Номер провадження: 22-ц/785/801/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Процик М. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.03.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі: Головуючої судді Процик М.В.,

суддів Сєвєрової Є.С., Дрішлюка А.І.,

при секретарі Решетник М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Житлово-Комунальний сервіс «Порто-Франківський» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,-

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:

10.04.2014 року Комунальне підприємство «Житлово-Комунальний сервіс «Порто-Франківський» (далі - КП «ЖКС «Порто-Франківський») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги станом на 01.12.2012р. у розмірі 4445,07 гривень, а також компенсації судових витрат.

В обґрунтування позову КП «ЖКС «Порто-Франківський» посилалося на те, що відповідач є мешканцем приватизованої квартири АДРЕСА_1 та споживачем комунальних послуг за особовим рахунком № 97012112. Вказаний будинок знаходиться на балансі та обслуговується КП «ЖКС «Порто-Франківський». Станом на 01.12.2012 р. відповідач має заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги у розмірі 4445,07 гривень, від погашення якої ухиляється.

Представник відповідача позов не визнала, посилаючись на факт ненадання послуг, та на те, що у розрахунку не враховано суму у розмірі 1800 грн.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2015 року позов КП «ЖКС «Порто-Франківський» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь КП «ЖКС «Порто-Франківський» заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 3489,46 гривень та судові витрати у розмірі 243,60 гривень, а всього стягнуто 3733,06 (три тисячі сімсот тридцять три грн. 06 коп.) гривень. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, просить рішення суду від 14 липня 2015 року скасувати, а провадження у справі закрити, посилаючись на недоведеність обставин, які суд вважав встановленими, та на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Проти апеляційної скарги заперечував представник КП «ЖКС «Порто-Франківський».

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, з наступних підстав.

За правилами ст. 309 ч.1 п.3,4 ЦПК України підставами для зміни рішення суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального і процесуального права.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач отримував житлово-комунальні послуги, і як споживач послуг, зобовязаний їх оплатити; що ухилення відповідача від сплати житлово-комунальних послуг не дає можливості КП ЖКС «Порто-Франківський» своєчасно провадити ремонт жилих будинків, чим порушуються права інших мешканців будинку.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується частково.

У відповідності зі ст. ст. 382 ч.2,322 ЦК України власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання тощо; власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

За змістом ст. ст. 20, 32 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги» (далі: Закон № 1875-1У), ст.10 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» споживач зобовязаний оплачувати житлово-комунальні послуги, оплата за які нараховується щомісячно, у строки, встановлені договором або законом; власник приватизованої квартири зобовязаний утримувати своє майно; власники квартир багатоквартирного житлового будинку водночас є співвласниками допоміжних приміщень будинку, елементів зовнішнього благоустрою і зобовязані приймати участь у загальних витратах, повязаних з утриманням будинку та прибудинкової території, у відповідності зі своєю часткою в майні будинку.

Із матеріалів справи та довідки наданої апеляційному суду вбачається, що ОСОБА_2 є власником приватизованої двохкімнатної квартири АДРЕСА_1, житловою площею 46,40 кв. м., загальною площею 83,80 кв. м. Згідно довідки-витягу із будинкової книги відповідач мешкає в зазначеній квартирі один. (а.с.6,183-184) На позивача відкрито особовий рахунок за № 97012112.(а.с.7) Спірна квартира знаходиться в багатоквартирному житловому будинку, який обслуговується КП ЖКС «Порто-Франківський». До позивача будинок знаходився в обслуговуванні КП «Дирекція єдиного замовника (далі ДЕЗ) «Центральне» на підставі розпорядження міського голови № 97-01р. від 28.01.2003р. (з затвердженим переліком) про передачу будинків з балансу Управління житлового-комунального господарства на баланс КП «ДЕЗ «Центральне». (а.с.55,69зв.) Теперішнє КП ЖКС «Порто-Франківський» створене Одеською міською радою шляхом реорганізації і злиття комунальних підприємств «Дирекція єдиного замовника «Жовтневе» та «Дирекція єдиного замовника «Центральне» на підставі рішення Одеської міської ради «Про реорганізацію комунальних підприємств» за № 1165-V від 05.04.2007 р., яке є загальнодоступним в засобах масової інформації та мережі інтернет. Враховуючи наведене рішення, достеменно встановлено, що позивач є підприємством комунальної власності територіальної громади м. Одеси, на балансі та утриманні якого знаходиться багатоквартирний будинок по вул. Ясиновського, 12 в м. Одесі. Доводи представника відповідача в апеляційній скарзі про те, що позивач недовів переходу та підстав перебування у нього на балансі і обслуговуванні спірного будинку є неспроможними.

Під час розгляду справи в апеляційному суді представник відповідача надав суду довідку-витяг із будинкової книги завірену підписами керівників та печаткою дільниці № 12 КП ЖКС «Порто-Франківський» (а.с.192), і водночас вбачається, що відповідач час від часу погашав борг позивачу, тим самим визнаючи як факт надання йому ним комунальних послуг, так і факт наявності заборгованості перед балансоутримувачем-позивачем. А саме на погашення боргу в квітні 2012 року відповідачем було внесено 539 грн., у червні 2012 року 600 грн., а також періодично ним вносились кошти у менших сумах, зокрема: у червні 2010р. - 32,50 грн., у жовтні 2010р. 19,50грн., у січні 2011р. 65 грн., у березні 2011р. -19,50 грн., у червні і серпні 2011р. по 13 грн., у листопаді 19,50грн., у жовтні 2012р. -32,50 грн. (а.с.196-197) Проте, оплата за житлово-комунальні послуги вносилась відповідачем комунальному підприємству не у повному обсязі, що призвело до утворення боргу.

А згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За довідками, реєстрами нарахування і оплат, наданих дільницею № 12 КП ЖКС «Порто-Франківський», за відповідачем обліковується заборгованість по оплаті за житлово-комунальні послуги станом на 01.12.2012р. у загальній сумі 4445,07 гривень, при цьому враховується також заборгованість на 01.12.2009р. у сумі 936,11 грн. ( СДПТ) та борг по вивезенню сміття у сумі 45,50 грн., а всього 981,61 грн.(а.с.38-46) За який час утворився вказаний борг визначити неможливо за відсутності даних обліку. А тому борг у сумі 981,61 грн. правильно судом було відкинуто, але належало цей борг відкинути за недоведеністю. Та водночас заборгованість відповідача по оплаті житлово-комунальних послуг перед позивачем за період з грудня 2009 року до грудня 2012 року становить 3463,46 грн.(а.с.197), тоді як судом помилково зазначено про існування боргу у сумі 3489,46 гривень. Відтак, з відповідача на користь позивача за період з 01 грудня 2009р. до 01 грудня 2012 року слід стягнути борг за отримані житлово-комунальні послуги у сумі 3463,46 грн. Рішення суду в цій частині не відповідає встановленим обставинам справи, а тому підлягає відповідній зміні.

Судом також помилково застосовано ст.ст.66-68,162 ЖК України, які регулюють правовідносини з оплати найманого житла наймачами, натомість відповідач є власником приватизованої квартири, а тому вказані норми матеріального права застосуванню не підлягають.

Посилання представника відповідача на відсутність договору про надання відповідачу зі сторони позивача житлово-комунальних послуг до уваги не береться, оскільки за ст. 20 ч.3 п.1 Закону № 1875-1У обовязок по укладанню договору про надання житлово-комунальних послуг покладається на споживача у разі підготування його виконавцем на основі типового договору, та водночас у разі фактичного надання послуг власнику житла відсутність договору не може бути підставою для звільнення від їх оплати. Крім того, не було встановлено судом також і факту ухилення позивача від укладення договору з ОСОБА_2 Протилежні доводи відповідача в наведеній частині є необґрунтованими.

