Провадження №2/263/719/2016
Справа №263/1072/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року місто Маріуполь
Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі: головуючого судді Папаценко П.І., при секретарі Масюк М.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, -
Позивач звернувся із позовом до відповідачів, що проживають у ІНФОРМАЦІЯ_1, про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією, яка утворилась в період з 01.08.2007 року по 01.01.2016 року у сумі 8570,82 грн., суми інфляційних витрат у розмірі 3502,16 грн. та трьох відсотків річних у розмірі 511,61 грн., а також судових витрат, посилаючись на ті обставини, що відповідачі за послуги не сплачують та добровільно заборгованість не погашають. З аналогічними вимогами позивач звертався до суду з заявою про видачу судового наказу, але ухвалою суду від 18.08.2015 року його було скасовано та розяснено право звернення до суду з тими самими вимогами у позовному порядку, у звязку з чим представник позивача був змушений звернутися до суду з даним позовом.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи за їх відсутності до суду не надходило, у звязку з чим суд ухвалив розглядати справу в порядку ст.224 ЦПК України.
На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.
Згідно з відомостями про право власності, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно (станом на 06.02.2016 року), квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 15.03.2006 року, засвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_3
Відповідно до особового рахунку №246883 наймачем квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1, члени його сімї: ОСОБА_2 (колишня дружина) та ОСОБА_4 (син колишньої дружини).
ККП «Маріупольтепломережа» суду наданий розрахунок щомісячної плати, яку повинні оплачувати відповідачі за період з 01.08.2007 року по 01.01.2016 року, з якого вбачається відсутність оплати у вказаний термін та наявність заборгованості, з урахуванням перерахунків, у сумі 8570,82 грн., при цьому сума інфляційних витрат складає 3502,16 грн., три відсотки річних складають 511,61 грн.
Відповідно до ст.162 Житлового кодексу України, ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.17, ст.35 «Правил користування приміщенням жилих будинків та прибудинкової території», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №572 від 08.10.1992 року, власники (наймачі) квартир зобовязані вчасно оплачувати квартплату й комунальні послуги.
Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст.322 Цивільного кодексу України власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Наведені вимоги законодавства вказують на те, що саме відповідач ОСОБА_1, як єдиний власник нерухомого майна, повинен сплачувати комунальні послуги, в тому числі за користування тепловою енергією, за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Відповідно до вимог ч.2 ст.215, ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.
Таким чином, відповідачем порушено зобовязання з оплати послуг за користування тепловою енергією, а отже з нього, як з власниці квартири на користь ККП «Маріупольтепломережа» підлягає стягненню заборгованість за користування тепловою енергією за період з 01.08.2007 року по 01.01.2016 року, а також сума інфляційних витрат у розмірі та три відсотки річних.
В задоволенні інших позовних вимог позивача слід відмовити.
Згідно зі ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача судові витрати у розмірі 1378,00 гривень.
На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, Житловим кодексом України, ст. ст. 8, 11, 60, 88, 212, 215,224-226 ЦПК України, суд, -
Позов Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за користування тепловою енергією задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Жовтневим районним судом м. Маріуполя за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана до суду протягом 10 днів з дня отримання копії рішення суду.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Позивач, який брав участь у справі, але не був присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя П.І.Папаценко