У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМартинюка В.І.,
суддів: Іваненко Ю.Г., Парінової І.К.,
Маляренка А.В., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Чернігівській області, про знесення самочинно збудованої господарської будівлі, за касаційною скаргою ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, ОСОБА_7 на рішення апеляційного суду Чернігівської області від 25 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_6, ОСОБА_7 звернулися до суду з позовом, у якому зазначали, що ОСОБА_6 є власником будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,0915 га. ОСОБА_8 є власником будинку по АДРЕСА_2 та земельної ділянки за вказаною адресою площею 0,1000 га та самовільно без відповідних дозволів веде будівництво гаража, яким затіняється частина суміжної земельної ділянки позивачів та кут їх будинку, на стіни і під цоколь якого з даху зведеного гаража стікає дощова вода, що призводить до надмірної вологості у житловій кімнаті.

Просили суд визнати господарську (присадибну) будівлю, побудовану ОСОБА_8 шляхом проведення будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на місці літньої дерев'яної кухні, позначеної на генеральному плані садибної ділянки літ. «В», об'єктом самочинного будівництва та зобов'язати ОСОБА_8, знести цей об'єкт за власний рахунок.

Справа переглядалася судами неодноразово.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2014 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04 червня 2014 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 21 листопада 2013 року та ухвалу апеляційного суду Чернігівської області від 16 січня 2014 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2015 року позов задоволено частково. Зобов'язано ОСОБА_8 за власний рахунок знести самочинно збудовану господарську будівлю, що розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на місці літньої кухні, позначеної на генеральному плані садибної ділянки літ. «В». У задоволенні позовних вимог до ОСОБА_9 відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Чернігівської області від 29 грудня 2015 року рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 29 травня 2015 року у частині задоволення позову скасовано, у задоволенні цієї частини позову відмовлено. В іншій частин рішення суду залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, ОСОБА_7, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просять скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали цивільної справи та вивчивши доводи касаційної скарги, вважає, що вона має бути відхилена.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 є власником будинку та земельної ділянки площею 0,0915 га по АДРЕСА_1.

Власником будинку та земельної ділянки по АДРЕСА_2 є ОСОБА_12 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 14 травня 2003 року, згідно з яким спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складалося з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_2, до яких належала і літня кухня дерев'яна літ. «В-1» (а. с. 80, т. 1).

На а. с. 83, т. 1 міститься фотокопія генерального плану присадибної ділянки по АДРЕСА_2, де також зазначена літня кухня літ. «В-1».

Земельні ділянки сторін є суміжними.

Згідно з листом Деснянської районної у м. Чернігові ради від 14 серпня 2013 року № 2-50/К-362 дозволу на будівництво гаража по АДРЕСА_2 рада не надавала, будівництво ведеться із порушенням будівельних вимог − на відстані 0,15 м від межі із земельною ділянкою позивачів та на відстані 0,8 м від будинку позивачів.

Із відповіді Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області від 19 серпня 2013 року № Г-150/01-09 ІДБК вбачається, що за проведеною перевіркою виконання будівельних робіт встановлено, що будівельні роботи розпочато без повідомлення про початок їх виконання, власнику помешкання по АДРЕСА_2 видано припис про зупинення будівельних робіт та накладено штраф за порушення вимог чинного законодавства.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня 2013 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, начальника Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області ЩербиМ.С., заступника начальника Інспекційного відділу у місті Чернігові Товстонога Ю.В. про визнання дій протиправними та скасування постанови про адміністративне правопорушення позовні вимоги було задоволено та визнано протиправними дії начальника Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області Щерби М.С. і заступника начальника Інспекційного відділу у місті Чернігові Товстонога Ю.В. щодо притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП, скасовано постанову начальника Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області Щерби М.С. від 16 серпня 2013 року про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 96 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.

Постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 листопада 2013 року у справі за позовом ОСОБА_8 до Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області, заступника начальника Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області Коваленко Л.В. про визнання протиправною та скасування постанови визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області КоваленкоЛ. В. від 25 вересня 2013 року № 605 про притягнення ОСОБА_8 до адміністративної відповідальності за ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Із зазначених постанов Деснянського районного суду м. Чернігова від 07 жовтня та 06 листопада 2013 року вбачається, що процесуальні документи Інспекції архітектурно-будівельного контролю у Чернігівській області скасовані судом через процесуальні порушення при їх складанні, а не через відсутність вказаних у них порушень.

Згідно з відповіддю Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Чернігівській області від 21 серпня 2013 року № 01-1737/139 при перевірці заяви ОСОБА_7 був здійснений вихід на місце, у ході візуального огляду встановлено, що на земельній ділянці по АДРЕСА_2 на відстані 1 м (орієнтовно) від житлового будинку по АДРЕСА_1 будується гараж. Зазначена відстань є порушенням вимог додатку 3.1 до ДБН 360-92 ** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Висновком Чернігівської регіональної торгово-промислової палати від 24 лютого 2015 року № С-02 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи встановлено, що при виконанні будівельних робіт зі створення господарської будівлі на місці літньої кухні, що була позначена на генеральному плані присадибної ділянки по АДРЕСА_2 літ. «В», було допущено порушення вимог чинного містобудівного законодавства, державних будівельних норм, протипожежних та санітарних норм, зокрема:

− не повідомлено про початок виконання будівельних робіт центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю;

− не дотримано відстані між житловим будинком по АДРЕСА_1 та господарською будівлею на місці літньої кухні, що була позначена на генеральному плані присадибної ділянки по АДРЕСА_2 літ. «В»; відстань становить 0,8 м при нормі 9 м;

− не дотримано відстані між межею сусідньої ділянки (огорожа) по АДРЕСА_1 господарською будівлею на місці літньої кухні, що була позначена на генеральному плані присадибної ділянки по АДРЕСА_2 літ. «В»; відстань становить 0,15 м при нормі 1 м;

− не дотримано санітарних норм, відстань між житловим будинком по АДРЕСА_1 та господарською будівлею на місці літньої кухні, що була позначена на генеральному плані присадибної ділянки по АДРЕСА_2 літ. «В» становить 0,8 м при нормі 15 м;

− не забезпечено належне влаштування необхідних інженерно-технічних заходів, що запобігатимуть стіканню атмосферних опадів з покрівель та карнизів будівель на територію суміжних ділянок. Система водовідведення складається з жолоба, який з жодної із сторін не закритий. Отже потрапляння води з покрівлі відбувається на присадибну ділянку по АДРЕСА_1.

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном.

Частиною 1 ст. 376 ЦК України передбачено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок.

З урахування вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України наявність порушеного права має довести особа, яка звернулася до суду з позовом про знесення самочинного будівництва.

Відповідно до вимог п. 3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Держбуду України від 24 травня 2001 року № 127 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за № 582/5773 (далі - Інструкція) заміна матеріалу частини стін без збільшення розміру фундаменту не належить до самочинного будівництва.

Оскільки на земельній ділянці по АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_12 на праві власності, проводилися роботи з перебудови (перепланування) будівлі - літної кухні, на яку право власності відповідачка вже отримала, тому дана будівля з урахуванням положень п. 3.2 Інструкції не може бути віднесена до самочинного будівництва.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив у позові. Доводи касаційної скарги на правильність висновку суду не впливають.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалені з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, доводи касаційної скарги, суд касаційної інстанції дійшов висновку про відхилення касаційної скарги та залишення без змін рішення суду апеляційної інстанції, оскільки судове рішення законне та обґрунтоване.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, в інтересах якої діє ОСОБА_10, ОСОБА_7 відхилити.

Рішення апеляційного суду Чернігівської області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:В.І. Мартинюк
Судді: Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
І.К. Парінова
О.М. Ситнік