Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3893/16 Головуючий у 1-й інстанції: Урупа І.В.
Є.У.№ 320/3802/16-ц Суддя-доповідач: ОСОБА_1
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Запорізької області у складі:

Головуючого: Кочеткової І.В.,

суддів: Маловічко С.В.,

ОСОБА_2,

При секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом про стягнення на підставі ст.84 СК України з ОСОБА_4 аліментів на своє утримання у розмірі по 500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що до квітня 2015 року сторони перебували у шлюбі, мають дочку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 і сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, на утримання яких з відповідача стягнуті аліменти у загальному розмірі по ? частці всіх видів заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Після розірвання шлюбу відповідач ніякої матеріальної допомоги їй не надає, вона знаходиться у відпустці по догляду за сином до досягнення ним трирічного віку. Посилаючись на скрутне матеріальне становище, просила про задоволення позову.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 350 грн. щомісячно, починаючи з 14.06.2016 року, до досягнення дитиною ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 трирічного віку.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні у звязку із такими обставинами.

За положеннями ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, і в разі розірвання шлюбу.

З аналізу даної норми слідує, що наявність у чоловіка можливості сплачувати такі аліменти є обов'язковою умовою для їх стягнення.

Встановлено, що сторони з 22 жовтня 2010 року перебували у шлюбі, являються батьками ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3, і ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8-10).

Рішенням суду від 23 квітня 2015 року шлюб сторін розірвано, після розірвання шлюбу діти залишилися з матірю (а.с.13, 14).

Судовими рішеннями від 5 лютого і 8 квітня 2014 року з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти у розмірі по ? частці всіх видів заробітку на кожну дитину до їх повноліття (а.с.11-12).

Позивач ОСОБА_3 не працює, знаходиться у відпустці по догляду за молодшою дитиною до досягненням нею трирічного віку, що сторонами не оспорюється.

Відповідач 26 вересня 2015 року уклав шлюб з ОСОБА_9, яка має неповнолітнього сина ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.25,26).

Згідно довідки квартального комітету №25 від 01.07.2016 р. відповідач проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_6, дружиною і її сином (а.с.24).

Задовольняючи частково позов і стягуючи аліменти у розмірі по 350 грн. щомісяця, суд першої інстанції виходив з того, що останній зобов'язаний утримувати колишню дружину до досягнення сином трирічного віку.

Проте суд першої інстанції не зясував матеріальне становище сторін, не перевірив, чи має відповідач постійне місце роботи і чи в змозі він надавати утримання колишній дружині до досягнення дитиною трирічного віку у визначеному судом розмірі.

У ст. ст. 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна особа зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

В матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача якоїсь роботи. З останнього місця роботи у Мелітопольському локомотивному депо відповідач звільнився за власним бажанням після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_11. Проте ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, являється працездатною особою, хронічними захворюваннями не страждає. Доказів про те, що ним вживалися активні заходи до працевлаштування або про наявність обставин, які б унеможливлювали його працевлаштування він суду не надав.

Тож якщо відповідач не працює без поважних причин, то він не може бути визнаний особою, яка неспроможна сплачувати аліменти на утримання колишній дружини.

Укладаючи шлюб, відповідач добре усвідомлював, що на нього покладається обовязок дбати про свою сімю, матеріально її забезпечувати.

Невжиття відповідачем ніяких активних заходів до свого працевлаштування, байдуже ставлення до свого матеріального становища не являється достатньою підставою для висновку про його неспроможність надавати матеріальну допомогу колишній дружині в період її знаходження у відпустці по догляду за малолітнім сином.

Допустимих доказів на підтвердження своїх доводів про те, що він надає утримання бабусі, ІНФОРМАЦІЯ_8, другій дружині і її неповнолітньому сину відповідач суду не надав.

Зважаючи на те, що відповідач не має постійного заробітку, колегія суддів на підставі ст.309 ЦПК України вважає за можливе змінити оскаржуване рішення і визначити розмір щомісячного грошового утримання непрацюючої колишньої дружини апелянта в твердій грошовій сумі по 150 грн. щомісячно.

Вказана сума стягнення являється незначною і не поставить відповідача у скрутне матеріальне становище.

Керуючись ст. ст.307, 309,314,317 ЦПК України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 15 липня 2016 року по цій справі змінити, визначивши розмір аліментів, що стягується з ОСОБА_4 на утримання ОСОБА_3 у розмірі по 150 грн. щомісячно.

В іншій частині оскаржуване рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: