Номер провадження 2/754/5201/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2016 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - ЛІСОВСЬКОЇ О.В.

за участю секретаря - Макас Л.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антонової Сніжани Миколаївни про визначення часток у спільній сумісній власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2, приватного нотаріуса Антонової С.М. про визначення часток у спільній сумісній власності, мотивуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно. У встановлений законом строк позивач подав до приватного нотаріуса Антонової С.М. заяву про прийняття спадщини, але нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину, зважаючи на відсутність правовстановлюючого документу на квартиру. Але позивач вважає, що має право на частину спадкового майна, а саме квартири АДРЕСА_1, оскільки вказана квартира була придбана відповідачкою у період перебування у шлюбі з його батьком, а тому частка батька у спільному майні становить ?. На підставі викладеного позивач звертається до суду з даним позовом, в якому просить суд визначити, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становила ? частину, а також визначити, що частка позивача, як спадкоємця, на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 повністю підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідачки у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Пояснила, що відповідачка ніколи не оспорювала той факт, що її померлий чоловік мав право на ? частину спірної квартири, а також не заперечувала проти надання правовстановлюючого документу. Також зазначила, що не заперечує проти того, щоб частка померлого у спільній сумісній власності була визначена, як ? частина, але при цьому заперечує проти задоволення позовних вимог про визначення частки позивача у спадковому майні. На підставі викладеного представник відповідачки просила позовні вимоги задовольнити частково.

Відповідач - приватний нотаріус Антонова С.М. - у судове засідання не з′явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у своєму листі просить розглядати справу в її відсутність. Суд вважає можливим розглядати справу у відсутність відповідачки, за наявних у справі матеріалів.

Вислухавши пояснення позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві власності відповідачці.

В установлений строк позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса КМНО Антонової С.М. із заявою про прийняття спадщини після померлого батька, але нотаріус відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, зважаючи на відсутність правовстановлюючого документу на квартиру.

Як встановлено при розгляді справи, відповідачка ОСОБА_2 та батько позивача ОСОБА_4 перебували у зареєстрованому шлюбі з 1989 року.

У період шлюбу у 1992 році померлий та відповідачка придбали квартиру АДРЕСА_1 шляхом вступу до кооперативу. Право власності було оформлено на відповідачку, що підтверджується реєстраційним посвідченням.

Враховуючи те, що право власності на квартиру оформлено лише на відповідачку, нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину через не визначення частки померлого у спільній сумісній власності.

Відповідно до ст. 60 Сімейного Кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об′єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Дружина, чоловік, згідно із ч. 2 ст. 67 Сімейного Кодексу України, мають право скласти заповіт на свою частку у праві спільної сумісної власності подружжя до її визначення та виділу в натурі.

Як встановлено при розгляді справи, спірна квартира АДРЕСА_1 була придбана відповідачкою та її чоловіком у період шлюбу шляхом вступу до кооперативу та внесення пайових внесків, що підтверджується довідкою ЖБК. Членом ЖБК є відповідачка. Пайовий внесок за квартиру був повністю сплачений подружжям, що підтверджується відповідною довідкою.

Враховуючи той факт, що спірна квартира була придбана відповідачкою та її чоловіком у період шлюбу, є спільним сумісним майном подружжя, суд вважає, що позовні вимоги у частині визначення частки померлого у спільній сумісній власності у розмірі ? частини є підставними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визначення частки позивача у спадковому майна, то слід зазначити, що питання щодо черговості спадкоємців та визначення часток кожного із них у спадковому майні у даному випадку буде вирішувати нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. А тому суд вважає дані позовні вимоги передчасними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 15, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 328, 1216, 1233, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антонової Сніжани Миколаївни про визначення часток у спільній сумісній власності - задовольнити частково.

Визначити, що частка померлого ОСОБА_4 у праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_1 становить ? частину.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Деснянський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня проголошення.

Головуючий: