Справа № 308/6020/15-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого-судді Фазикош О.В., за участю секретаря Рабош А.О., заявниці (відповідачки по справі) ОСОБА_1 та її представника адвоката ОСОБА_2, представника позивача по справі Перечинської районної кредитної спілки «Туря» - ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, заяву ОСОБА_1, від імені якої на підставі договору про надання юридичних послуг, правовому допомогу від 21.03.2016 року виступає адвокат ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі голови Правління Перечинської районної кредитної спілки «Туря» ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, від імені якої на підставі договору про надання юридичних послуг, правовому допомогу від 21.03.2016 року виступає адвокат ОСОБА_2, звернулась до суду з зазначеною заявою, посилаючись на те, що в середині травня 2016 року їй стало відомо від колишнього представника ОСОБА_6, якому вона довірила вести свої справи, що знаходяться в судах, про розгляд Ужгородським міськрайонним судом справи №308/6020/15-ц за позовом КС «Туря» та про існування рішення від 28.09.2015 року, за яким з неї стягнуто на користь Спілки суму неіснуючого боргу в розмірі 51534,54 грн. та судові витрати в розмірі 515,34 грн. 30.03.2016 року нею було зареєстровано у нотаріуса заяву про припинення дії довіреності на представника ОСОБА_6, оскільки представник не тільки не приймав участі у судових засіданнях, не повідомляв її про наявність у суді справи, в яких вона була відповідачем, не повідомляв про ухвалені судові рішення, але і не подавав заперечень, не оскаржував рішення, тобто не виконував повноважень, покладених на нього усним договором з нею, що передував довіреності, чим позбавив її права на захист. Повірений в суді мав власну позицію щодо участі у справі, яка, як показав результат, не співпадає з поліцією довірителя. Тільки після укладення договору з новим представником та відкликання довіреності на попереднього, після ознайомлення з матеріалами справи та отримання відповідних консультацій, їй ОСОБА_1 стало відомо про обставини, які відповідно до п.1 ч.2 ст.361 ЦПК України є нововиявленими.

Так, зокрема нововиявленими обставинами, на думку заявника, є: Перша обставина - відсутність права Спілки на цивільний позов, закладений в якості потерпілої від злочину особи внаслідок вчинення нею злочину, що встановлено в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду по справі №308/8387/13-к від 05.09.2014 року. Позивачем у справі виступає представник потерпілого - голова Правління Перечинської районної кредитної спілки «Туря» ОСОБА_3 Єдиним доказом позивача, яким він обґрунтовує своє право саме на такий позов є ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2014 р. у справі №308/8387/14-к, за якою її - ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 та п.3 ст. 49 КПК України. На аркуші 7 цієї ухвали суду вказано, що ОСОБА_1 спричинила ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 50000 грн. Тобто ОСОБА_7 має безумовне право на закладення відповідного позову. Ні в клопотанні прокурора, ні в ухвалі, ні в інших матеріалах цієї кримінальної справи не міститься жодних відомостей про те, що у кримінальній справі були потерпілі особи. Навіть ОСОБА_7, якій, як встановило слідство, кримінальним правопорушенням було завдано матеріальну шкоду, не була визнана в установленому ст.55 КПК України потерпілою, цивільний позов не заявлявся. В пункті 24 частини 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 02.07.2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» прописано, що «Не підлягають розгляду в кримінальній справі позови про відшкодування шкоди, що не випливають із пред'явленого обвинувачення». Зміст обвинувачення, на підставі якого суд закрив провадження у кримінальній справі, описано в клопотанні прокурора і описано в доданій позивачем ухвалі суду. Зрозуміло, що якщо позови про відшкодування шкоди, що не випливають зі змісту обвинувачення, не підлягають розгляду в кримінальній справі, вони аналогічно не можуть бути розглянуті в цивільному судочинстві при відшкодуванні такої шкоди. Наведений висновок ВСУ та відсутність доказів, наданих позивачем про визнання Перечинської районної кредитної спілки «Туря»потерпілим від злочину, вчиненого ОСОБА_1, відсутність розміру шкоди, що завдана Спілці, у клопотанні прокурора та ухвалі суду, повністю виключає право цієї установи на позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, та має своїм наслідком перегляд рішення суду.

Друга обставина - відсутність ліцензії у Перечинської районної кредитної спілки «Туря» на надання кредитів членам кредитної спілки за рахунок залучених коштів. 25 квітня 2016 р. вона отримала відповідь Нацкомфінпослуг, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг надіслану на адвокатський запит, в якій комісія повідомляє, що строк дії ліцензії Спілки на здійснення діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів закінчився 22.11.2008 року. Як випливає з відкритих відомостей сайту http://nfp.gov.ua/ Національної комісії КС «Туря» отримала ліцензію на здійснення цієї діяльності 25.11.2005 року бланк серії АБ № 270385, кінець дії цієї ліцензії - 25.11.2008 р. Тобто, з цієї дати спілка не має права нараховувати відсотки за користування наданими кредитами та отримувати такі доходи.

Третя обставина - ухвала Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року по справі №308/7902/15-к, якою її звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 та п.3 ст.49 КК України. Цивільних позов Перечинської районної кредитної спілки«Туря» залишено без розгляду. В 4-х аналогічних рішеннях Ужгородського міськрайонного суду: у справі № 308/6956/15-ц від 07.09.2015 р.; у справі №308/7829/15-ц від 07.09.2015 р.; у справі № 308/6564/15-ц від 07.09.2015 р.; у справі №308/7843/15-ц від 22.09.15 р., за якими суди відмовили у задоволенні аналогічних позовів Спілки до неї при розгляді аналогічних справ, суди досліджували аналогічні обставини, що випливали з дій ОСОБА_1, оцінку яким надано також при розгляді кримінального провадження №000682 в суді по справі №308/8387/14-к. При цьому, суд при розгляді наведених цивільних справ мотивував відмову у задоволенні позовів Спілки, крім іншого, роз'ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 31.03.1989 р «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», в п.3 якої вказано, що цивільний позов не може бути залишений без розгляду із мотивів відсутності необхідних для його вирішення доказів, оскільки в силу п.4 ст.64 КПК України характер і міра заподіяної злочином шкоди підлягають доказуванню у кримінальній справі. Зрозуміло, що в такому випадку докази щодо розміру шкоди будуть зазначені в судовому рішенні також в тому випадку, якщо суд звільняє обвинувачену особу від кримінальної відповідальності за спливом строку давності та закритті провадження, як в нашому випадку. Саме така шкода, що завдана ОСОБА_1 Спілці та підлягає відшкодуванню в цивільному процесі, визначена в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року у справі № 308/7902/15-к, на аркуші 5 якої суд вказує, що ОСОБА_1 спричинила шкоду Ужгородській філії № 1 Перечннської районної кредитної спілки «Тур'я» на загальну суму 492010,96 грн.. Лише за одним епізодом з 5-ти суд встановив матеріальну шкоду для Спілки у наведеному розмірі. Безумовно, Спілка має право на відшкодування саме такого розміру шкоди. Оскільки в ухвалі Ужгородського міськрайонного суду від 05.09.2014 р. у справі №308/8387/14-к розмір шкоди для Спілки не встановлено, Спілка не має права на його відшкодування в цивільному позові. Вказує, що ОСОБА_1 була звинувачена лише в підробці довідок, на підставі яких позичальник отримав кредит. При цьому, вона була за цим договором поручителем по кредиту, тобто гарантувала спілці повернення кредиту у випадку його несплати позичальником, взяла на себе відповідальність та зобов'язання з його повернення, а частина кредиту з відсотками нею була сплачена. Такі дії поручителя свідчать про повну відсутність наміру ОСОБА_1 у вчиненні шахрайських дій чи завідомо нанесення збитків по відношенню до Спілки, якій вона гарантувала повернення кредиту. Таким чином, з винних дій ОСОБА_1, що встановлені в ухвалі суду від 05.09.2014 р. у справі №308/8387/14-к при розгляді кримінальної справи, не випливають цивільно-правові наслідки з відшкодування шкоди для Спілки, оскільки ухвалою при розгляді справи збитки для спілки не встановлені, як не встановлений і причинно-наслідковий зв'язок між діями винної особи та збитками потерпілого.

Крім того, вказує що в п.4.2 договору кредиту-поруки зазначено, що позичальник надає спілці свою згоду як на сьогодні так і на майбутнє на відшкодування суми кредиту та відсотків за рахунок власних заощаджень на особистому рахунку в спілці в повному обсязі. Ч.5.1 договору встановлено, що поручитель поручається також своїм вкладом у спілці у повному обсязі. Розмір пайового внеску складав 5% від суми кредиту, при видачі кредиту спілка відраховувала ці кошти з суми кредиту, також розмір виданого кредиту зменшувався на суму останньої проплати тіла кредиту за договором в розмірі 5%. Разом з тим спілка заявила до стягнення в судовому порядку повну суму кредитної заборгованості.

В судовому засіданні заявниця (відповідачка по справі) ОСОБА_1 та її представник адвокат ОСОБА_2 заяву підтримали та просили суд скасувати рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц та ухвалити рішення, яким відмовити Перечинської районної кредитної спілки «Туря» в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про відшкодування збитків.

Представник позивача по справі Перечинської районної кредитної спілки «Туря» ОСОБА_3 у судовому засіданні просила заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц у звязку з нововиявленими обставинами залишити без задоволення, з підстав зазначених в письмових запереченнях.

Відповідачі по справі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у судове засідання не зявились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи №308/6020/15-ц, суд приходить до наступних висновків:

28.09.2015 року Ужгородським міськрайонним судом по справі №308/6020/15-ц було ухвалено рішення, яким вирішено: «Позов представника потерпілого Голови правління Перечинської районної кредитної спілки «Туря» ОСОБА_3, в інтересах Перечинської районної кредитної спілки «Туря», до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), мешканки ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Перечинської районної кредитної спілки (код за ), що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 62 заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 51534 /пятдесят одна тисячі пятсот тридцять чотири/ грн. 54коп., а також на користь держави судовий збір в розмірі 515 /пятсот пятнадцять/ грн. 34коп. Дане рішення сторонами по справі не оскаржувалось і набрало законної сили.

Відповідно до ст.361 ЦПК України рішення або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті у зв'язку з нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду рішення, ухвали суду чи судового наказу у зв'язку з нововиявленими обставинами згідно п.1 ч.2 даної статті є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно розяснень, що містяться в п.3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №30 від 30.03.2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв'язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 361 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов'язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

В заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник ОСОБА_1, як на підставу для перегляду рішення, посилається на обставини, що не були їй відомі при розгляді справи та мають значення для правильного вирішення спору, зокрема відсутності у Перечинської районної кредитної спілки «Туря» права на цивільний позов про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням, відсутність у Слідки ліцензії на надання кредитів членам кредитної спілки за рахунок залучених коштів, а також відсутність встановлення в ухвалі суду від 05.09.2014 р. по справі №308/8387/14-к завдання діями обвинуваченої збитків для Спілки та причинно-наслідковий зв'язок між діями винної особи та збитками потерпілого.

Як слідує з досліджених судом матеріалів цивільної справ 308/6020/15-ц, судом в ході розгляду зазначеної справи було встановлено, що у відповідності до Договору кредиту поруки №369/1 від 26.09.2007 року ОСОБА_4 отримала кредит в розмірі 25000грн. із сплатою 45% річних з кінцевим терміном повернення 25.09.2009 року. Згідно вказаного Договору поручителями за виконання ОСОБА_4 її кредитних зобовязань виступили ОСОБА_5 та ОСОБА_1 Під час розгляду справи судом було прийнято до уваги встановлені під час розгляду кримінального провадження відносно ОСОБА_1 обставини, які у відповідності до ч.4 ст.61 ЦПК України є обовязковими для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, з питань чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою, про те, що ОСОБА_1, будучи зареєстрованою як фізична особа-підприємець, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, чітко усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, попередньо спонукавши ОСОБА_4, отримати для неї кредит в розмірі 25000,00 грн. в Ужгородській філії Перечинської районної кредитної спілки «Туря», що розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Фединця, 62, будучи обізнаною про обов'язковість поруки при отриманні кредиту ОСОБА_4 , спонукала ОСОБА_5 до поруки по даному кредиту, завідомо знаючи та усвідомлюючи свою неплатоспроможність та неплатоспроможність ОСОБА_5 та ОСОБА_4, без відома та згоди останніх, виготовила завідомо неправдиві документи, що підтверджує їх платоспроможність як майбутніх позичальника та поручителів, надала представникам кредитної спілки, завідомо підроблені документи.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 05 вересня 2014 року у справі №308/8387/14-к ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі п.2 та п.3 ч.1 ст.49 КК України у звязку із закінченням строку давності, а кримінальне провадження, відомості про яке 04.04.2014 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000682, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.358 та ч.1 ст.190 КК України, закрито на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

За результатами розгляду позовної заяви Перечинської районної кредитної спілки «Туря» до ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_1 по справі №308/6020/15-ц, суд прийшов висновку, що внаслідок укладення договору кредиту-поруки №369/1 від 26.09.2007 року та протиправних дій відповідачки ОСОБА_1 позивачу було завдано матеріальні збитки на суму 51534,54 грн., а тому позовна заява була задоволена та вирішено вказану суму збитків стягнути саме з ОСОБА_1.

Тобто, питання щодо права Перечинської районної кредитної спілки «Туря» на відшкодування завданих кримінальним правопорушенням збитків на підставі ч.1 ст.1166 ЦК України та наявність причинно-наслідкового зв'язку між діями винної особи та збитками потерпілого були предметом дослідження під час судового розгляду, так само як і обставини про відраховування розміру пайового внеску 5% від суми кредиту, при видачі кредиту та про зменшення розміру виданого кредиту за договором в розмірі 5% та заявлення до стягнення в судовому порядку повної суми кредитної заборгованості та були відомі представнику заявниці, який представляв її інтереси на підставі нотаріально оформленої довіреності від 30.06.2015 року та приймав участь під час розгляду цивільної справи №308/6020/15-ц.

В своїй заяві ОСОБА_1 сама визнає, що про обставину на відсутність у позивач права на позов через те, що останній не був визнаний потерпілим від злочину вона дізналася під час ознайомлення з матеріалами справи. Тобто та обставина, що позивач не був визнаним потерпілим від злочину вбачається з матеріалів справи №308/6020/15-ц, а відтак вона могла бути встановлена при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, у звязку з чим не може вважатися нововиявленою обставиною. Твердження ОСОБА_1 що встановити ці обставини раніше (під час розгляду справи) через неналежне виконання її представником по вказаній цивільній справі своїх обовязків, не має жодного правового значення, оскільки стосується виключно правовідносин між довірителем та довіреною особою. Всі посилання ОСОБА_1 на розяснення Пленумів судів касаційної інстанції щодо відсутності в спілки права на позов, також не свідчать про нововиявлені обставини, оскільки вказане фактично є обґрунтуванням щодо неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, що в свою чергу могло б бути підставою для перегляду такого рішення в апеляційному порядку, а відтак зазначене не є нововиявленими обставинами в розумінні п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України. Питання щодо права КС «Туря» на відшкодування збитків та наявність причинно-наслідкового звязку між діями винної особи були предметом дослідження під час судового розгляду справи №308/6020/15-ц. Суд враховує, що дані обставини є підставою для апеляційного оскарження рішення, та не робить їх нововиявленими.

