Справа № 739/809/16-ц
УХВАЛА

про залишення без руху

16 травня 2016 року м. Новгород-Сіверський

Суддя Новгород- Сіверського районного суду Чернігівської області Іващенко А.І., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа Новгород-Сіверська районна державна нотаріальна контора, про визнання власником спадкового нерухомого майна

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом та просить визнати її власником спадкового майна , а саме житлового будинку за №21 по вул. Зарічна с. Лоска Новгород-Сіверського району Чернігівської області, що належало її матері ОСОБА_2, померлої 19 червня 2000 року. Вивчивши дану позовну заяву та додані до неї документи в якості доказів, суд встановив, що подана позивачем позовна заява не відповідає вимогам ст.119 ЦПК України. За змістом ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способи захисту цивільних прав наведені у ст. 16 цього Кодексу і вирішуються в порядку позовного провадження. Отже, позивачу слід викласти обставини порушення, невизнання або оспорювання його права на спадкування, викласти обставини, які перешкоджають отримати свідоцтво про право на спадщину та вказати відповідальних за це осіб. На виконання п.5 та 6 ч.2 ст.119 ЦПК України, необхідно : - зазначити причини, за яких позивач не подав нотаріусу заяву на отрмання правовстановлюючих документів на спадкове майно; - вказати причини неможливості одержання правовстановлюючих документів на спадкове майно та надати докази, що підтверджують вказані обставини. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про Нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, а тому за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину (визнання права власності на спадкове майно по даній справі) не підлягають судовому розгляду. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутись в суд за правилами позовного провадження. Згідно положень абзацу 2 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) , визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Враховуючи викладене, оскільки позивач-дочка померлої матері є спадкоємцем першої черги за законом та фактично прийняла спадщину в 2000 році до набрання чинності ЦК України (в редакції 2003 року), вона є власником будинку в порядку спадкування за законом і тому на неї не може поширюватися дія ст. 344 ЦК України (в редакції 2003 року). У разі неможливості оформити правовстановлюючі документи на спадкове майно у нотаріуса Необхідно ставити питання про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом у звязку з втратою, відсутністю правовстановлюючих документів, що підтверджує право власності (неможливості оформлення майна у нотаріуса в порядку спадкування). Відсутність вказаних у позові обставин є не зазначенням змісту позовних вимог, а саме яким чином Блистівська сільська рада Новгород-Сіверського району Чернігівської області порушує, не визнає або оспорює права позивача, чому вона є відповідачем. Враховуючи, що в нотаріальному порядку позивач позбавлений можливості отримати свідоцтво про спадщину, та долучено відмову нотаріуса. В такому випадку позивач має право на звернення до суду з вимогою про визнання права власності на спадкове майно по закону, а не про визнання власником спадкового майна. Відповідно до положень п.2 ч.1, ч.2 ст. 88 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно ціна позову визначається вартістю спірного майна на момент предявлення позову. Відповідно до Закону України «Про судовий збір» №3674-УІ від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями, судовий збір справляється, за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. В позовній заяві позивач зазначила ціну позову та не додала до позовної заяви належного документу про сплату судового збору. Заява про відстрочку сплати судового збору належним чином не мотивована та доказів цього не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. До клопотання про забезпечення доказів додається документ про сплату судового збору. Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, що можуть бути підтверджені цими доказами; обставини, які свідчать про те, що подання потрібних доказів може стати неможливим або ускладненим, а також справа, для якої потрібні ці докази або з якою метою потрібно їх забезпечити. Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов'язаний витребувати такі докази. Клопотання про витребування доказів має бути подано до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться, - до початку розгляду справи по суті із долученням відомостей про неможливість отримання таких доказів особисто стороною або іншою особою, яка бере участь у справі. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України №9 від 12.06.2009 р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені всі відомості, визначені частиною першою статті 134 ЦПК, а в разі невідповідності заяви цим вимогам застосовуються наслідки, встановлені частинами першою і другою статті 121 ЦПК. В порушення вищезазначених вимог законодавства України, заявник просить про витребування доказів в нотаріальній конторі за відсутністю належним чином оформленого клопотання про забезпечення доказів, документ про сплату судового збору не додається, що не дає можливості суду вирішити дане питання. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Відповідно ч. 3 ст. 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати свої процесуальні обов'язки. Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві. На підставі викладеного та керуючись ст. 121 ЦПК України,

У Х В А Л И В: Позовну заяву ОСОБА_1 до Блистівської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області, третя особа Новгород-Сіверська районна державна нотаріальна контора, про визнання власником спадкового нерухомого майна - залишити без руху. Надати позивачу строк для усунення недоліків пять днів з дня отримання копії цієї ухвали, у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовну заяву вважати неподаною та повернути позивачеві зі всіма доданими до неї документами. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Іващенко А.І.