будівництва житлового будинку та введення його в експлуатацію, однак не зробила цього, вчинила дії щодо розподілу земельної ділянки яка перебувала в іпотеці на дві частини, таким чином, вивела майно з іпотеки (а.с.1-15).

Одночасно банк звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на новостворене майно: житловий будинок житловою площею 117,6 кв. м., загальною площею 255,6 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_2 загальною площею 0,1012 га за адресою: АДРЕСА_1; земельну ділянку за кадастровим номером НОМЕР_1, загальною площею 0,0506 га, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23-24), оскільки невжиття такого заходу забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення по даній справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до роз'яснень пункту 4 постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Задовольняючи заяву ПАТ "ВіЕс Банк", суд першої інстанції вірно врахував, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі за його позовом до ОСОБА_5, третя особа - ОСОБА_6 про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки спір стосується саме цього майна, яке було передано в іпотеку ОСОБА_5 в рахунок забезпечення зобов'язання за кредитним договором №КF 51397 від 07 серпня 2008 року з наступними змінами та доповненнями, правовий статус якого був у подальшому змінений.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, дотримана процедура розгляду встановлена ЦПК України, суд першої інстанції постановив ухвалу про забезпечення позову у справі з додержанням вимог закону, тому підстав для зміни чи скасування ухвали колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.2 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 312, 313, п. 4 ч.1 ст. 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 01 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.