Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/778/2510/16 Суддя-доповідач Онищенко Е.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької с області у складі:

Головуючого Онищенка Е.А.

Суддів Бєлки В.Ю.

Воробйової І.А.

При секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4, про усунення перешкод у користуванні нерухомим майном шляхом виселення.

Ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2016 року провадження у справі зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 д ОСОБА_3, ОСОБА_3, про визнання договору дарування ? частини жилого будинку недійсним.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно зі ст. 311 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Задовольняючи клопотання та постановляючи ухвалу про зупинення провадження у справі, суд першої інстанції послався на вимоги п. 4 ст. 201 ЦПК України щодо обов'язку суду зупинити провадження у справі та виходив з доцільності такої дії у зв'язку з тим, що предметом даного позову є виселення з нерухомого майна, яке було придбане за договором дарування, на даний час в суді вирішується питання щодо його недійсності., яке має істотне значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів не може погодитися із таким висновком суду виходячи з наступного.

Як визначено у п. 4 ст. 201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Зупинення провадження у справі застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Згідно роз'яснень, які містяться в п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 року "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції", визначаючи наявність передбачених ст. 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у п.4 ч.1 цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовується у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто, між двома справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв'язок. Це виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиціальне значення (при оцінці юридичних фактів) для іншої справи.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 203 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 201 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.

Отже, на думку колегії у суду не було достатніх підстав для зупинення провадження у справі, оскільки в своїй ухвалі суд першої інстанції не навів достатніх підстав того, в чому саме полягає неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої справи, так як наявність в суді іншої справи про оспорювання правочину не є тією підставою, з якою пов'язується неможливість розгляду справи про виселення, тому у відповідності до вимог п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України її слід скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 07 квітня 2016 року по цій справі скасувати, справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає..

Головуючий:

Судді: