АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 676/9124/14
Провадження № 22-ц/792/605/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючої - судді Спірідонової Т.В.,

суддів - Купельського А.В., Фанди В.П.,

секретарі - Лапко Ю.В., Рижак О.В.

за участю: представника апелянтів - Федорова О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року по справі:

за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6, приватного підприємства «Антік-VII», треті особи без самостійних вимог: Комунальне підприємство «Житловик», ОСОБА_7, ОСОБА_2, ОСОБА_8 про витребування майна;

за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6, приватного підприємства «Антік-VII», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунальне підприємство «Житловик», ОСОБА_7, ОСОБА_2 про витребування майна;

за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до приватного підприємства «Антік-VII», ОСОБА_6, приватного підприємства «Манхеттен-57», треті особи, які не заявляють самостійних вимог: ОСОБА_9, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бібик Сергій Васильович про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилих приміщень та стягнення моральної шкоди,

встановила:

В грудні 2014 року позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 звернулись з позовом та просили витребувати від відповідачів ОСОБА_6 та приватного підприємства «Антік-VII» на користь власників квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. в зазначеному будинку.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що вони є власниками квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1. Протягом тривалого часу вони користуються підвальним приміщенням площею 87,2 кв.м. під будинком АДРЕСА_1 і у

____________________________________________________________________________

Головуюча в першій інстанції - Швець О.Д.

Доповідач - Спірідонова Т.В. Категорія 20

відповідності до п.2 ст.10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" є співвласниками допоміжних приміщень будинку та конструктивних елементів будинку. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року задоволено позов ОСОБА_6 та передано у його власність спірне підвальне приміщення. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області зазначене рішення суду було скасовано та справа направлена на новий розгляд. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності на підвальне приміщення. Відповідач ОСОБА_6, використовуючи копію скасованого рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року, оформив за собою право власності на спірне підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. і в подальшому продав його 30 травня 2008 року ПП «Манхетен 57», а ПП «Манхетен 57» 09 липня 2008 року відчужив спірне підвальне приміщення ПП «Антік-VII». Вважають, що підвальне приміщення вибуло поза волею його власників, тому відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України позивачі мають право витребувати майно у набувача.

В травні 2015 року позивач ОСОБА_8 звернулась з позовом та просила витребувати від відповідачів ОСОБА_6 та приватного підприємства «Антік-VII» на користь власників квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. в зазначеному будинку.

В обґрунтування свої позовних вимог вказала, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1. Власниками інших квартир є: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_2 Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона, як власниця квартири у багатоквартирному житловому будинку, є співвласником допоміжних приміщень у даному будинку, в тому числі підвального приміщення площею 87,2 кв.м. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року задоволено позов ОСОБА_6 та передано у його власність спірне підвальне приміщення. Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області зазначене рішення суду було скасовано та справа направлена на новий розгляд. Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності на підвальне приміщення. Відповідач ОСОБА_6, використовуючи копію скасованого рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30 грудня 2005 року, оформив за собою право власності на спірне підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. і в подальшому продав його 30 травня 2008 року ПП «Манхетен 57», а ПП «Манхетен 57» 09 липня 2008 року відчужив спірне підвальне приміщення ПП «Антік-VII». Вважає, що підвальне приміщення вибуло поза волею його власників, тому відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України позивач має право витребувати майно у набувача.

В травні 2015 року позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 звернулись з позовом та просили визнати недійсними договір купівлі-продажу від 30.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом Кучеруком В.М. за №1649 та договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.07.2008 року, зареєстрований приватним нотаріусом Бібиком С.В. за №4536, стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2, ОСОБА_3 завдану моральну шкоду по 7500грн. кожному.

В обґрунтування позовних вимог вказали, що їм та іншим співвласникам будинку на підставі ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.382 ЦК України належить підвальне приміщення площею 87,2кв.м. по АДРЕСА_1 У травні 2014 року вони дізналися, що ОСОБА_6 без їх згоди 30.05.2008р. продав спірне підвальне приміщення ПП "Манхеттен-57", яке в подальшому 09.07.2008р. відчужило його ПП "Антік-VII". Вважають, що договір купівлі-продажу від 30.05.2008 року та договір купівлі-продажу нежилих приміщень від 09.07.2008 рокує недійсними, оскільки згоди на їх продаж вони не надавали, ОСОБА_6 повноважень на його вчинення не мав. Також

зазначають, що при вчиненні правочинів мала місце зловмисна домовленість сторін. Вважають, що своїми протиправними діями відповідачі завдали їм моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях.

Ухвалою Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 16 липня 2015 року позовні заяви об'єднані в одне провадження.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року позова ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 задоволено та витребувано від ОСОБА_6, приватного підприємства «Антік VІІ» на користь власників квартир, нежитлових та допоміжних приміщень багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. в будинку АДРЕСА_1. В задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 відмовлено.

Додатковим рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 січня 2016 року стягнуто з ОСОБА_6, ПП «Антік VІІ» по 122грн. на користь ОСОБА_4 на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ОСОБА_6, ПП «Антік VІІ» по 121грн.80коп. на користь ОСОБА_8 на відшкодування витрат по сплаті судового збору. Стягнуто з ОСОБА_6, ПП «Антік VІІ» по 263грн.05коп. судового збору на користь держави. Стягнуто з ОСОБА_3 243,60 грн. судового збору на користь держави.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять скасувати рішення суду в частині відмови у задоволення їх позову та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Посилаються на те, що суд першої інстанції не взяв до уваги показання допитаних у суді свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15, які підтвердили, що ОСОБА_6 та засновники і керівники ПП «Антік VІІ» та ПП «Манхетен 57» є друзями та мають спільний бізнес. Не враховано судом, що незаконне відчуження майна завдало їм моральної шкоди.

