АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________
Справа №617/475/15-ц. Головуючий 1 інст.: - Ворона С.В.
Провадження №22-ц/790/6139/16. Суддя-доповідач : - Кокоша В.В.
Категорія: земельні.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року. Судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді: - Кокоші В.В.,

суддів: - Черкасова В.В., Міненкової Н.О.,

за участю секретаря - Єрьоменко О.В.,

заслухавши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_7 - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та зустрічним позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_5 - про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_5 звернулась в суд із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона є власником земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1040 га, розташованої на території садівничого товариства «Олімпієць» (далі - СТ «Олімпієць») в с. Верхній Салтів, Вовчанського району Харківської області.

Вказана земельна ділянка межує з земельними ділянками НОМЕР_2,НОМЕР_3, що перебувають у користуванні члена садівничого товариства «Олімпієць» ОСОБА_7

У 2012 році ОСОБА_7 самовільно, без відповідних дозволів та погоджень, захопила частину її земельної ділянки, встановивши огорожу та ємність для води.

Крім того, ОСОБА_7 здійснила самовільне підключення своєї будівлі до мережі електропостачання через територію її земельної ділянки.

Посилаючись на вказані обставини та ст. ст. 152, 158 ЗК України, ОСОБА_5 просила суду зобов'язати ОСОБА_7 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою НОМЕР_1 в СТ «Олімпієць» с. Верхній Салтів, Вовчанського району Харківської області шляхом звільнення її від самовільно встановленої огорожі та ємкості для води, демонтажу електричної проводки через її земельну ділянку, а також встановлення огорожі згідно технічної документації.

У квітні 2016 року ОСОБА_7 звернулась в суд з зустрічним позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування зустрічних позовних вимог посилалась на те, що з 2012 року вона є членом СТ «Олімпієць», розташованого на території Верхньосалтівської сільської ради Вовчанського району Харківської області та користувачем земельних ділянок НОМЕР_2,НОМЕР_3.

Вказані земельні ділянки межують із земельною ділянкою НОМЕР_1, власником якої є ОСОБА_5

Остання захопила частину земельних ділянок НОМЕР_2,НОМЕР_3 шляхом будівництва них басейну.

Посилаючись на вказані обставини та ст. 58, ч. 2 ст. 152 ЗК України, ОСОБА_7 просила суд зобов'язати ОСОБА_5 демонтувати самовільно збудований басейн на її земельних ділянках НОМЕР_2,НОМЕР_3 та засипати котлован під басейн.

ОСОБА_5, ОСОБА_7 взаємних позовних вимог не визнали, посилаючись на їх безпідставність.

Рішенням Вовчанського районного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року у задоволенні первісного позову ОСОБА_5 та зустрічного позову ОСОБА_7 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_5 - ОСОБА_6, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов ОСОБА_5

Апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні первісного та зустрічного позовів, суд виходив з їх недоведеності.

Такий висновок суду відповідає нормам матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав;б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Згідно ст. 158 ЗК України земельні спори вирішуються судами, органами місцевого самоврядування та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних. Виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, вирішує земельні спори щодо меж земельних ділянок за межами населених пунктів, розташування обмежень у використанні земель та земельних сервітутів. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом.

З матеріалів справи вбачається, що згідно Державного акта на право приватної власності на землю серія НОМЕР_4, виданого Верхньосалтівською сільською радою Вовчанського району Харківської області 24 листопада 2000 року, ОСОБА_5 є власником земельної ділянки НОМЕР_1 площею 0,1040 га., розташованої на території с. Верхній Салтів в СТ «Олімпієць» ( а. с.7-8).

Відповідач ОСОБА_7 є членом СТ «Олімпієць» та користується земельними ділянками НОМЕР_2,НОМЕР_3, які перебувають у колективному користуванні СТ «Олімпієць» ( а. с. 61).

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_5 не надала доказів того, що ОСОБА_7 порушила межі спірних земельних ділянок, зайняла частину належної їй земельної ділянки та встановила на належній їй земельній ділянці ємкість для води.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_7 також не надала доказів того, що ОСОБА_5 самовільно збудували на земельній ділянці, що перебуває у її користуванні, басейн та порушила її право на користування земельною ділянкою.

Ухвалою Вовчанського районного суду Харківської області від 6 жовтня 2016 року у справі призначалась судово-технічна експертиза, проведення якої доручалось експертам Харківського НДІСЄ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, однак вона не була проведена у зв'язку з небажанням сторін здійснювати оплату за проведення експертизи, а також ненаданням сторонами технічної документації із землеустрою на спірні земельні ділянки (а. с. 83 , 92).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представником ОСОБА_5- ОСОБА_6 не надано належних та допустимих доказів про те, що ОСОБА_7 порушила межі спірних земельних ділянок, зайняла частину земельної ділянки належної ОСОБА_5, а також самочинно встановила на земельній ділянці, що належить ОСОБА_5 ємкість для води.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку про те, що сторони не довели в суді обставини, на які вони посилають при подачі позову в суд та обґрунтовано відмови у задоволенні первісного та зустрічного позовів.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи та заперечення сторін, дослідив надані ними докази, дав їм належну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5- ОСОБА_6 про те, що факт порушення межі спірних земельних ділянок користувачем ОСОБА_7 підтверджується протоколом зборів СТ «Олімпієць» від 18 травня 2014 року, не можуть бути прийняті до уваги колегією суддів.

Позивачем ОСОБА_5 надано до суду першої інстанції належним чином не завірена копія протоколу зборів СТ «Олімпієць» від 18 травня 2014 року, згідно з яким зборами СТ «Олімпієць» зобов'язано ОСОБА_7 відновити огорожу, встановлюючи межу між її земельною ділянкою і земельною ділянкою ОСОБА_5 у відповідності з правовстановлюючими документами; перемістити ємкість та її опри на територію користування ОСОБА_7; провести підключення електроживлення ділянки, виключивши проходження повітряної лінії над земельною ділянкою ОСОБА_5 (а. с. 8-10).

Вказаний протокол не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки він не містить інформації на яку саме відстань по відношенню до межі спірних земельних ділянок ОСОБА_7 самочинно перенесла існуючу огорожу; у зв'язку з чим збори СТ «Олімпієць» дійшли висновку про встановлення ОСОБА_7 ємкості для води на земельній ділянці ОСОБА_5; в чому саме електрозабезпечення земельної ділянки ОСОБА_7 не відповідає правилам електробезпеки.

Крім того, висновки зборів СТ «Олімпієць» про порушення ОСОБА_7 права ОСОБА_5 на користування земельною ділянкою НОМЕР_1, зроблені зборами без залучення фахівців у галузі землевпорядкування та електроенергетики.

На виконання вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України судом апеляційної інстанції роз'яснено представникам сторін право заявити клопотання про призначення у справі судово-технічної експертизи для встановлення факту порушення меж земельної ділянки суміжних землекористувачів, однак представники сторін ним не скористались, клопотання про призначення у справі судової експертизи не заявили.

Інші доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6, не є суттєвими та висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст. ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст. 314, ст. ст. 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 8 серпня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: