Справа № 396/329/16-ц
Провадження № 2/396/224/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.06.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого: Гарбуз Ольга Анатоліївна

за участю секретаря Пономаренко Р.В.,

позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОСОБА_4,

представника третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення порядку участі батька у вихованні доньки, мотивуючи свої вимоги тим. що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та яка проживає зі своєю матір'ю. Рішенням Новоукраїнського районного суду від 21.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з донькою.

30.05.2014 року на підставі розпорядження голови Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області № 175-р, позивачу було встановлено час для спілкування з донькою, а саме: в період з 4-00 год до 18-00 год в один з вихідних днів за місцем проживання відповідача (вул. Набережна. 184, м. Новоукраїнка). Проте, вказане розпорядження відповідач належним чином не виконувала, можливості спілкування позивача з дитиною не надавала, у зв'язку з чим він звернувся до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області з відповідним позовом.

Так, рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 06.06.2015 року позовні вимоги позивача були задоволені частково, а саме суд вирішив: зобов'язати відповідача не чинити ОСОБА_1 перешкод у спілкуванні з донькою та визначив наступний спосіб його участі у вихованні доньки, надавши період для спілкування з дитиною за місцем проживання відповідача щотижня і суботу в період з 14-00 год до 18-00 год.

Відповідач рішення суду не оскаржувала та певний час його виконувала. Проте, з грудня 2015 року відповідач знову почала чинити перешкоди у спілкуванні з донькою.

Наприкінці січня 2016 року позивач знову змушений був звернутися до комісії з питань захисту прав дитини Новоукраїнської районної державної адміністрації Кіровоградської області щодо встановлення часу та місця його спілкування з донькою.

Розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації №33-р від 03.02.2016 року було визначено час і місце спілкування ОСОБА_1 з донькою, а саме: за місцем проживання позивача щосуботи з 10 год до 19 год та два дні серед тижня за домовленістю батьків з 16 год до 19 год.

Однак, вказане розпорядження відповідач виконавути категорично відмовляється, можливості спілкуватися з донькою не надає, на домовленності не йде,

У зв'язку з чим позивач просив суд задовольнити позов, усунути перешкоди у вихованні та спілкуванні з донькою, зобов'язати відповідача не чинити йому перешкод у вихованні та спілкуванні з донькою, а також визначити: наступний спосіб його участі у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши йому періоди спілкування батька з дитиною за місцем проживання батька (Кіровоградська область. м.Новоукраїнка, вул. Дзержинського, буд. 41), ОСОБА_1, без присутності матері щовівторка та щочетверга в період з 16-00 год. до 19-00 год. та щосуботи у період з 10-00 год. до 19-00 год. з правом відвідування дитячих розважальних закладів; спільний відпочинок позивача з донькою ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_1, влітку в липні щороку не менше двох тижнів без присутності матері за місцем проживання батька (Кіровоградська область. м.Новоукраїнка, вул. Дзержинського, буд. 41) з правом виїзду батька з донькою за межі м.Новоукраїнки та Кіровоградської області по території України; спосіб його участі у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у святкові дні щороку без присутності матері за місцем проживання батька (Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул. Дзержинського, буд. 41): Новий рік (31 грудня) з 09-00 год до 13-00 год.; (01 січня ) з 14-00 год до 19-00 год.; Різдво Христове (07 січня) з 09-00 год до 13-00 год.; День народження доньки (09 січня) з 14-00 год до 19-00 год; День народження батька ( 25 жовтня) з 14-00 год до 19-00 год.

В судовому засіданні позивач спільно із представником заявлені вимоги підтримав повністю, просив задовольнити, на їх обґрунтування послався на обставини, які викладені у позовній заяві, так як відповідачка можливості спілкуватися з донькою не надає, на спілкування та домовленності не йде, їх зустрічі закінчуються викликом поліції та скандалом як з матірю доньки так і її батьками, спілкування зводиться до того, що він змушений гуляти з дитиною по бур'янам на околиці м. Новоукраїнка. де проживає відповідачка з батьками, аче коли погодні умови перешкоджають-дощ, сніг, мати забирає доньку і на цьому їх спілкування закінчується, у зв'язку з чим за домовленністю з вихователями дитячого садка приїздить і грає з донькою в період прогулки дітей на свіжому повітрі.

