№2/263/2635/2016
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 листопада 2016 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя у складі:
головуючого судді Ковтуненка В.О.,
при секретарі Чертовій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування,
Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на майно, зокрема, квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 29,81 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті матері - ОСОБА_3, яка померла 20 травня 2015 року.
В обґрунтування своїх вимог зазначила, що після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді вказаної нерухомості. Спадкодавець залишила розпорядження на випадок своєї смерті, яким заповіла все належне їй майно на користь своєї доньки, тобто позивачки. Також спадкодавець склала інший заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно ОСОБА_4 (онуку), однак останній, у встановлений строк спадщину не прийняв, на момент смерті спадкодавця із останньою не проживав. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав, однак їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у звязку із відсутності правовстановлюючих документів на квартиру. У звязку з цим, просить суд визнати за нею право власності на зазначений обєкт нерухомості в порядку спадкування за законом.
Позивачка та її представник надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставах, зазначених у позовній заяві, у разі відсутності у судовому засідання відповідачки не заперечували проти заочного розгляду справи.
Відповідачка у судове засідання не зявилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку.
З огляду на те, що в матеріалах справи досить даних про права та взаємодії сторін, справа розглянута за відсутності відповідачки на підставі ст.224 ЦПК України.
Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст.197 ЦПК України у звязку з розглядом справи за відсутності учасників.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СГ №393186, виданого Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції 20 травня 2015 року, актовий запис №497 від 20 травня 2015 року, ОСОБА_3 померла 20 травня 2015 року у місті Львів Львівської області.
Судом встановлено, що на випадок своєї смерті 11 вересня 2007 спадкодавець склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори, за реєстраційним №10-798, яким заповіла все належне їй майно на користь ОСОБА_1
Так, ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3) ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, є донькою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, ОСОБА_4 ІІ-ЯР№411819, виданим Ленінським Бюро ЗАГС міста Львів 20 вересня 1958 року, актовий запис №1517 від 20 вересня 1958 року; а також свідоцтвом про одруження ОСОБА_6 із ОСОБА_7, серії І-СГ №025793, виданим відділом РАГС Львівського міськвиконкому 21 березня 1998 року, актовий запис 4683 від 15 грудня 1979 року.
Також, 19 грудня 2012 року спадкодавець ОСОБА_3 склала інший заповіт, нотаріально посвідчений державним нотаріусом Першої Маріупольської нотаріальної контори та зареєстрованим в реєстрі за №9-660, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла належне їй майно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Однак останній, у встановлений строк спадщину не прийняв,на момент смерті спадкодавця із останньою не проживав.
Згідно копії особового рахунку №1835, виданого ЖКП «Жилкомплекс» 18.11.2015 року, ОСОБА_3 проживала у ІНФОРМАЦІЯ_3, з 24.10.2003 року до моменту смерті. Разом із нею за вказаною адресою ніхто не проживав.
Після смерті останньої відкрилася спадщина відносно майна померлої за законом. Спадкоємцями за законом першої черги є доньки ОСОБА_3: ОСОБА_1І, ІНФОРМАЦІЯ_1 (позивачка у справі) та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 (відповідачка за позовом).
У встановлений законом строк позивачка звернулася до нотаріусу для оформлення своїх спадкових прав та отримання свідоцтва про спадщину, однак державним нотаріусом Першої Маріупольської державної нотаріальної контори від 16 червня 2016 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у звязку із тим, що ОСОБА_1 не було надано оригіналу свідоцтво про право власності спадкодавця на житло.
Відповідно до ст.234, ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ст.1216, ст.1218, ст.1268 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до вимог п.23, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді даних справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
У звязку з викладеним, враховуючи той факт, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом у звязку із відсутністю правовстановлюючих документів на квартиру, що належала спадкодавцеві, суд вважає необхідним захистити її право та визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері на спірне майно.
На підставі Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 174, 213, 215, 224-226 ЦПК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН НОМЕР_1, право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла 20 травня 2015 року на квартиру АДРЕСА_1, житловою площею 16,8 кв.м., загальною площею 29,81 кв.м.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачки, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя В.О. Ковтуненко