Ухвала

іменем україни

25 травня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

СтупакО.В., Дем'яносова М.В., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом Акціонерної компанії «Харківобленерго» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за надані послуги електроенергетики, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківського області від 10 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2014 року Акціонерна компанія «Харківобленерго» (далі - АК «Харківобленерго») звернулася до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач проживає у АДРЕСА_1 та є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач, особовий рахунок № 102003 відкрито на ім'я ОСОБА_3 06 червня 2013 року під час перевірки електроустановки у квартирі, в якій проживає відповідач, було встановлено факт самовільного підключення до приладу обліку № А7543229, що є порушенням п. п. 42, 48 Правил користування електричною енергією для населення і завдає шкоди інтересам АК «Харківобленерго». Представниками АК «Харківобленерго» складено акт від 06 червня 2013 року № 02-06285, у якому зафіксовано даний факт порушення, який підписано трьома представниками компанії, а також ОСОБА_4 і свідком ОСОБА_5 Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь суму нарахувань за актом у розмірі 3 687 грн 85 коп.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківського області від 10 лютого 2016 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь АК «Харківобленерго» 3 687 грн 85 коп. на відшкодування майнової шкоди.

Вирішено питання про судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати судові рішення судів першої й апеляційної інстанцій, у задоволенні позову відмовити, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Задовольняючи указаний позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із доведеності та обґрунтованості вказаних позовних вимог, зазначивши, що порушення, яке стало підставою для нарахування збитків відповідно до положень п. 48 «Правил користування електричною енергією для населення», мало місце, а відповідач як споживач електроенергії, несе відповідальність за порушення правил користування електроенергією.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, апеляційний суд на спростування доводів апеляційної скарги відповідача про те, що під час проведення перевірки працівниками позивача не було вказано, що кабель є транзитним, до квартири ніяким чином не стосується, квартира до нього не підключена, так як і не підключений жодний електроприлад квартири, що свідчить про те, що відповідач будь-яких порушень Правил користування електричною енергією не допускав, зазначив, що кабель, виявлений у квартирі відповідача, проходить повз прилади обліку, на ньому встановлені запобіжники 25А, які розривають мережу та дають можливість під'єднання споживачів поза приладами обліку. При цьому апеляційний суд визнав безпідставними доводи про те, що кабель проходить через квартиру в інше приміщення, а також те, що на момент виявлення до нього не було підключено жодного електроприладу квартири, адже такі не мають правового значення для вирішення справи.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, апеляційний суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку відповідно до вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК України, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Наведені в касаційній скарзі відповідача доводи про те, що фактично матеріали справи свідчать про те, що дійсно кабель їй не належав, а належав іншій особі - балансоутримувачу будинку КП «Жилкомсервіс», що виключає наявність протиправності її дій та вини, а також умислу, направленого на вчинення правопорушення, висновків судів не спростовують, зводяться до переоцінки доказів, що згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України на стадії перегляду справи у касаційному порядку не передбачено.

Отже, судові рішення є законними та обґрунтованими, ухваленими із додержанням норм процесуального та матеріального права, підстави для їх скасування відсутні, тому відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України вони підлягають залишенню без змін, а касаційна скарга - відхиленню.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Харківського області від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О.В. Ступак

М.В.Дем'яносов

І.К.Парінова