САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/1288/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

18.05.2016 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Бакум І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2016 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2, третя особа: Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора про визнання права власності на 1/2 частину земельної ділянки в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилається на наступне. ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивачки - ОСОБА_3 На час смерті матері позивачки, залишилось двоє дітей: позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_2 При житті матір'ю позивачки було складено два заповіти: перший заповіт складено на ім'я позивачки та відповідача в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2; другий заповіт складений на ім'я відповідача на все майно. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 року по справі №2-258/11 було визнано заповіт, складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 недійсним. Рішенням суду за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 кожному в порядку спадкування за заповітом. Право власності на 1/2 частину вищевказаної квартири на підставі рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська зареєстровано сторонами на даний час. Після звернення позивачки до Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право власності на 1/2 частину земельної ділянки постановою від 29 травня 2015 року, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв'язку із тим, що не були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку АДРЕСА_2 і було рекомендовано звернутися до суду. У зв'язку із тим, що у державному акті серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.10.1998 року №20141 була допущена помилка імені померлої, позивачка була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності померлій ОСОБА_3 державного акту. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року по справі №200/12873/15-ц провадження 2-о/200/116/2015 встановлено факт, що державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.10.1998 року №20141 належить ОСОБА_3 Рішення набрало чинності 20.11.2015 року. Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки проведеного ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» станом на 24 червня 2015 року ринкова вартість земельної ділянки складає 10922 грн. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину земельної ділянки АДРЕСА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3

Позивач та представник позивача в судове засідання не з'явилися, але надали заяву, у якій підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві та розглядати справу за їх відсутності.

Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у зв'язку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 224-225 ЦПК України та розглянути справу заочно.

Представник третьої особи - Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позовних вимог не має.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1225 ЦК України встановлено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_3 на праві приватної власності на землю площею 0,0675 гектарів, розташованої на території с/т «Озеленитель», належала ділянка АДРЕСА_2, що підтверджується копією державного акта на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.08.2006 року (а.с.10).

На час смерті матері позивачки ОСОБА_3, залишилось двоє дітей: позивачка ОСОБА_1 та її брат ОСОБА_2 При житті матір'ю позивачки було складено два заповіти: перший заповіт складено на ім'я позивачки ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 в рівних частках на квартиру АДРЕСА_1 та земельну ділянку, розташовану в АДРЕСА_2; другий заповіт складений на ім'я відповідача на все майно (а.с.5-6).

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02.04.2014 року по справі №2-258/11 було визнано заповіт, складений ОСОБА_3 на ім'я ОСОБА_2 недійсним. Рішенням суду за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 кожному в порядку спадкування за заповітом (а.с.7).

У встановлений законом шестимісячний термін позивач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_3

Постановою від 29.05.2015 року нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва у зв'язку із тим, що не були надані правовстановлюючі документи на земельну ділянку АДРЕСА_2 (а.с.11).

У зв'язку із тим, що у державному акті серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.10.1998 року №20141 була допущена помилка імені померлої, позивачка була змушена звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності померлій ОСОБА_3 державного акту.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2015 року по справі №200/12873/15-ц, провадження 2-о/200/116/2015, встановлено факт, що державний акт серії НОМЕР_1 на право приватної власності на землю, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 22.10.1998 року №20141 належить ОСОБА_3 Рішення набрало чинності 20.11.2015 року (а.с.8).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки проведеного ТОВ «АКР-КОНСАЛТ» станом на 24 червня 2015 року ринкова вартість земельної ділянки складає 10922 грн. (а.с.13-14).

Як вбачається з копії спадкової справи після смерті ОСОБА_3 у встановлений законом строк із заявами про прийнятті спадщини крім позивача та відповідача ніхто не звертався (а.с.32-37).

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Оцінюючи усі докази, досліджені в ході розгляду справи в їх сукупності, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку прийняла спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 1216, 1218, 1225 ЦК України, ст.ст.4-8, 10, 11, 18, 57-61, 88, 208, 209, 212-215, 218, 224, 225 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0675 гектарів, яка розташована на території АДРЕСА_2, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя О.П.Румянцев