Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/6977/13-ц
Провадження № 2/209/87/16
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"25" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд м .Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого: судді Лобарчук О.О.

при секретарі Бойко Н.Є.

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника відповідача ОСОБА_3- адвоката ОСОБА_2 про залишення позовної заяви без руху,

В С Т А Н О В И В :

25 квітня 2016 року в судовому засіданні представником відповідача ОСОБА_3 - адвокатом ОСОБА_2 було заявлено клопотання про залишення позовної заяви та заяви про збільшення позовних вимог позивача ОСОБА_3 без руху.

Клопотання обґрунтував наступними обставинами.

1. Відповідно до п. п. 5 та 6 ч. 1 ст. 119 ЦПК України позовна заява обов'язково повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги та зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, якою позивач обґрунтовує свої вимоги.

На порушення вказаних приписів закону в своїй позовній заяві від 01 жовтня 2012 року ОСОБА_3 вказала факт придбання подружжям під час шлюбу квартири АДРЕСА_1 (т. 1, а. 3), але не вказала яким способом була придбана квартира (збудована, куплена та ін.) і не додала до позовної заяви доказів придбання вказаної квартири саме подружжям і саме за спільні кошти подружжя. Вказаний недолік позовної заяви, який являється перепоною для відкриття судом провадження в цивільній справі, позивачка ОСОБА_3 допустила свідомо, оскільки задовго до подання вказаної позовної заяви до суду їй було достовірно відомо про те, що вказану квартиру відповідач ОСОБА_3 та його мати ОСОБА_4 придбали в рівних долях не за гроші, а безкоштовно в порядку приватизації відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (т. 1, а. 45). На день подання до суду позовної заяви ОСОБА_3 була обізнана з приписом п. 4 ч. І ст. 57 Сімейного кодексу України, згідно якого житло, набуте одним з подружжя під час шлюбу шляхом приватизації, являється його особистою приватною власністю, а не спільною власністю подружжя. Про обізнаність позивачки в цьому питанні свідчить хоч би той факт, що набуту нею під час шлюбу шляхом приватизації частину квартири АДРЕСА_2 (т. 1, а. 48) ОСОБА_3 до спільного майна подружжя не зарахувала.

Завідомо для неї недостовірні відомості про придбання вказаної квартири подружжям за спільні кошти ОСОБА_3 вказала в своїй позовній заяві виключно з ціллю введення суду в оману, так як їй дуже хочеться, щоб справу про поділ майнового комплексу в м. Новомосковську незаконно, тобто всупереч приписам ст. 114 ЦПК України про виключну підсудність, розглядав Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, хоча ніяких об'єктів нерухомого майна за спільні кошти під час шлюбу подружжя в м. Дніпродзержинську не придбало, про що ОСОБА_3 достовірно відомо.

2. На порушення п. З ч. 1 ст. 119 ЦПК України позивачка не виклала чітко та конкретно змісту всіх своїх позовних вимог відповідно до вимог закону і не обгрунтувала всі свої вимоги приписами конкретних правових норм матеріального права.

Так, однією з вимог вказаної позовної заяви являється врахування судом недійсними та протизаконними усіх "згодів" (орфографія збережена) з купівлі, продажу або придбання іншим чином майна та інших витрат грошей, здійснених відповідачем ОСОБА_3 без відому та дозволу позивачки (т. 1, а. 4). Визначити зміст вказаної позовної вимоги позивачки неможливо, оскільки вона розпливчаста і неконкретна, а тому стосується навіть фактів придбання відповідачем таких дрібниць як ґудзик до сорочки чи батарейка до пульту дистанційного управління.

Крім того, ст. 16 ЦК України, якою передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, не передбачено такого способу захисту як врахування недійсними та протиправними згодів та інших витрат грошей.

Помимо цього, позивачка не вказала з яких саме правових підстав вона просить суд врахувати недійсними та протиправними згоді та інші витрати грошей і не вказала якими саме нормами матеріального права ці правові підстави передбачено.

Позивачка просить суд врахувати недійсними та протиправними ті згоді та інші витрати грошей, на вчинення яких вона не давала згоди, але не вказала на які згоді та витрати вона давала згоду.

3. Згідно ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви позивач повинен додати документ, що підтверджує сплату судового збору в розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».

Вказану вимога закону позивачка ОСОБА_3 не виконала і судовий збір в повному обсязі не сплатила.

Так, при поданні первісної позовної заяви в 2012 році ОСОБА_3 сплатила судовий збір в сумі 3282,00 грн., тобто в максимальному розмірі (три мінімальних заробітних плати), виходячи з розміру мінімальної заробітної плати в сумі 1094,00 грн., що діяв у 2012 році.

В 2013 році ОСОБА_3 подала до суду заяву про збільшення своїх позовних вимог (т. 2, а. 1-3), але судовий збір не доплатила, хоча розмір мінімальної заробітної плати з 01 січня 2013 року збільшився. Незважаючи на це, суд долучив вказану заяву ОСОБА_3 до справи та прийняв її до розгляду.

Таким чином, для приведення своєї позовної заяви у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України позивачці ОСОБА_3 необхідно:

1) - викласти в позовній заяві обставини придбання подружжям за спільні кошти квартири АДРЕСА_1 та зазначити докази придбання вказаної квартири саме подружжям за спільні кошти, долучивши ці докази (договір купівлі-продажу, тощо) до позовної заяви;

2) - конкретизувати зміст своїх позовних вимог та обгрунтувати їх приписами конкретних правових норм матеріального права;

3) - визначити спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України та викласти зміст своїх позовних вимог відповідно до вибраного способу захисту;

4) - сплатити в повному обсязі судовий збір за подання позовної заяви відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Просить суд відповідно до ст. 168 ЦПК України розглянути це клопотання відразу після того, як буде заслухана думка решти присутніх у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, про що постановити відповідну ухвалу.

В зв'язку з невідповідністю позовної заяви ОСОБА_3 від 01 жовтня 2012 року вимогам ст. 119 ЦПК України залишити цю позовну заяву без руху та надати позивачці п'ятиденний термін для усунення недоліків позовної заяви та приведення її у відповідність до вимог ст. 119 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ЦПК України в разі встановлення факту подання позовної заяви без додержання вимог ст. 119 ЦПК України або без сплати судового збору в повному обсязі, суддя повинен постановити ухвалу, в якій зазначити підстави залишення заяви без руху, про що повідомити позивача та надати йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Суд може постановити ухвалу про залишення позовної заяви без руху як до відкриття провадження у справі на підставі ч. 1 ст. 121 ЦПК України, так і після відкриття провадження у справі (але до постановлений рішення) на підставі п. 8 ч. 1 ст. 207 ЦПК України. Різниця полягає тільки в тому, що в разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви за ухвалою суду, постановленою до відкриття провадження у справі, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 2 ст. 121 ЦПК України), а в разі не усунення позивачем недоліків позовної заяви за ухвалою суду, постановленою після відкриття провадження у справі, позовна заява ухвалою суду залишається без розгляду (п. 8 ч. 1 ст. 207ЦПК України).

Суд , заслухав думку учасників судового процесу, відповідача, який підтримав клопотання свого представника, позивача та представника позивача, які заперечують проти задоволення клопотання та вказали, що позивачем вимоги обґрунтовані, сплачений судовий збір, вимоги щодо визнання права власності на майновий комплекс , що розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 4д заявлені до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, оскільки ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області їм було вказано на звернення саме до цього суду, вважає, що клопотання представника відповідача підлягає частковому задоволенню та первісна позовна заява ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху, оскільки позивачем не викладено в позовній заяві обставини придбання подружжям за спільні кошти квартири АДРЕСА_3, не зазначені докази придбання вказаної квартири саме подружжям за спільні кошти, долучивши ці докази (договір купівлі-продажу, тощо) до позовної заяви; не конкретизоно зміст своїх позовних вимог та не обґрунтувано їх приписами конкретних правових норм матеріального права; не визначено спосіб захисту своїх цивільних прав та інтересів відповідно до ст. 16 ЦК України та не викладено зміст своїх позовних вимог відповідно до вибраного способу захисту.

Щодо заяви позивача щодо збільшення позовних вимог , а саме - визнання за позивачем, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 права власності на майновий промисловий комплекс , який розташований за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Північна, 4д загальною площею 746,9 кв.м , то в цій частині суд відповідно до вимог ч.3 п.4 ст. 121 ЦПК України повертає заяву позивачу, оскільки в цій частині позовні вимоги не підсудні Дніпровському районному суду м. Дніпродзержинська (ст. 114 ЦПК України). Позивачем в посилання звернення саме до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська не вірно трактовано ухвалу апеляційного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2013 року .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 119, 121, 208-210,207 ч.1 п.8, 293 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Первісну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про поділ спільного майна подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачеві виправити недоліки позовної заяви в термін 5 днів з дня отримання копії ухвали суду та розяснити, що в іншому випадку заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає,

Суддя Дніпровського районного

суду м. Дніпродзержинська О.О.Лобарчук