Справа № 212/607/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого-судді Борис О.Н., з участю секретаря: Хазієвої Т.В., за участю позивача ОСОБА_1, представника виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду міста ОСОБА_3, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права користування квартирою, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати його членом сімї ОСОБА_4, наймача квартири АДРЕСА_1, який помер 14 серпня 2015 року та визнати за ним право користування вказаною квартирою, визнавши наймачем з відкриттям фінансово-особового рахунку на його імя та реєстрацією місця проживання.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що 14 серпня 2015 року помер його рідний брат - ОСОБА_4, який був наймачем квартири АДРЕСА_2, після смерті батька ОСОБА_5, який отримав ордер на вказане приміщення 11.02.1991 року.

Позивач, будучи рідним братом померлого, з 1991 року по теперішній час постійно мешкає у вказаній квартирі, а з серпня 2007 року мешкає без реєстрації. Вказане житлове приміщення для позивача є єдиним та постійним місцем проживання, він має намір продовжувати проживати за вказаною адресою та укласти відповідний договір, але той факт що документально основним квартиронаймачем є його померлий брат, позивач позбавлений права належним чином користуватися спірним майном. Для захисту свої прав, як члена сімї наймача, позивач був змушений звернутись до суду.

У судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на підстави викладені у позові.

Представник відповідача по довіреності ОСОБА_2 позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Представник третьої особи - ГУ ДМС України в Дніпропетровській області про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину не явки суду не повідомив, заперечень не надав.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_6 вказала суду, що з позивачем та його померлим братом, знайома з 1991 року, з моменту їх вселення в квартиру. Коли помер ОСОБА_4, його похованням займався брат ОСОБА_1. Вона працює майстром у ТОВ «Житлокомцентр» та є головою будинкового комітету, тому в силу свої обовязків бувала у квартирі ОСОБА_1. Позивач постійно мешкав та продовжує мешкати у квартирі, особисто сплачує всі комунальні нарахування.

Свідок ОСОБА_7 суду вказала, що є сусідкою позивача з 1991 року, який разом з братом ОСОБА_4 постійно мешкали у квартирі АДРЕСА_3, вели спільне господарство. Батько позивача помер першим, потім помер ОСОБА_4. Після смерті ОСОБА_8, позивач залишився мешкає у квартирі, зробив невеликий косметичний ремонт, підтримує помешкання у належному стані.

Свідок ОСОБА_9 вказала суду, з позивачем знайома зі шкільного віку, він разом з братом постійно мешкав у квартирі АДРЕСА_3, а з минулого року мешкає сам, брат помер. Позивач постійно мешкає у вказаній квартирі, на тривалий час жодного разу не виїжджав, дана квартира є його єдиним місцем проживання.

Заслухавши доводи позивача та представника відповідача, заслухавши свідків, дослідивши та перевіривши надані докази, суд дійшов висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

До такого висновку суд дійшов з наступних підстав.

Згідно копії ордеру на житлове приміщення № 457 виданий на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої ради народних депутатів від 11 лютого 1991 року (а.с. 13), квартира АДРЕСА_4 була надана у користування ОСОБА_5 та членам його сімї: дружині ОСОБА_10 та синам ОСОБА_1, ОСОБА_4

14 жовтня 2009 року ОСОБА_5 помер, що підтверджено копією свідоцтва про смерть.

14 серпня 2015 року помер ОСОБА_4, свідоцтво про смерть І-КИ № 642554 видане 15 серпня 2015 року Жовтневим відділом ДРАЦС Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області.

Згідно виписки з фінансово-особового рахунку № 33 від 04 лютого 2016 року основним квартиронаймачем квартири АДРЕСА_5 є ОСОБА_4, інші члени сімї зняті з реєстраційного обліку.

Як встановлено судом, позивач постійно проживав та продовжує проживати без реєстрації у спірній квартирі, сплачує комунальні послуги, вказане також підтверджено показами свідків допитаних у судовому засіданні та актом від 08 лютого 2016 року, складений мешканцями будинку № 45 по вулиці Кремлівська в м. Кривому Розі, підписи яких засвідчені посадовими особами ТОВ «Житлокомцентр». Позивач має намір укласти відповідні договори з комунальними установами міста на своє імя на обслуговування житлового приміщення, проте основним квартиронаймачем є його померлий брат ОСОБА_4, що позбавляє його права належним чином користуватись квартирою.

Відповідно до ст. ст. 64, 65 ЖК України члени сімї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обовязки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сімї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки, членом сімї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, кі проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.

За частиною 1 та 2 статті 106 ЖК України, повнолітній член сімї наймача вправі за згодою наймача та членів сімї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього найму. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сімї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сімї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

Згідно дослідженої у судовому засіданні інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 54467272 від № 03.03.2016 року, за ОСОБА_1 право власності не зареєстровано, що, у сукупності з іншими дослідженими доказами, приводить суд до переконання, що спірна квартира є єдиним та постійним місцем для проживання позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Так, згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Частиною 4 ст. 60 ЦПК України установлено, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в сукупності.

Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Ґрунтуючись на вищевказаному, аналізуючи зібрані в справі докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 64, 65, 106 Житлового кодексу України, ст. ст. 4, 10, 11, 59, 60, 212, 213-215, 218 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про визнання права користування квартирою, третя особа Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, членом сімї ОСОБА_4, наймача квартири АДРЕСА_1, померлого 14 серпня 2015 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право користування квартирою № 33 в будинку № 45 по вулиці Кремлівська в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, як за наймачем, що є підставою для взяття на реєстраційний облік та відкриття фінансово-особового рахунку.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. Н. Борис