Справа № 442/2361/16-ц
У х в а л а

"18" березня 2016 р. Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Нагірна О.Б., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності на нерухоме майно нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 44,8 кв.м., що по вул. Л. Українки, 26, м. Дрогобич Львівської області, в порядку набувальної давності.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що така не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити окрім іншого, зокрема ціну позову щодо вимог майнового характеру.

За положеннями ч. 5 ст. 119 ЦПК України до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 79 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. У відповідності до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За приписами п. 2 ч. 1 ст. 80 ЦПК України - ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

У пункті а) ч. 12 постанови від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» Пленум Верховного Суду України розяснив, що вартість спірного майна визначається за погодженням сторін, а за його відсутністю за дійсною вартістю майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю розуміється грошова сума, за яку майно може бути продано в даному населеному пункті чи місцевості.

З прохальної частини позову вбачається, що позивачами заявлено вимогу про визнання права власності на нежитлове підвальне приміщення, загальною площею 44,8 кв.м., що по вул. Л. Українки, 26, м. Дрогобич Львівської області за кожним із них, однак, позовна заява, її матеріали (додатки), не містять жодного посилання на наявність доказів, що підтверджують вартість нежитлового підвального приміщення, що позбавляє суд можливості визначити правильність розміру сплаченого судового збору за звернення з вказаним позовом.

Також, слід врахувати розяснення у п. 10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 10 від 17.10.2014 р. «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» (далі постанова постанови Пленуму № 10 від 17.10.2014 р.), у разі об'єднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог.

Так, судом взято до уваги, що за змістом норми п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач ОСОБА_1 діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 як законний представник, звільненні від сплати судового збору.

А тому позивачам необхідно визначити ціну позову, відповідно до якої сплатити (доплатити) суму судового збору та додати до заяви оригінал документу, що підтверджує сплату судового збору за майнову вимогу у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у відсотковому співвідношенні до ціни позову в цілому, або кожним із позивачів пропорційно відповідно до ціни позову, який слід перерахувати на наступний рахунок: отримувач коштів Дрогобицьке УДКСУ, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 25262988, рахунок отримувача - 0014, банк отримувача - ГУДКУ у Львівській області, МФО - 825014, призначення платежу - судовий збір, код 37390247.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що без зазначення наведених вище обставин, вирішити питання про відкриття провадження у справі неможливо, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху та надати позивачам строк для усунення недоліків заяви.

Керуючись ст. 121 ЦПК України,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Дрогобицької міської ради про визнання права власності на нерухоме майно в порядку набувальної давності- залишити без руху.

Повідомити позивачів про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в триденний термін з дня отримання копії ухвали.

Роз'яснити, що інакше позовна заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Нагірна О.Б.