Вважає такі обставини не є належним способом його участі у вихованні дитини, дитина відвіду дитячий садочок і не залежна від мами вдень, а він бажає повести дитину на дитячий майданчик, який є вже та відкрився в м.Новоукраїнка, вивчити віршик, просто провести разом час, повести доньку на морео, бгрунтувавши необхідність та час побачення відповідно до позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні зазначила, що у них із позивачем склались неприязні стосунки після розлучення, вона заперечує, щодо побачення батька з дитиною у її відсутність, пропонує якщо хоче брати дитину, то він на своїй машині а вона на своїй буде їхати за ними. Так визнає що додому за місцем проживання їх з дитиною позивача не запрошує, вона його боїться, так як її батьки з якими вона проживає мають конфлікт з позивачем. Не заперечує, що донька знає батька та цікавиться чи той прийде, тянеться, чекає на нього, але виконувати буде лише рішення суду від 09.06.2015 року. Зобов'язується не чинити перешкод так як не заперечує щодо зустрічей батька та дитини, однак з врахуванням графіку доньки на підставі рішення суду від 09.06.2015 року та тільки у її присутності, рішення органу опіки й піклування від 03.02.2016 року не буде виконувати та тільки у її присутності.

Представник відповідача ОСОБА_4, що діє на підставі довіреності, в судовому засіданні пояснив, що порядок побачення та спілкування батька з дитиною встановлено на підставі рішення суду від 09.06.2015 року, яке маги і буде виконувати, розпорядження органу опіки й піклування не буде, так як між батьками не було домовленості і вони не дійшли згоди, позовні вимоги вважає безпідставними, так як не доведено порушення прав батька та такий спосіб участі батька як просить позивач, вважає суперечить інтересам дитини.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Служба у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації, її представник в суді ОСОБА_5 підтримала висновок комісії з питань прав дитини від 03.02.2016 року, на якій розглядалося питання щодо визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні позивача із малолітньою донькою, так як комісія прийшла до висновку, що не е належним виконання батьківських обов'язків лише прогулки на околиці міста біля будинку за місцем проживання матері чи в автомобілі батька, комісія врахувала, що дитини відвідує дитячий садочок та вже не є прив'язаною цілодобово до матері, обстеживши умови проживання батька встановлено, що батьком створено умови для відпочинку доньки є маленьке ліжко і останній може нагодувати та вкласти спати доньку, але між батьками дитини є конфлікт, який заважає нормальному спілкуванні батька з дитиною та участі у вихованні.

Відповідно до даного висновку, визначено було порядок участі у вихованні та спілкуванні батька : щосереди з 16.00 до 19.00 (забирає з дитячого садочка) та щосуботи з 10.00 до 17.00 за місцем його проживання:Кіровоградська область. м.Новоукраїнка, вул. Дзержинського. буд. 41, який вона і підтримує.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні посвідчив, що будучи депутатом Новоукраїнської міської ради до нього звернувся ОСОБА_1 з проханням, щоб він поїхав з ним до дитини, так як йому не давали дитину. Приїхавши в суботу після 12-ї години, вийшла мати і сказала, що дитину не дамо, так я приїхали не в той час, наступного разу приїхали, вийшов тесть та відмовив так як Ірини-матері дитини немає вдома, дитину не дадуть, про що було складено акт та подано на посвідчення до виконкомуНовоукраїнської міської ради

Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третю особу, свідка, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних обставин.

Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини.

Згідно ст. 142 СК України діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою.

Згідно ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення.

Рішення органу опіки та піклування є обов'язковим до виконання.

Згідно ст. 159 СК України вирішення спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї, проводиться судом.

Частиною 1 ст. 150 СК України визначені головні напрями виховного процесу, який мав би зосереджуватися на основних суспільних цінностях - повазі до інших людей, любові до членів своєї сімї, родини. Брак любові у дитячі роки - це духовний дисбаланс на усе життя.

Згідно зі ст.151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Права батьків щодо виховання дитини розцінюється як засіб виконання ними своїх обов'язків щодо неї.

Відповідно до ч.3 ст.9 Конвенції про права дитини, дитина, яка не проживає з одним чи обома батьками, має право підтримувати на регулярній основі особисті і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам дитини.

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, сторони проживали в зареєстрованому шлюбу, від якого 09 січня 2013 року народилася донька ОСОБА_6 (а.с. 9).

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 21.05.2014 року шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу донька проживає з матір'ю ОСОБА_2 за адресою м. Новоукраїнка вул. Набережна, 184.

Під час розгляду даної цивільної справи, за окремим позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 винесено рішення Новоукраїнським р/судом 12.05.2016 року, яке набуло законної сили, яким встановлено місце проживання доньки біля матері за адресою м. Новоукраїнка вул. Набережна, 184.

