АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого судді Слободянюк С.В.,

суддів - Мазурик О.Ф., Левенця Б.Б.,

при секретарі - Гоін В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2015 року, а уточнивши вимоги 02 лютого 2016 року та 12 липня 2016 року, ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - ГУПФУ) та ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Комісаріат) та просив: стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області майнові збитки на користь ОСОБА_1 у розмірі 13 525.38 грн. за період з 01 січня 2008 року по 30 червня 2012 року з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області грошове відшкодування за моральну шкоду нанесену ОСОБА_1 у розмірі 10 000 грн.

Свої вимоги мотивував тим, що згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, дії ГУПФУ та Комісаріату визнані неправомірними. Комісаріат зобов`язано видати ГУПФУ довідку щодо виплати йому премії в розмірі 33,3%, а ГУПФУ зобов`язано здійснити перерахунок його пенсії.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року відмовлено в задоволені позову.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, ставиться питання про скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового, яким позовні вимоги задовольнити. Апелянт зазначає, що суд першої інстанції помилково застосував строк позовної давності. ОСОБА_1 зазначає, що він довідався про порушення свого права у 2012 році, при цьому подав до суду адміністративний позов, таким чином строк позовної давності було перервано.

ОСОБА_1 та Київський обласний військовий комісаріат в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.234-236)
Відповідно до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони, належним чином повідомленої про час і місце розгляду справи, не перешкоджає апеляційному розглядові справи ( почтові зворотні повідомлення а.с.67, 68).

В судовому засіданні представник Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області Полозенко А.В скаргу не визнав.

Розглянувши апеляційну скаргу перевіривши матеріали справи та законність та рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що як вбачається з позовної заяви, вона подана до суду 03 листопада 2015 року (а.с.1-3), вимога по якій стосується за період з 01 січня 2008 року по 30 червня 2012 року, відтак позовна заява подана з пропуском строку позовної давності.
За матеріалами справи відповідачем заявлялось клопотання про застосування строку позовної давності (а.с.209).

Як вбачається з постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2012 року, по справі за позовом ОСОБА_1 до ГУПФУ та Комісаріату, про зобов`язання виплачувати пенсію, з урахуванням премії в розмірі 33%, було відмовлено.(а.с.5-6)

Згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01 листопада 2012 року - скасовано та ухвалено нову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 - задоволено.

Визнано дії відповідачів щодо виплати позивачу пенсії з урахуванням премії 10% - протиправним.

Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 перерахувати розмір пенсії та надати довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області щодо виплати позивачу премії у розмірі 33,3 %, а Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області провести перерахунок пенсії з врахуванням премії у розмірі 33,3%. (а.с.7-8).
Позивачем ставиться питання про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача щодо неправильності визначення надбавки до пенсії у зв*язку з чим звертався до суду за захистом порушеного свого права, оскільки мав право на перерахунок пенсії з 2008 року.
Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначені ст. 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоду, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Вказана стаття регулює загальні підстави для відшкодування шкоди в межах позадоговірних (деліктних) зобов`язань.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відповідно до ст. 1167 ЦК України відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За матеріалами справи відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2014 року, позивачем здійснено перерахунок пенсії (а.с.201).
Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 1173 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих же елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за наявності вини заподіювача шкоди. Шкода - це зменшення або знищення майнових чи немайнових благ, що охороняються законом. Протиправною - є поведінка, що не відповідає вимогам закону або договору, тягне за собою порушення майнових прав та інтересів іншої особи і спричинила заподіяння збитків. Причинний зв`язок як елемент цивільного правопорушення виражає зв`язок протиправної поведінки та шкоди, що настала, при якому протиправність є причиною, а шкода - наслідком.

При цьому в деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, протиправність поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, про часткове задоволення апеляційної скарги; скасування оскаржуваного рішення, ухвалення нового, яким відмовити у позові з підстав недоведеності вини відповідача у спричиненні позивачеві майнової та моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.303, 307, 309, 313 ЦПК України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 липня 2016 року скасувати ухвалити нове.

Відмовити у позові ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: