Справа №568/1121/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі:

головуючого судді Бірука В.О.

при секретарі Дмитришин О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_3 Рівненська державна нотаріальна контора про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 30 липня 2014 року померла його та відповідача матір ОСОБА_4.

28.07.2014 р. ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, згідно якого заповіла йому належний їй земельний пай, який знаходиться в с.Березини Радивилівського району Рівненської області.

У встановлений законом шестимісячний термін він звернувся із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини, однак невідповідність документів на земельну ділянку в заповіті та в державному акті стало причиною того, що листом від 03.04.2015 р. за №711/02-14 нотаріус ОСОБА_3 Рівненської державної нотаріальної контори відмовила йому у видачі свідоцтва на право власності на земельну ділянку через неможливість ідентифікувати земельний пай та земельну ділянку, на яку видано державний акт на землю. А тому він вимушений звернутися до суду про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, що йому була заповідана земельна ділянка - пай - площею 1,77 га, яка належала померлій ОСОБА_4 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №238300 та визнання за ним право власності на дану земельну ділянку, яка належала його матері ОСОБА_4, померлій 30.07.2014 року.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлений позов із підстав викладенх в позовній заяві і просив його задоволити. Показав, що після смерті матері згідно заповіту він успадкував зазначене в заповіті майно крім земельної ділянки, яка знаходиться в с.Березини Радивилівського району, оскільки із наданого нотаріусу заповіту не вбачається за можливе ідентифікувати зазначений у заповіті земельний пай із земельною ділянкою право власності на яку підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку, який був виданий спадкодавцю ОСОБА_4, а тому нотаріус відмовила у видачі йому свідоцтва на право власності на земельну ділянку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання за викликом суду не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Із отриманої розписки про вручення повістки слідує, що він позовні вимоги визнає і просить розглянути справу без його участі.

Представник ОСОБА_3 Рівненської державної нотаріальної контори суду в судове засідання не зявився. До суду надійшов лист за №2101/01-16 від 16.11.2015 року за підписом завідувача ОСОБА_3 Рівненської державної нотаріальної контори ОСОБА_6 про розгляд справи за їх відсутності.

Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 30 липня 2014 року померла мати позивача ОСОБА_4, що доводиться свідоцтвом про смерть виданим 30 липня 2014 року серії І-ГЮ № 161155.

28.07.2014 р. ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5, згідно якого заповідала позивачу належний їй земельний пай, який знаходиться в с.Березини Радивилівського району.

Позивач своєчасно прийняв спадщини подавши заяву до ОСОБА_3 Рівненської державної нотаріальної контори. Однак позивачу державним нотаріусом ОСОБА_6 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку оскільки із поданого заповіту не вбачається за можливе ідентифікувати зазначений у заповіті земельний пай, що знаходиться в с.Березини Радивилівського району із земельною ділянкою право власності на яку підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №238300 виданим 15.07.2009 року спадкодавцеві ОСОБА_4, а тому рекомендовано звернутися до суду.

Із довідки № 01-21/516 від 26.03.2015 року виданої управлінням Держземагентства у Радивилівському районі Рівненської області слідує, що взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) РВ №0107827 ОСОБА_4 15.07.2009 року був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 238300 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №14.

Згідно вищезазначеного Державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_4 була власником земельної ділянки площею 1,77 га на території Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, яка була надана їй для ведення особистого селянського господарства.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що саме зазначену земельну ділянку вона заповіла позивачу ОСОБА_1 згідно заповіту від 28.07.2014 р. посвідченому приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу ОСОБА_5.

Згідно вимогам п.1.5. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом МЮУ 22.02.2012 р. №296/5, зареєстрованого в МЮУ №282/20595 від 22.02.2012 р., за яким при посвідченні заповіту від заповідача не вимагається подання доказів, які підтверджують його право на майно, що заповідається.

Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно із ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Враховуючи наведе позивач має право на земельну ділянку площею 1,77 га, яка знаходиться на території Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області та належала ОСОБА_4 померлій 30.07.2014 року.

Керуючись ст.ст.328, 1218, 1223, 1268 ЦК України, ст.ст.10, 11, 60, 212, 213, 218, 256 ЦПК України суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовільнити.

Встановити факт, що згідно із заповітом НАВ №115328 від 28.07.2014 року ОСОБА_4 заповідала ОСОБА_1 земельну ділянку з цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства площею 1,77 га на території Березинівської сільської ради Рівненської області, яка належала їй згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №238300 виданого їй 15.07.2009 року взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серія РВ №0107827.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею 1,77 га, яка знаходиться на території Березинівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, передана для ведення особистого селянського господарства згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №238300 виданого на підставі розпорядження голови Радивилівської районної державної адміністрації Рівненської області від 25.06.2007 року №226, кадастровий номер 56:258:808:00:06:003:0243, яка належала ОСОБА_4, померлій 30.07.2014 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Рівненської області через Радивилівський районний суд шляхом подання в 10-денний строк апеляційної скарги.

При неподанні в 10-денний строк апеляційної скарги рішення набирає законної сили по закінченню цього строку, а при поданні апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення виготовлений 26.02.2016 року.

Суддя: Бірук В.О.