Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Єдиний унікальний № 335/6803/13 Головуючий у 1 інстанції: Гашук К.В.
№ провадження 22-ц778/4662/16 Суддя-доповідач: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізькій області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

ОСОБА_2

за участю секретаря Мельник З.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року у справі за заявою Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про зміну способу і порядку виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2016 року Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУБЮ у Запорізькій області в особі старшого державного виконавця Стратій О.С. звернулась до суду з заявою про зміну способу і порядку виконання судового рішення, посилаючись на те, що рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року був частково задоволений позов ОСОБА_3, заявлений до ОСОБА_4 про стягнення матеріального збитку та моральної шкоди, яким стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 528 572 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 2 823 грн..

В обґрунтування заяви зазначає, що в процесі примусового виконання рішення суду, державним виконавцем був складений акт опису та арешту майна, а саме, гаражу № 27 по вул. Шевченка, 51 в м. Запоріжжя вартість якого становить 80 966 грн. 00 коп. В подальшому вказане майно виставлено на торги. Проте, сума від реалізації вищезазначеного майна є недостатньою для погашення всієї суми заборгованості.

Посилаючись на те, що боржник навмисно ухиляється від добровільного виконання судового рішення, а також те, що при проведенні виконавчих дій ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2012 року накладено арешт на 47/100 частин жилого будинку № 8-а по вул. Дунайська у м. Запоріжжя, що за даними ВАТ ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації належить боржнику ОСОБА_4, проте станом на 03.06.2016 року 47/100 частин цього жилого будинку за ОСОБА_4 не зареєстровано в Реєстрі права власності на нерухоме майно, з метою виконання рішення суду просив суд змінити спосіб і порядок виконання виконавчого листа Орджоінікдзевського районного суду м. Запоріжжя від 12 лютого 2015 року за № 335/6803/13-ц про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 528 572 грн. 60 коп. та 2 823 грн. 00 коп. судового збору, шляхом передачі стягувачу ОСОБА_3 47/100 частин будинку № 8-а по вул. Дунайська у м. Запоріжжя, що розташований на земельній ділянці, площею 598 кв.м. та належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 02 листопада 2011 року , в рахунок погашення заборгованості за ціною визначеною судом.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року заяву Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя про зміну способу і порядку виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає, що ухвала постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити заяву.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що 47/100 частин жилого будинку, який знаходиться за адресою м. Запоріжжі. вул. Дунайська, буд.8-а, розташований на земельній ділянці 0,598 га., його вартість не була предметом судового розгляду, в рішенні апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року про нього не йдеться , а заявник фактично просить про зміну вказаного рішення. Порядок арештованого державним виконавцем в ході примусового виконання судового рішення майна та його реалізація, передача стягувачу передбачена положеннями Закону «Про виконавче провадження», а тому не потребує зміни судом способу і порядку виконання рішення, шляхом передачі стягувачу нерухомого майна в рахунок погашення стягнутої суми бргу. Заявником не надано доказів про вжиття всіх необхідних заходів для реалізації арештованої частини зазначеного жилого будинку та не наведено обставин, що свідчать про абсолютну неможливість виконання судового рішення. .

З таким висновком суду першої інстанції можна погодитись.

Судом встановлено, що у січні 2012 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування матеріального збитку та моральної шкоди.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року відмовлено у задоволені позову.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22 жовтня 2014 року скасовано та постановлено нове рішення, яким позов ОСОБА_3 задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 528 572 грн. 60 коп. та судовий збір в сумі 2 823 грн.. В решті позову відмовлено.

12 лютого 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 528 572 грн. 60 коп. та судового збору в розмірі 2 823 грн.

25 лютого 2015 року відкрито виконавче провадження.

В процесі примусового виконання рішення суду, Державним виконавцем був складений акт опису та арешту мана, а саме, гаражу № 27 по вул. Шевченка, 51 в м. Запоріжжя та згідно звіту ПП «Консалтингової фірми «Експоком» про ринкову його вартість, ціна гаража складає 80 966 грн. 00 коп. В подальшому вказане майно виставлено на торги. Сума від реалізації вищезазначеного майна передана стягувачу для погашення суми заборгованості.

При проведення виконавчих дій ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 21 березня 2012 року також накладено арешт на 47/100 частин жилого будинку № 8-а по вул. Дунайська в м. Запоріжжя, що за даними ВАТ ОП Запорізьке міжміське бюро технічної інвентаризації належить боржнику ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу жилого будинку від 02 листопада 2011 року.

Згідно звіту ПП Консталтінгової фірми «Експоком» про оцінку обєкту нерухомості 47/100 частин зазначеного жилого будинку станом на 31 серпня 2016 року становить 516056 грн.

За статтею 14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба як єдиний орган примусового виконання зобов'язана вжити всі необхідні заходи для його виконання.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу порядку виконання.

Таким чином, системне тлумачення положень ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" дає підстави дійти висновку, що у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Отже, зміна способу та порядку виконання рішення суду - це визначена законом послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання рішення суду визначається на підставі ст. 16 ЦК України. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду суд має з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду.

При цьому у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.

Так, рішенням апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 матеріальний збиток в розмірі 528 572 грн. 60 коп. та судовий збір в розмірі 2 823 грн..

Заявник в рахунок погашення зазначеної заборгованості просить передати стягувачу ОСОБА_3 47/100 частин вищезазначеного жилого будинку, тобто фактично передати частину жилого будинку у власність, вартість якого станом на 31 серпня 2016 року становить 516056 грн., що не було предметом спору.

Відповідно до ст. 62 Закону України "Про виконавче провадження", реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах.

Не реалізоване на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах протягом двох місяців майно підлягає уцінці державним виконавцем, що проводиться в десятиденний строк з дня визнання прилюдних торгів чи аукціону такими, що не відбулися, або закінчення двомісячного строку реалізації майна на комісійних умовах. Майно може бути уцінене не більш як на 30 відсотків. У разі нереалізації майна в місячний строк з дня проведення уцінки воно повторно уцінюється в такому самому порядку, але не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна.

У разі якщо в місячний строк з дня проведення повторної уцінки майно не реалізовано на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах, державний виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач у п'ятнадцятиденний строк з дня отримання повідомлення державного виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. У разі відсутності в боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

У разі якщо стягувач виявив бажання залишити за собою нереалізоване майно, він зобов'язаний у п'ятнадцятиденний строк з дня надходження до державного виконавця відповідного повідомлення внести на відповідний рахунок для обліку депозитних сум органу державної виконавчої служби різницю між початковою вартістю нереалізованого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь, якщо початкова вартість нереалізованого майна перевищує суму боргу, яка підлягає стягненню за виконавчим документом. За рахунок перерахованих стягувачем коштів оплачуються витрати, пов'язані з організацією та проведенням виконавчих дій, задовольняються вимоги інших стягувачів та стягується виконавчий збір і штрафи, а залишок коштів повертається боржникові.

Майно передається стягувачу за ціною, що дорівнює початковій вартості майна, за якою воно передавалося на реалізацію. Про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. За фактом такої передачі державний виконавець складає акт. Постанова та акт є підставами для подальшого оформлення стягувачем права власності на це майно.

Отже, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що можливість передачі державним виконавцем нерухомого майна стягувачу у порядку примусового виконання рішення суду, в разі відсутності у боржника іншого майна, прямо передбачена Законом України "Про виконавче провадження", а тому не потребує зміни судом способу і порядку виконання рішення суду, шляхом передачі стягувачу нерухомого майна в рахунок погашення стягнутої судом суми боргу.

Посилааня державного виконавця на ту обставину, що перешкодою для призначення прилюдних торгів є те, що 47/100 частин жилого будинку 8-а по вул. Дунайська в м. Запоріжжі не зареєстровані за ОСОБА_4 у Державному реєстрі нерухомого майна також свідчить про неможливість зміни способу і порядку виконання рішення апеляційного суду Запорізької області від 29 січня 2015 року , оскільки відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речсові права на нерухомі речі, обження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації., а заявник просить змінити спосіб виконання вищезазначеного рішення шляхом передачі нерухомого майно у власність ОСОБА_3, право власності на яке за ОСОБА_4 не зареєстровано

За таких обставин ухвала суду є законною та обґрунтованою, тому підстав для її скасування колегія суддів не вбачає, а доводи апеляційної скарги не можуть бути взяті до уваги .

Керуючись ст. ст.307,312,314,315,317 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05 жовтня 2016 року у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: