УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та відшкодування моральної шкоди,

за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду зі заявою про поворот виконання рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 15 квітня 2010 року у вказаній цивільній справи.

Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року в задоволенні заяви відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилено, ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвали судів першої та апеляційної інстанцій та направити справу на новий розгляд.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

За вимогами ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

За приписами ч. 1 ст. 380 ЦПК України питання про поворот виконання вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши рішення, він закриває провадження у справі, залишає позов без розгляду, відмовляє в позові повністю або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.

Згідно із ч. 1 ст. 381 ЦПК України, якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом при новому розгляді справи або судом апеляційної чи касаційної інстанції, заява відповідача про повернення стягненого з нього за скасованим рішенням майна розглядається судом, у якому перебуває справа. Заяву про поворот виконання можна подати у межах позовної давності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Суди попередніх інстанцій, відмовляючи у задоволенні заяви, виходили з того, що рішенням суду першої інстанції від 15 квітня 2010 року було зобов'язано ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_5 у праві користування належною їй земельною ділянкою шляхом перенесення самовільно встановленого шиферного паркану та стягнуто судовий збір; вказане рішення скасовано рішенням апеляційного суду Полтавської області від 09 вересня 2010 року лише в частині розподілу судових витрат, а в іншій частині залишено без змін, а тому враховуючи, що матеріали справи не містять відомостей про виконання скасованого рішення суду, дійшли обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про поворот виконання рішення суду.

Докази та обставини, на які посилається заявник в касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваних ухвал, зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновком судів першої та апеляційної інстанцій щодо їх оцінки.

На підставі вищевикладеного та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Ухвалу Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 05 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 14 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.М. Коротун

Т.О. Писана