При цьому, як встановлено в судовому засіданні батько ОСОБА_1 і не заперечував, щодо місця проживання доньки, так як вважає, що остання повинна проживати біля матері, а він як батько дитини бажає приймати участь у вихованні та утриманні доньки Крістіни, однак відповідач із самого народження дитини перешкоджає йому в цьому.

Для вирішення питання спілкування з донькою, ОСОБА_1 неодноразово звертався до Служби у справах дітей Новоукраїнської районної державної адміністрації для визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною та до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ( а.с. 10, 11-13).

Останній раз, розпорядженням голови Новоукраїнської районної державної адміністрації №33-р від 03.02.2016 року було визначено час і місце спілкування ОСОБА_1 з донькою, а саме: за місцем проживання батька, щосуботи, в період: з 10.00 до 19.00 години та два дні серед тижня, за домовленістю батьків з 16.00 до 19.00 години (а.с. 14).

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 не виконує вказане розпорядження і не буде виконувати, хоча його і не оскаржувала та продовжує перешкоджати батьку у спілкуванні з донькою, та прийнятті участі у її вихованні, категорично заперечує проти перебування дитини у батька.

Відповідно до ст. 141 СК України позивач ОСОБА_1 має рівні права та обовязки щодо дитини, а тому мати дитини ОСОБА_2 безпідставно перешкоджає йому приймати участь у вихованні їх доньки.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Положення цієї статті ґрунтуються на нормах Конституції України, які закріплюють обовязок держави забезпечувати захист прав і свобод людини і громадянина судом (ст. 55).

Стаття 1 ЦПК України передбачає, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною першою статті З ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом статті 15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо: захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Отже, з огляду на викладене законодавством визначено три окремі підстави для захисту цивільного права особи: порушення, невизнання, оспорювання цивільного права.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності в особи субєктивного цивільного права, яке безпосередньо не завдає шкоди субєктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія субєктивного права.

Право на звернення до суду (право на захист у процесуальному розумінні) гарантується Конституцією України та законами України, у тому числі статтями 15, 16 ЦК України та статтями 1,3, 15 ЦПК України, і може бути реалізоване, зокрема, коли особа вважає, що її право не визнається. У разі доведення в установленому законодавством порядку обставин, якими обгрунтовувалися вимоги, у тому числі й про усунення перешкод у здійсненні невизнаного права шляхом зобовязання вчинити певні дії, особа має суб'єктивне матеріальне право на їх задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, а також вбачається з матеріалів справи та пояснень учасників судового розгляду, свідка ОСОБА_7, акту депутатат м/ради від 26.02.2016 року(а.с.17), акту обстеження житолово-побутових умов позивача (а.с.43), доказів про те, що спілкування позивача з донькою не відповідає інтересам останньої або негативно впливає на розвиток дитини, суду не надано. При цьому, небажання відповідача, як матері дитини, надавати можливість позивачу, як батьку, належним чином спілкуватися з донькою, суд вважає грунтованим на особистій конфліктній ситуації, яка склалася між сторонами, як колишнім подружжям.

Таким чином, вчинення відповідачем перешкод для позивача щодо спілкування останнього з донькою, суд визнає доведеним, а тому позовні вимоги в частині усунення перешкод та зобов'язання відповідача не чинити позивачу перешкод у спілкуванні з дитиною підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст. 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

Суд враховує, що позивач працює старшим майстром в філії ПАТ "Державна продовольчо-зернова корпорація України" "Новоукраїнський комбінат хлібопродуктів", постійно отримує заробітну плату та сплачує аліменти на утримання доньки ( а.с. 18).

Проживає з 2000 року у житловому будинку по вул. Дзержинського, 41 в м.Новоукраїнка Кіровоградської області, який належить його бабусі (а.с. 44), позитивно характеризується за місцем роботи ( а.с. 15). Згідно акту обстеження умов його проживання за вказаною адресою від 26.02.2016 року (а.с.43), у будинку умови проживання добрі, чисто, тепло, затишно. На підлозі є чисте килимове покриття. Є необхідні меблі, побутова техніка. Сім'я їжею забезпечена в достатній кількості. Створено обладнане ліжко для дитини, є іграшки, література, які відповідають віку дитини.

Згідно з ч.ч.5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обгрунтованим, суперечить інтересам дитини. Орган опіки і піклування може визначити місце зустрічі батька з дитиною (за місцем проживання когось із них чи іншої особи), періодичність та тривалість їх. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть ма ги істотне значення та ретельному їх з'ясуванні. Такий висновок, як і рекомендації психолога є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

В судовому засіданні зі слів відповідача з'ясовано, що дитина щодня, крім суботи та неділі відвідує з 8.00 до 16.00 год. та перебуває у дошкільному навчальному закладі- ясла-садо , а у суботу та неділю дитина вдома , але з 11.00 до 14.00 у неї тихий час, та о 21.00 дитина відходить до сну.

