АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/792/830/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької області

в складі: головуючого - судді Юзюка О.М.,

суддів: Ярмолюка О.І., Фанди В.П.,

секретар: Шевчук Ю.Г.,

з участю: сторін,

розглянула у відкритому судовому засіданні цивільну справу №22-ц/792/830/16 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль", ОСОБА_3, приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу Новченкова Ігоря Вікторовича, третя особа - Реєстраційна служба Головного управління юстиції у Хмельницькій області, про визнання виконаним та припиненим договору іпотеки, визнання припиненою іпотеку квартири, визнання припиненим зобов'язання, що виникло на підставі договору іпотеки та зобов'язання зняти заборону щодо відчуження нерухомого майна.

Заслухавши доповідача, осіб, які з'явились у судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,

в с т а н о в и л а :

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернувшись до суду з означеним позовом вказувала, що 08.12.2005 року вона уклала з АППБ „Аваль" договір іпотеки на забезпечення генеральної кредитної угоди від 07.12.2005 року укладеної між ОСОБА_3 та АППБ „Аваль", а також усіх додаткових угод до цієї генеральної кредитної угоди. Відповідно до Генеральної кредитної угоди ОСОБА_3 зобов'язавсь повернути до 06.12.2008 року отримані ним грошові кошти в сумі 20000 дол. США, сплатити проценти за користування ними, а також можливу неустойку. Згідно договору іпотеки іпотекодержатель у разі порушення позичальником основного зобов'язання мав право звернути стягнення на заставне майно - квартиру АДРЕСА_1. 09.02.2007 року ОСОБА_3 уклав з кредитором додаткову угоду №1, 30.06.2010 року уклав додаткову угоду

______________________________________________________________________________________

Головуючий у першій інстанції - Козак О.В. Категорія № 19, 27

Доповідач - Юзюк О.М.

№014/02-07/4-9196/2, 29.03.2012 року уклав додаткову угоду №014/02-07/4-9196/3 до генеральної кредитної угоди. 29.03.2012 року вона уклала з ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" додатковий договір до договору іпотеки від 08.12.2005 року, який був засвідчений та зареєстрований в реєстрі за №1114 приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новченковим І.В. Умовами цього додаткового договору іпотека забезпечувала повне виконання ОСОБА_3 грошових зобов'язань перед ПАТ „Райффайзен Банк Аваль", що виникали або могли виникнути в майбутньому із зазначених вище договорів та угод. 30.03.2012 року ОСОБА_3 уклав з кредитором ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" новий кредитний договір, відповідно до якого, а також усіх зазначених додаткових угод та договорів, кредитор зобов'язавсь надати позичальнику кредит у формі не відновлювальної кредитної лінії з лімітом 224029,73 грн., кредит надававсь для рефінансування діючої заборгованості, яка виникла згідно умов кредитного договору від 09.02.2007 року в розмірі 27829,78 дол. США. Цей кредитний договір вона іпотекою не забезпечувала, дізналась про нього набагато пізніше, його не підписувала, та з умовами не ознайомлювалась. Вважала, що відповідно до змісту договору усі попередні договори та угоди укладені між позичальником та кредитором до 29.03.2012 року включно, слід вважати виконаними. Отже, основне зобов'язання, яке було забезпечене договором іпотеки від 08.12.2005 року та додатковим договором до нього, є виконаним (припиненим). Крім того, ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" не виконав вимоги ЗУ „Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", згідно якого, державна реєстрація припинення іпотеки, обтяження проводиться на підставі заяви обтяжувача, яку він зобов'язаний подати протягом п'яти робочих днів з дня припинення іпотеки. Більше того, ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" відмовивсь надати ОСОБА_3 документальне підтвердження виконання основного грошового зобов'язання за усіма договорами та додатковими угодами до них. Тому, уточнивши остаточно позовні вимоги, вона просила визнати виконаним та припиненим договір іпотеки та додатковий договір до нього, визнати припиненою іпотеку квартири, визнати припиненим її зобов'язання на підставі договору іпотеки та зобов'язати приватного нотаріуса зняти заборону відчуження об'єкта нерухомого майна внесеного до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна на підставі договору іпотеки.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважала, що висновки викладені в рішенні не відповідають обставинам справи, рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, просила скасувати та задовольнити позов.

Апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних мотивів.

Частиною 1 ст. 308 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В силу ст. ст. 10, 60 цього Кодексу кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Встановлено, що суд першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно дослідив докази у їх сукупності та зробив висновки які відповідають дійсним обставинам справи і закону.

При вирішенні спору міськрайсуд правомірно виходив з того, що іпотечний договір від 08.12.2005 року забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з Генеральної угоди від 07.12.2005 року та усіх додаткових угод до неї, які можуть бути укладені до закінчення строку дії кредитного договору, укладеного між іпотекодержателем і ОСОБА_3

Посилання апелянта на те, що кредитний договір від 30.03.2012 року який було укладено для рефінансування наявної заборгованості між ПАТ „Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_3, не охоплював собою правовідносин по договору іпотеки та змінив істотні умови договору іпотеки шляхом збільшення, не відповідає дійсності.

Вказаний договір був виданий в рамках Генеральної кредитної угоди №014/02-07/4-9196 від 07.12.2005 року у межах загального розміру заборгованості про що видно з його змісту.

Цей договір передбачив (п. 1.1., п. 6.1., п. 6.1.1.) забезпечення іпотекою повне виконання грошових зобов'язань ОСОБА_3, що виплавають та/або виникнуть у майбутньому з кредитного договору під яким сторони розуміли Генеральну кредитну угоду від 07.12.2005 року та додаткові угоди від 09.02.2007 року, від 30.06.2010 року, 29.03.2012 року (а. с. 16-21).

Оскільки кредит по договору від 30.03.2012 року не повернуто, суд прийшов до правильного висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання припиненим і виконаним договір іпотеки від 08.12.2005 року та додатковий договір від 29.03.2012 року, задоволенню не підлягають.

Скарга апелянта не спростовує висновки викладені в судовому рішенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313, 314 ЦПК України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя апеляційного суду О.М. Юзюк