_____________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 1512/1280/2012
Провадження № 2/520/57/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді Васильків О.В.

при секретарі - Дідур Г.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, суд, -

в с т а н о в и в:

26.01.2012 року позивач ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 1572802,69 грн. та судовий збір в розмірі 2823 грн.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 14.03.2013 року позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором в розмірі 196851,32 доларів США, що в еквіваленті складає 1572802,69 грн., а також судові витрати в сумі 2823 грн.

19.06.2014 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси скасовано заочне рішення Київського районного суду м. Одеси від 14.03.2013 року та призначено справу до судового розгляду.

При цьому ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у позовні заяві посилається на те, що 20.12.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" /правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"/ та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/83361/82/87175, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 94 655 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 14 % річних на строк з 20.12.2012 по 20.12.2017 року. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, нею порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

У судовому засіданні представник позивача ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Збарацька А.І. позовну заяву підтримала та просить її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні пояснила, що коштів на погашення заборгованості немає, та вказала, що між сторонами проходять переговори щодо можливої реструктуризації заборгованості.

Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Як встановлено у судовому засіданні, 20.12.2007 року між ВАТ "Райффайзен Банк Аваль" /правонаступником якого є ПАТ "Райффайзен Банк Аваль"/ та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір № 014/83361/82/87175, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 94 655 дол. США зі сплатою відсотків у розмірі 14 % річних на строк до 20.12.2017 року /а.с. 10-19/.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. Однак, відповідач ОСОБА_3 не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору.

Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Суд зазначає, що з часу відкриття провадження по справі, а саме 17.02.2012 року, та скасування заочного рішення суду ухвалою суду від 19.06.2014 року, сторона позивача у порядку ст. 31 ЦПК України не надавала до суду заяви про збільшення/зменшення позовних вимог, та окрім того, представник ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у судовому засіданні підтримала позовні вимоги у редакції від 26.01.2012 року.

З наданого позивачем до суду розрахунку заборгованості /а.с. 21-26/ вбачається, що заборгованість ОСОБА_3 за кредитним договором № 014/83361/82/87175 від 20.12.2007 року станом на 04.01.2012 року становить 196 851,32 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 572 802,69 грн., з яких:

-98 514,20 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 787 108,76 грн. - заборгованість за кредитом;

-27 777,71 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 221 938,35 грн. - заборгованість за відсотками;

-17 942,58 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 143 357,63 грн. - пеня за прострочення тіла кредиту;

-52 616,83 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 420 397,95 грн. - пеня за прострочення відсотків по кредиту.

У ході розгляду справи відповідач ОСОБА_3 заявляла клопотання про призначення по справа судової почеркознавчої експертизи для визначення питання, ким виконані підписи на заяві №15-75/6511129 від 17.12.2007 року та на заяві-анкеті на отримання кредиту під заставу від 17.12.2007 року, договорі кредитування та іпотеки та чи виконані вказані підписи самою ОСОБА_3

Так, ухвалою суду від 05.12.2014 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу, однак, матеріали справи були повернуті із експертної установи, так як у встановлений законом строк, клопотання експерта про надання додаткових матеріалів не було виконано /а.с. 165/.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року передбачено, що положення ч. 3 ст. 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу.

Істотними обставинами в розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК можна вважати, зокрема, ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу (наприклад, відсутність негативних наслідків для позивача через прострочення виконання зобов'язання).

Під час розгляду справи відповідач неодноразово надавала до суду заяви про відкладення судового засідання, в тому числі і з підстав того, що ОСОБА_3 перебувала у пологовому відділенні та народила дитину ІНФОРМАЦІЯ_2, про що надала суду свідоцтво про народження сина - ОСОБА_4.

Таким чином, враховуючи роз'яснення Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, та приймаючи до уваги важкий матеріальний стан відповідача, яка в ході розгляду справи народила дитину, суд приходить до висновку, що у вказаній справі підлягають застосуванню положення ст. 551 ЦК України стосовно зменшення неустойки через неспівмірність із розміром основного боргу.

У зв'язку із чим, суд вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на користь ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 014/83361/82/87175 від 20.12.2007 року у розмірі 126 291,91 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 009 047,11 грн., тобто без врахування сум пені за прострочення тіла кредиту (17 942,58 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 143 357,63 грн.) та за прострочення відсотків по кредиту (52 616,83 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 420 397,95 грн.)

З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" підлягають частковому, так як частково обґрунтовані та доведені.

Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 79, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, ст. ст. 16, 526, 530, 536, 551, 611, 612, 634, 1048, 1050, 1054 ЦК України, Постановою Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України із розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року,суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" заборгованість за кредитним договором №014/83361/82/87175 від 20.12.2007 року у розмірі 126 291,91 дол. США /сто двадцять шість тисяч двісті дев'яносто один долар США 91 цент/, що еквівалентно по курсу НБУ становить 1 009 047,11 грн. /один мільйон дев'ять тисяч сорок сім гривень 11 копійок/, з яких: 98 514,20 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 787 108,76 грн. - заборгованість за кредитом; 27 777,71 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ становить 221 938,35 грн. - заборгованість за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, РНОКПП НОМЕР_1, на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" судовий збір у розмірі 3 219,00 грн. /три тисячі двісті дев'ятнадцять гривень 00 копійок/.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення або протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення особами, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення.

Суддя Васильків О. В.