БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/138/16-ц
У Х В А Л А

"08" квітня 2016 р. м.Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі -

головуючого судді Тіслюка І.І.

секретар Циліцька Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в частці від доходу на утримання неповнолітньої дитини у зв`язку із зверненням відповідача з заявою про перегляд заочного рішення у справі, постановленого 22.03.2016 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2, в якому просить винести рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів в частці від заробітку (доходу) на утримання їх неповнолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що під час їх спільного проживання упродовж останніх трьох років була народжена у 2013 році дитина. Через рік після народження сина стосунки з відповідачем погіршилися і він примусив її залишити будинок, в якому вони почали проживати спільно. ОСОБА_2 повністю припинив спілкування і ніякої матеріальної допомоги на потреби дитини не надає. В лютому та березні 2016 року від нього надходили грошові перекази, але відповідач ніяк не коментує їх призначення. Оскільки його поведінка свідчить про прихованість намірів, вона, не маючи довіри до нього, змушена звертатись до суду за захистом своїх законних прав та прав дитини, яку батько зобов`язаний утримувати до настання повнолітнього віку.

Проаналізувавши доводи позивача та перевіривши їх фактами, що слід враховувати суду під час винесення рішення, узгоджуючи їх з вимогами, передбаченими ст.ст.182-183 Сімейного кодексу України, суд постановив 22.03.2016 року заочне рішення, яким задовольнив позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини від заробітку (доходу).

23.03.2016 року відповідач звернувся до Борзнянського районного суду з заявою про перегляд рішення, постановленого у справі.

Проте, в судовому засіданні відповідач заявив про визнання ним законним рішення суду. Однак додатково він пояснив, що причиною звернення з заявою про перегляд рішення у справі є його бажання висловити свої міркування стосовно фактів, що вказані в мотивувальній частині рішення, які були висловлені позивачем в судовому засіданні відносно стосунків сторін під час спільного проживання.

Відповідач пояснив, що після розриву відносин з позивачкою він кілька разів надсилав їй поштою переводи по 500 грн., але дійсно не вказував, що це гроші на утримання дитини, оскільки вважав це зрозумілим для позивачки.

Він дійсно є працездатним, має постійне місце роботи в СТОВ «Дружба», а також має у власному користуванні трактор та сільськогосподарські механізми по обробці землі. З розміром аліментів, що вказаний у рішенні суду, згоден.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в своїх показаннях підтвердили факт спільного сімейного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в будинку по вул. Тракторній, 52 у с. Сиволож Борзнянського району Чернігівської області в період з 2013 по 2015 роки.

Суперечностей з приводу батьківства відповідача, ОСОБА_2, до й після народження 15.12.2013 року їх сина ОСОБА_3, між подружжям не було.

ОСОБА_2 має постійне місце роботи в СТОВ «Дружба», скарг на стан здоров`я батька дитини вони не чули. Відповідач має можливість отримувати дохід за рахунок обробки землі належними йому трактором та сільськогосподарськими механізмами.

Заслухавши пояснення позивача та показання свідків, дослідивши наявні у справі документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що під час спільного сумісного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 15.12.2013 року народився ОСОБА_3. Починаючи з грудня 2015 року батьки дитини проживають окремо.

З пояснень позивача, відповідача та показань свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 вбачається, що відповідач має нормальний стан здоров`я, є працездатним, має постійне місце роботи, а також в приватному порядку надає послуги по обробці землі місцевим жителям та не має будьяких обтяжень грошового характеру.

Грошові кошти, відправлені в лютому та березні 2016 року поштою на адресу ОСОБА_1, відповідач просив вважати сплатою ним аліментів на утримання дитини.

Показання свідків відносно фактів вартості майна та інших питань у взаємовідносинах сторін у справі, на встановленні яких наполягав відповідач, суд оцінив як такі, що не стосуються обов`язків батьків, які визначені ст.ст.180 181 Сімейного кодексу України, та такими, що не стосуються позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2

Отже, судом не встановлено фактів, які б спростовували пояснення позивача в судовому засіданні з розгляду її позову до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 і свідчили б про необґрунтованість її позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.180 - 183 СК України, ст.ст.10, 60, 76, 157, 212, 214, 215, 230-232 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів в частці від доходу на утримання неповнолітньої дитини, що постановлено 22.03.2016 року Борзнянським районним судом Чернігівської області з метою його скасування відмовити.

Рішення, постановлене у справі, може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня проголошення даної ухвали.

Повний зміст ухвали буде виготовлений в строк до 13.04.2016 року.

Суддя

Борзнянського районного суду ОСОБА_9