Неспроможними є також посилання відповідача щодо неповного, неякісного надання житлово-комунальних послуг, на недоведеність здійснення функцій по збиранню та вивезенню твердих побутових відходів тощо, оскільки вони належними та допустимими доказами, зокрема актами-претензіями споживачів, як це передбачено ст.18 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-1У, не підтверджені. Та між тим, позивачем надано апеляційному суду окремі письмові докази, які збереглися, та які підтверджують виконання робіт, зокрема по підготовці будинку до опалювального сезону 2012-2013р.р.(а.с.211), понесення позивачем витрат на оплату праці двірників, інших робітників тощо, які працюють і по теперішній час. Той факт, що в 2012 році мешканцями будинку були виконані роботи по благоустрою, були виконані роботи по підтриманню санітарно-гігієнічних умов мешкання людей та роботи по підтриманню технічного стану будинку і прибудинкової території, на що начебто було сплачено 36300 грн., а відповідачем 15 тис. грн., також до уваги не береться, враховуючи наступне. Відповідачем не надано суду актів-претензій, доказів звернення мешканців будинку з цього приводу до позивача, докази відмови позивача у здійсненні робіт по благоустрою, докази надходження пропозиції укласти договір про зарахування виконаних робіт в рахунок оплати за житлово-комунальні послуги, не надані розрахунково-касові чеки понесення витрат тощо. Копія ніким не завіреного акту мешканців будинку (а.с.134) та локальний кошторис, наданий апеляційному суду, неможливо вважати допустимим доказом по цій справі. Та водночас наведені докази не спростовують факту надання комунальних послуг відповідачу за тим переліком виду робіт, з яких складається тариф на послуги з утримання будинків та прибудинкової території. (а.с.79) Посилання в апеляційній скарзі на відсутність затверджених органом місцевого самоврядування тарифів на оплату житлово-комунальних послуг спростовується наявними у справі рішенням та додатком № 6 до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради № 1212 від 28.10.2008р. про затвердження тарифу для будинку № 12 по вул. Ясиновського в м. Одесі з визначенням його складових. (а.с.79-80)

Неспроможними є також посилання представника відповідача в апеляційній скарзі на те, що суд не взяв до уваги сплачені відповідачем грошові кошти у сумі 2087 грн., квитанції яких містяться в матеріалах справи.(а.с.129-131) За доданими до апеляційної скарги квитанціями відповідачем вивезення сміття та СДПТ сплачено за інший період, тобто за період після грудня 2012 року, а саме у травні 2013 року оплачено СДПТ та вивезення сміття у сумі 526 грн.(по квитанції за квітень-травень 2013р.), решта сплачено ВАТ «Одесагаз» та ТОВ «Інфокс», а також у квітні 2014р. оплачено СДПТ та вивезення сміття у сумі 896 грн. (за квитанцією за період з лютого по березень 2014р.), решта оплачено ТОВ «Інфокс». Внесена відповідачем у квітні 2012 року оплата СДПТ та вивезення сміття у сумі 539 грн. позивачем та судом при визначенні розміру заборгованості відповідача врахована. Решта коштів у сумі 95 грн.29 коп. внесена відповідачем на рахунок ТОВ «Інфокс».

За таких обставин, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду 1-ої інстанції змінити в частині застосування норм матеріального права та розміру стягнення з відповідача на користь позивача боргу, зменшивши розмір стягнення до 3463,46 грн. У решті рішення суду 1-ої інстанції є правильним, і підстави для відмови в позові КП «ЖКС «Порто-Франківський» у повному обсязі, про що просить в апеляційній скарзі відповідач, відсутні.

Згідно зі ст.88 ЦК України пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені і понесені судові витрати у сумі 190 грн.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,313-316,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3, що діє в інтересах ОСОБА_2, задовольнити частково.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 липня 2015 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства «Житлово-Комунальний сервіс «Порто-Франківський» (ЕДРПОУ 35303262) борг по оплаті за житлово-комунальні послуги у сумі 3463 грн. 46 коп., компенсацію понесених судових витрат у сумі 190 грн., а всього стягнути 3653 грн. 46 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуюча: М.В. Процик

Судді: Є.С. ОСОБА_4 Дрішлюк