Справа № 362/5246/15-ц
Провадження № 2/362/433/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Марчука О.Л.,

при секретарі Лущик Т.М.,

за участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в обґрунтування своїх вимог якого зазначив, що 23 травня 2012 року між ним і відповідачем було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири відповідно до якого він передав останньому грошові кошти в розмірі 99 906 гривень 25 копійок, що еквівалентна 12 500 доларів США.

Зазначив, що вказаним договором передбачено обовязок ОСОБА_4 повернути йому зазначену грошову суму у національній валюті у сумі, що буде еквівалентна сумі у доларах США станом на день повернення коштів, у разі відмови від укладення основного договору до 30.11.2012 року.

Посилаючись на те, що з вини відповідача основний договір купівлі-продажу квартири не укладено та передані останній грошові кошти йому не повернуті, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 270 200 гривень 00 копійок, 30 % штраф в сумі 54 040 гривень 00 копійок та інфляційні збитки в сумі 118 376 гривень 40 копійок, а всього грошові кошти в сумі 442 616 гривень 40 копійок

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити з викладених у заяві підстав.

Представник відповідача в судовому засіданні пояснив, що дійсно відповідно до умов попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року укладеного між сторонами ОСОБА_5 отримала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 99 906 гривень 25 копійок; однак до 30.11.2012 року основний договір купівлі-продажу квартири між сторонами укладено не було.

Також, не заперечив щодо обовязку відповідача повернути позивачу раніше отримані від нього за попереднім договором грошові кошти; проте не погодився із їх розміром та загальним розрахунком суми боргу.

Вислухавши пояснення представників сторін та дослідивши письмові докази по справі в повному обсязі, суд встановив наступні обставини.

23 травня 2012 року між сторонами було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири за умовами якого вони зобовязались в майбутньому до 30 листопада 2012 року укласти на умовах, встановлених цим договором, договір купівлі-продажу квартири за будівельним номером 9, орієнтовною площею 36,54 кв.м., яка буде розташована на третьому поверсі житлового будинку, який буде збудовано за адресою: Київська обл., м. Обухів, вул. Зелений Гай, 1 (а.с. 48 50).

Також, відповідно до пункту 3.1.1. вказаного договору позивач сплатив відповідачу грошову суму в розмірі 99 906 гривень 25 копійок, що було еквівалентна 12 500 доларів США.

Факт отримання відповідачем вказаних коштів підтверджується її розпискою від 23 травня 2012 року (а.с. 52).

Відповідно до пункту 4.2 договору сторони домовились про те, що у разі відмови укладення основного договору до 30 листопада 2012 року, зокрема ухиленню, відмови від його укладання взагалі з ОСОБА_4, вона зобовязується повернути ОСОБА_3 грошову суму у національній валюті України, у сумі, що буде еквівалентна сумі у доларах США, вказаній у пункті 3.1.1. по курсу Національного банку України станом на день повернення коштів та додатково сплатити йому штраф у розмірі 20 % від суми основного договору, зазначеної у пункті 2.1.3. цього договору.

Як встановлено судом під час розгляду справи, до 30 листопада 2012 року договір купівлі-продажу квартири сторони не уклали.

Вказану обставину представники сторін визнали і не оспорили.

Отже, на підставі пункту 4.2 укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року, у відповідача виник обовязок повернути позивачу грошову суму у національній валюті України, у сумі, що буде еквівалентна сумі у доларах США, вказаній у пункті 3.1.1. по курсу Національного банку України станом на день повернення коштів та додатково сплатити йому штраф у розмірі 20 % від суми основного договору, зазначеної у пункті 2.1.3. цього договору.

Із змісту позовної заяви та наданих в судовому засіданні пояснень представників сторін судом встановлено, що зазначені у пункті 4.2 укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року, суми грошових коштів відповідачем позивачу не повернуті.

Тобто, відповідач порушила умови попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року укладеного між нею і позивачем, як в частині зобовязання укласти основний договір купівлі-продажу, так і в частині обовязку повернути позивачу грошові кошти.

Зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (ч. 1 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України, зобовєязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Норма статті 629 ЦК України, визначає що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до частини другої статті 615 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Положення частини другої статті 625 ЦК України передбачають, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

Обраховуючи розмір суми грошових стягнень, суд використовує офіційний курс гривні по відношенню до долара США, що був встановлений Національним банком України станом на дату подачі позову, а саме: 10 липня 2015 року, яку позивач використав як день повернення боргу та розрахунку суми заборгованості.

Отже, усі розрахунки здійснено судом за період часу прострочення повернення відповідачем грошових коштів, а саме: з 01 грудня 2012 року по 10 липня 2015 року включно (як визначено самим позивачем).

Сума боргу відповідно до вказаної у пункті 3.1.1. договору суми коштів по курсу Національного банку України станом на визначений самим позивачем день 10 липня 2015 року становить 12 500 доларів США х 21.85 гривень та становить 273 125 гривень 00 копійок.

Натомість, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача саме заявлену позивачем суму основного боргу в розмірі 270 200 гривень 00 копійок.

Виконані позивачем розрахунки суми процентів та інфляційних збитків є невірними та здійснені з математичними помилками, а тому судом самостійно обраховано розмір штрафу і сума інфляційних збитків за період прострочення зобовязання.

Так, розрахунок суми штрафу у розмірі 20 % від суми основного договору, зазначеної у пункті 2.1.3. договору здійснюється за дією 201 411 гривень 00 копійок х 20 % / 100 % та дорівнює 40 282 гривні 20 копійок.

Індекс інфляції за період прострочення розраховується за формулою: [індекс інфляції] показник щомісячних індексів за відповідний період

[збитки від інфляції] = [сума боргу] ? [індекс інфляції] / 100 % [сума боргу].

В листі Верховного Суду України «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ» № 62-97р від 03.04.1997 року зазначено, що для визначення індексу за будь-який період необхідно щомісячні індекси, що складають відповідний період, перемножити між собою.

Індекси інфляції за період прострочення містяться в газеті «Урядовий курєр».

Загальний індекс інфляції складає: 100,20 % ? 100,20 % ? 99,90 % ? 100,00 % ? 100,00 % ? 100,10 % ? 100,00 % ? 99,90 % ? 99,30 % ? 100,00 % ? 100,40 % ? 100,20 % ? 100,50 % ? 100,20 % ? 100,60 % ? 102,20 % ? 103,30 % ? 103,80 % ? 101,00 % ? 100,40 % ? 100,80 % ? 102,90 % ? 102,40 % ? 101,90 % ? 103,00 % ? 103,10 % ? 105,30 % ? 110,80 % ? 114,00 % ? 102,20 % ? 100,40 % = 176,925 %.

Тобто, інфляційні збитки за період прострочення зобовязання, а саме: з 01 грудня 2012 року по 10 липня 2015 року включно, визначаються в розмірі 273 125 х 176,925 % / 100 % - 273 125 = 210 102 гривні 44 копійки.

Проте, відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача саме заявлену позивачем суму інфляційних втрат в розмірі 118 376 гривень 40 копійок.

Отже, загальна сума боргу відповідача перед позивачем з урахуванням заявленої позивачем основної суми боргу в сумі 270 200 гривень 00 копійок, заявлених позивачем інфляційних показників в сумі 118 376 гривень 40 копійок та штрафу в розмірі 40 282 гривні 20 копійок складає 428 858 гривень 60 копійок.

Одночасно, суд не приймає до уваги доводи і заперечення представника відповідача щодо обовязку відповідача повернути суму заборгованості з урахуванням саме отриманої від позивача суми грошових коштів у розмірі 99 906 гривень 25 копійок виключно в національній валюті України, оскільки пунктом 4.2. укладеного між сторонами попереднього договору купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року чітко і безальтернативно визначено, що ОСОБА_4 зобовязується повернути ОСОБА_3 грошову суму у національній валюті України, у сумі, що буде еквівалентна сумі у доларах США, вказаній у пункті 3.1.1. по курсу Національного банку України станом на день повернення коштів.

Тобто, умовами укладеного між сторонами договору конкретно і безумовно визначено, що грошова сума, яку зобовязується повернути ОСОБА_4 має бути визначена у національній валюті України, однак у сумі, що буде еквівалентна сумі 12 500 доларів США по курсу Національного банку України станом на день повернення.

Зазначені обставини не суперечать і повністю узгоджуються із положеннями статті 524 ЦК України, відповідно до якої зобовязання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні і сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязання в іноземній валюті, а також із нормами статті 533 ЦК України, згідно із яких, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях та якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Оскільки, відповідач належним чином не виконав свої зобовязання за укладеним із позивачем попереднім договором купівлі-продажу квартири від 23 травня 2012 року та не повернув позивачу визначені договором суми грошових коштів, суд приходить до висновку, що порушені майнові права позивача слід захистити шляхом стягнення з відповідача на користь позивача грошових коштів.

Таким чином, позов є обґрунтованим, але підлягає частковому задоволенню, а саме в частині розміру загальної суми заборгованості з урахуванням розміру суми штрафу, що встановлена судом.

Згідно із частиною першою статті 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід присудити понесені останнім і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 524 526, 530, 533, 610, 615, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 1 11, 57 62, 64, 88, 169, 208, 209, 212 215 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 428 858 (чотириста двадцять вісім тисяч вісімсот пятдесят вісім) гривень 60 копійок та 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні 00 копійок у відшкодування судових витрат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня отримання копії рішення, а особою яка була відсутня при проголошенні рішення протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Головуючий