Згідно висновку органу опіки й піклування від 03.06.2016 року орган опіки вважає можливим встановити час і місце спілкування ОСОБА_1 з донькою, а саме: за місцем проживання батька, щосуботи, в період: з 10.00 до 19.00 години та два дні серед тижня, за домовленістю батьків з 16.00 до 19.00 години.(а.с.72)

Але заслухавши сторони та представника органу опіки й піклування, суд вважає, що наданий вказаний вище висновок комісії не є достатньо обгрунтованим, та не враховує повністю розпорядку дитини та не забезпечуватиме належної участі батька у спілкуванні та вихованні з донькою.

Так як в судовому засіданні встановлено, що між батьками дитини існує конфліктна ситуація, а також і щодо способу участі батька у вихованні доньки, чого не заперечувала сама відповідачка, стверджуючи що вона боїться з ним залишатися наодинці і за місцем проживання дитини вул. Набережна, 184 також неможливі побачення, де батьки відповідачки не бажають бачити позивача та також виникають сварки і між батьками відповідачки, а також батьки дитини не дійшли згоди та відповідно відсутня домовленість, щодо побачення батька з дитиною серед тижня. Як встановлено в судовому засіданні, погодивши час побачення батька з дитиною, мати звернулася в поліцію та вони обоє провели час в поліції, даючи пояснення замість того, щоб приділити увагу своїй доньці.

Суд вважає, що конфліктні відносини сторін не повинні бути перепоною в спілкуванні дитини з батьком, і в даному випадку сторони повинні діяти в інтересах дитини та поводити себе гідно, показуючи приклад своїй дитині.

Враховуючи, що дитина на час розгляду справи має вік 3 роки та 4 місяці, відвідує дитячий садочок, де спілкується як з вихователями так і іншими дітками, схильна до батька, як стверджує сама мати і не боїться батька, як боїться його відповідачка(з її слів залишатися з ним наодинці), тому суд вважає, не може бути належним снобом участі батька у вихованні дитини лише побачення з донькою, на околиці міста поруч місця проживання дитини, як і в автомобілі батька, чи поїздка дитини з батьком в його автомобілі, а мати в супроводі у власному автомобілі, тому суд враховуючи вік дитини та її непостійне перебування біля матері,що свідчить про зміну обставин з часу винесення рішення Новоукраїнського р/суду від 09.06.2015 року (а.с.66-68) і вважає що дитина може перебувати з позивачем без обов'язкової присутності матері, і зустрічі на одинці не будуть стресовими для дитини, а навпаки буде слугувати покращенню їх стосунків та пізнанню оточуючого світу.

Судом не було встановлено, що між батьком та донькою існують будь-які проблеми у спілкуванні і відвідуванні дитиною місця проживання батька без присутності матері, і що це зашкодить інтересам чи розвитку малолітньої доньки.

Відповідач обґрунтовано не заперечила даного факту та не довела належними та допустимими доказами наявність перешкод для таких побачень і спільного відпочинку батька з дитиною.

Разом з тим, заслуговують на увагу і доводи сторони позивача щодо відсутності негативного впливу батька на розвиток дитини, оскільки наявність такого впливу не підтверджено відповідними доказами. Негативний вплив на розвиток дитини полягає, зокрема, і у тому, що вона стає свідком неприязних відносин самих батьків.

Досягнення дитиною трирічного віку (3 роки та 4 місяці) свідчить також про досягнення нею певного ступеню розвитку, який дозволяє перебування дитини окремо від матері, але під наглядом дорослої людини, певний проміжок часу. Проте, проміжок часу не може бути значним, влітку в липні щороку не менше двох тижнів без присутності матері за місцем проживання батька, з правом виїзду батька з донькою за межі м. Новоукраїнка та Кіровоградської області по території України, як просить позивач для спільного відпочинку, оскільки, як вбачається з пояснень відповідача між дитиною і матір'ю наданий період існує тісний психологічний зв'язок і така тривала відсутність може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини у якої є контакт з батьком та яка чекає на батька. Разом з тим. відсутність матері потягом трьох годин у визначені судом дні серед тижня та у суботу(вихідний день) з 10.00 до 19.00 години, суд вважає не може завдати істотної шкоди здоровій дитині віком більше трьох років.

Такий спосіб участі батька у спілкуванні з дитиною не зашкодить останній, а навпаки повністю відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприймати піклування кожного із батьків про її здоров'я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу урівноважити її психоемоційний стан.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини Хант проти України, та Олссон проти Швеції: між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які у залежності від природи та важливості можуть переважати над інтересами батьків. Для батьків та дітей бути разом - це основа сімейного життя.

Згідно із статтею 5 Конвенції право доступу-визначається як право переміщувати дитину на обмежений час у місце інше, ніж місце її постійного проживання.

Тобто те, що сторони по даній справі, проживають окремо, не повинно перешкоджати дитині спілкуватись з батьком, який виявляє бажання проводити більше часу із донькою та який мав можливість поспілкуватися лише вже під час судового розгляду даного провадження-в суботу 21 та 28 травня 2016 року, що останній підтвердив в судовому засіданні.

Тобто, з встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що хоча батько і бажає та має право на спілкування з донькою, але на даний час спілкування батька з дитиною з можливістю залишати доньку на ночівлю та влітку в липні щороку не менше двох тижнів без присутності матері за місцем проживання батька, з правом виїзду батька з донькою за межі м. Новоукраїнка та Кіровоградської області по території України, є недоцільним та буде суперечити як інтересам, так і правам малолітньої дитини.

Таким чином, суд вважає необхідним зобов'язати відповідача не чинити перешкод позивачу у спілкуванні із донькою та визначити спосіб його участі у спілкуванні та вихованні малолітньої доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, шляхом надання періодів спілкування батька з дитиною за місцем проживання батька (Кіровоградська область, м.Новоукраїнка. вул. Дзержинського, буд. 41), ОСОБА_1, без присутності матері щовівторка та щочетверга в період з 16-00 год. до 19-00 год. та щосуботи у період з 10-00 год. до 19-00 год. з правом відвідування дитячих розважальних закладів, а також у святкові дні щороку без присутності матері за місцем проживання батька (Кіровоградська область, м.Новоукраїнка, вул. Дзержинського, буд. 41): Новий рік (31 грудня) з 09-00 год до 13-00 год.; (01 січня ) з 14-00 год до 19-00 год.; Різдво Христове (07 січня) з 09-00 год до 13-00 год.; День народження доньки (09 січня) з 14-00 год до 19-00 год; День народження батька ( 25 жовтня) з 14-00 год до 19-00 год. В решті вимог відмовити із-за безпідставності та необгрунтованості.

При цьому, визначений судом спосіб спілкування позивача із донькою не перешкоджає сторонам звернутися до суду для встановлення іншого графіку зустрічей з дитиною в залежності від її віку та обставин, що зміняться.

Судові витрати позивач просить залишити по фактично понесеним витратам сторонами, тому суд вважає за необхідне в межах позовних вимог, вважати по фактично понесеним стороною позивача.

На підставі вищевикладеного та керуючись Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст. 19, 141, 150, 151, 157, 159 Сімейного кодексу України та керуючись ст.ст. 10. 11, 57, 60, 79. 88, 169, 179, 208, 209. 212 - 215, 218. 223, 232, 294 ЦПК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у вихованні і спілкуванні з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкод у вихованні та спілкуванні з дитиною - ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визначити наступний спосіб участі ОСОБА_1, у вихованні дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавши ОСОБА_1 періоди спілкування батька з дитиною за місцем проживання батька- Кіровоградська область м.Новоукраїнка вул. Дзержинського, буд. 41 без присутності матері, щовівторка та щочетверга в період з 16-00 год. до 19-00 год. та щосуботи у період з 10-00 год. до 19-00 год. з правом відвідування дитячих розважальних закладів.

Визначити спосіб участі батька ОСОБА_1 у вихованні доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у святкові дні: щороку без присутності матері за місцем проживання батька ІНФОРМАЦІЯ_2: Новий рік (31 грудня) з 09-00 год до 13-00 год.; (01 січня ) з 14-00 год до 19-00 год.; Різдво Христове (07 січня) з 09-00 год до 13-00 год.; День народження доньки (09 січня) з 14-00 год до 19-00 год; день народження батька ( 25 жовтня) з 14-00 год до 19-00 год..

В іншій частині позовних вимог: у визначенні спільного відпочинку батька ОСОБА_8 з донькою ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 влітку в липні щороку не менше двох тижнів без присутності матері за місцем проживання батька, з правом виїзду батька з донькою за межі м. Новоукраїнка та Кіровоградської області по території України відмовити за необгрунтованістю.

Судові витрати вважати по фактично понесеним стороною позивача.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до апеляційного суду Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О. А. Гарбуз