Справа № 509/578/16-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року Суддя Овідіопольського районного суду Одеської області Гандзій Д.М., розглянувши матеріали цивільної справи в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб : ОСОБА_3 та Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ :

16 лютого 2016 року, представник заявників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з вказаною заявою в порядку окремого провадження, в якій просив суд, встановити факти, що мають юридичне значення : факт належності на дату смерті 12.05.2009 р. на праві власності ОСОБА_4 житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 61,6 кв.м за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, с. Прилиманське, вул. Октябрська, 16, факт відмови ОСОБА_3 на користь заявників від прийняття спадщини у вигляді вищевказаного будинку та земельної ділянки за тією ж адресою площею 0,1641 га, що належали померлій ОСОБА_4, факт прийняття заявниками спадщини у вигляді вищевказаного нерухомого майна, факт належності заявникам на праві спільної часткової власності в рівних частках кожному по ? частці вищевказаного нерухомого майна та встановити порядок виконання рішення суду, вказавши що рішення підлягає державній реєстрації згідно Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", мотивуючи це тим, що спадкодавець ОСОБА_4, яка є бабусею заявників за життя не зареєструвала належним чином вищевказане нерухоме спадкове майно, яке вони фактично прийняли, шляхом обслуговування вказаного нерухомого майна та проживаючи в ньому, в той час як заінтересована особа ОСОБА_3 спадщину не прийняла і згідно її письмової заяви відмовилася від її прийняття на користь заявників, вказуючи при цьому на відмову Прилиманської с/р у видачі їм свідоцтв про право на спадщину.

Вважаю, що у відкритті провадження по даній справі слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди загальної юрисдикції розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводить за правилами іншого судочинства.

Частиною 2 статті 122 ЦПК України передбачено суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в судах в порядку цивільного судочинства.

Статтею 234 ЦПК України чітко визначений перелік справ, які суд розглядає в порядку окремого провадження.

Як вбачається з ч.ч. 2,17 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та Судової практики ВСУ «Розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012 р. та факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення факту не повязується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник разом із заявою про встановлення факту повинен подати до суду докази на підтвердження того, що до її предявлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ст. 256 ЦПК і не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Суди повинні мати на увазі, що - факт володіння громадянином жилим будинком на праві власності встановлюється судом, якщо у заявника був правовстановлюючий документ на цей будинок, але його втрачено і немає можливості підтвердити наявність права власності не в судовому порядку.

В таких справах заявник має подати докази про відсутність можливості одержання чи відновлення відповідного документу про право власності та про те, що на підставі цього документа жилий будинок належав йому на праві власності.

Заяви про встановлення факту володіння будинком на праві власності - не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, якщо будівництво не було закінчено і будинок не був прийнятий в експлуатацію або його було збудовано самовільно чи зареєстровано за іншою особою.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.

З матеріалів справи вбачається, що ні заявники, ні заінтересована особа після смерті спадкодавця ОСОБА_4 до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом не зверталися та не отримували письмову відмову нотаріуса у вчиненні таких дій, а також відсутні жодні документи, які підтверджують фактичне володіння спадковим майном заявниками.

Крім того, державний акт на право власності на спадкову земельну ділянку серії ОД № 011963 від 25.06.2004 р. не був належним чином зареєстрований за життя спадкодавця ОСОБА_4

Також, у свідоцтві про право власності на буд. № 12 по вул. Октябрська в с. Прилиманське, Овідіопольського району Одеської області виданий на ім`я ОСОБА_4 маються розбіжності у нумерації будинку з тим, факт за яким просять заявники встановити суд, а також вказано, що ОСОБА_4 належить ? частина вказаного будинку у спільному майні набутому з чоловіком та зазначена загальна жила площа будинку 32 кв.м, в той час, як заявники просять суд встановити факт відносно будинку загальною площею 61,6 кв.м, що дає підстави вважати згідно ч. 17 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ про самовільність побудови частини будинку, що є підставою для відмови судом в розгляді справи в порядку окремого провадження.

У відповідності з ч. 6 ст. 122 ЦПК України, ухвала про відмову у відкритті провадження у справі повинна бути невідкладно надіслана позивачеві разом із заявою та всіма доданими до неї документами.

Керуючись ст.ст. 122,234,256 ЦПК України, Постановою Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2, за участю заінтересованих осіб : ОСОБА_3 та Прилиманської сільської ради Овідіопольського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області через Овідіопольський районний суд шляхом подачі в 5-денний строк апеляційної скарги з дня її проголошення, а у разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Д.М. Гандзій