Представник апелянтів ОСОБА_2, ОСОБА_3 - Федоров О.А. апеляційну скаргу підтримав, просить її задовольнити.

Позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 та апелянти ОСОБА_2, ОСОБА_3 повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Відповідачі - ОСОБА_6, ПП «Антік VІІ» та ПП «Манхетен 57» повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Треті особи без самостійних вимог: КП «Житловик», ОСОБА_9, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бібик С.В. повідомлені належним чином про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явилися.

Заслухавши учасника процесу та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом вірно з'ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_2, ОСОБА_16, ОСОБА_9 є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1, що підтверджується матеріалами справи.

Під будинком є підвальне приміщення загальною площею 145,4 кв.м, з яких 58,2кв.м. належать ОСОБА_6 на підставі договору купівлі-продажу приміщення шляхом аукціону від 25 жовтня 2004 року, інша частина підвального приміщення використовується співвласниками будинку.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2005 року задоволено позов ОСОБА_6 про визнання права власності на підвальне приміщення та передано у власність ОСОБА_6 нежиле підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. в АДРЕСА_1

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 16 листопада 2006 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2005 року скасовано.

Рішенням Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_6 про визнання права власності на підвальне приміщення площею 87,2 кв.м., по АДРЕСА_1. Суд виходив з того, що згідно з нормами Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" підвальні приміщення є допоміжними приміщеннями, що передаються безоплатно у спільну власність власників квартир в багатоквартирному будинку одночасно з приватизацією ними квартир, а тому не можуть бути у приватній власності ОСОБА_6

Ухвалою апеляційного суду Хмельницької області від 25 квітня 2007 року та ухвалою Верховного суду України від 14 листопада 2007 року рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 27 лютого 2007 року залишено без змін.

19 травня 2008 року ОСОБА_6 зареєстрував право власності на нежиле підвальне приміщення площею 87,2 кв.м. у АДРЕСА_1. Підставою виникнення права власності було рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду від 30.12.2005 року, яке на момент реєстрації права власності було скасовано .

30 травня 2008 року між ОСОБА_6 та ПП «Манхетен 57» укладено договір купівлі-продажу, посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Подільського нотаріального округу Хмельницької області, зареєстрований в реєстрі за №1649. Відповідно до умов договору ОСОБА_6 продав, а ПП «Манхетен 57» придбав у власність нежиле підвальне приміщення загальною площею 87,2 кв.м. по АДРЕСА_1

09 липня 2008 року ПП «Манхетен 57» продав, а ПП «Антік VІІ» придбав у власність нежиле підвальне приміщення загальною площею 87,2 кв м, розташоване по АДРЕСА_1 що підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу.

Задовольняючи позова ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 суд першої інстанції виходив з того, щоспірне нежиле підвальне приміщення вибуло з власності співвласників будинку на підставі рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 30 грудня 2005 року, яке було скасовано, а тому оскільки вибуття майна здійснювалось поза волею та без відома його власників, наявні підстави для витребування майна від добросовісного набувача на підставі статті 388 ЦК України.

Рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_8 про витребування майна не оскаржується, а отже не є предметом апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частинами 1,2 ст.216 ЦК України передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно зі ст.330 ЦК України майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребуване у нього.

Правильно встановивши обставини справи, суд першої інстанції врахував, що апелянти ОСОБА_2, ОСОБА_16 не є сторонами оспорюваних договорів купівлі-продажу, а тому права особи, яка вважає себе власником майна, не підлягають захистові шляхом задоволення позову до чергового добросовісного набувача з використанням правового механізму, установленого ст.ст. 215, 216 ЦК України. Норма ч.1 ст.216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

У цьому разі майно може бути витребувано від особи, яка не є стороною недійсного правочину, шляхом подання віндикаційного позову, зокрема від добросовісного набувача - з підстав, передбачених ч.1 ст.388 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст.388 ЦК України якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала право його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

За змістом цієї норми закону майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого вважається таким, що вибуло з володіння власника поза його волею.

Наведені правові позиції викладені у постановах Верховного Суду України від 18 вересня 2013 року у справі № 6-95цс13, від 16 квітня 2014 року у справі №6-146цс13, 24.06.2015 року у справі №6-251цс15.

Оцінивши в сукупності наявні у справі докази, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позов ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсними договорів купівлі-продажу нежилого підвального приміщення не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1, ч.4 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачами ОСОБА_2, ОСОБА_3 не надано належних та допустимих доказів того, що відчуженням підвального приміщення їм завдано душевних страждань, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у задоволенні позову в частині стягнення моральної шкоди.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_17 відхилити.

Рішення Кам'янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 25 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча: /підпис/ (Т.В.Спірідонова)

Судді: /підпис/ (А.В.Купельський)

/підпис/ (В.П.Фанда)

Згідно з оригіналом: суддя апеляційного суду Т.В.Спірідонова