Не може бути прийнята судом до уваги, як нововиявлена обставини, яка у відповідності до вимог ст.361 ЦПК України є підставою для перегляду рішення суду від 28.09.2015 року посилання заявниці та її представника на те, що 22.11.2008 року закінчився строк дії ліцензії, яку Перечинська районна кредитна спілка «Туря» отримала на здійснення діяльності з надання фінансових кредитів за рахунок залучених коштів, крім внесків (вкладів) членів кредитної спілки на депозитні рахунки, що стверджується листом Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 15.04.2016 року №3130/15-12, оскільки договір кредиту-поруки №369/1 від 26.09.2007 року був укладений Перечинською районною кредитною спілкою «Туря» під час дії вказаної ліцензії і під час її дії Позичальнику ОСОБА_4 був наданий кредит в сумі 25 тис.грн. Вказана обставини, на думку суду, не могла вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні від 28.09.2015 року по справі №308/6020/15-ц. Згідно Розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 02.12.2003 N 146 «Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності кредитних спілок з надання фінансових послуг», така ліцензія необхідна кредитній спілці саме для надання фінансових кредитів. Подальше закінчення строку дії ліцензії жодним чином не може позбавити кредитну спілку права нараховувати відсотки по кредитним договорам, виданим під час строку дії ліцензії. Відсотки ж нараховуються до повного погашення кредиту (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Щодо ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 11.08.2015 року по справі №308/7902/15-к, то така не має відношення до даної цивільної справи. Зокрема така стосується інших діянь ОСОБА_1 ніж ті, які стали підставою для позову по справі №308/6020/15-ц. Сума в розмірі 49210,96 грн., на яку посилається ОСОБА_1 в заяві, стосується укладення договору-кредиту №257/1 від 30.06.2008 року з позичальником ОСОБА_8, що не має жодного відношення до договору кредиту-поруки №369/1 від 26.09.2007 року. Тобто, дана обставина також не є нововиявленою.

В п.5 Постанови Пленуму розяснено, що процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неналежне повідомлення заявника про час і місце розгляду справи, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

Обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, у своїх поясненнях, в апеляційній або касаційній скарзі чи в заяві про перегляд судового рішення Верховним Судом України або які могли бути встановлені при всебічному і повному зясуванні судом обставин справи, тобто при виконанні вимог частини четвертої статті 10 ЦПК, не є нововиявленими обставинами.

А згідно п.6 Постанови Пленуму, судове рішення не може переглядатись у звязку з нововиявленими обставинами у разі якщо обставини, передбачені частиною другою статті 361 ЦПК, відсутні, а є підстави для перегляду судового рішення в апеляційному чи касаційному порядку або Верховним Судом України, а також якщо обставини, визначені частиною другою статті 361 ЦПК, були або могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Викладені ОСОБА_1 в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення обставини, не є нововиявленими обставинами, а є підставою для апеляційного оскарження рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц.

Оцінивши в сукупності всі зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до переконання, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 від імені якої на підставі договору про надання юридичних послуг, правовому допомогу від 21.03.2016 року виступає адвокат ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц - відсутні.

Керуючись ст. ст. 208, 210, 293, 294, 361, 365 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1, від імені якої на підставі договору про надання юридичних послуг, правовому допомогу від 21.03.2016 року виступає адвокат ОСОБА_2, про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ужгородського міськрайонного суду від 28.09.2015 року у цивільній справі №308/6020/15-ц за позовною заявою Перечинської районної кредитної спілки «Туря», в особі голови Правління Перечинської районної кредитної спілки «Туря» ОСОБА_3, до ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих кримінальним правопорушенням - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області, через Ужгородський міськрайонний суд. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_9