Справа № 667/987/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року

Комсомольський районний суд м. Херсона у складі:

головуючого-судді: Спічак О.Б.

при секретарі: Кирпиченко І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсона цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності на кооперативну квартиру,

в с т а н о в и в:

17 лютого 2016 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що 19.01.2015 року помер її колишній чоловік ОСОБА_3, після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частини кооперативної квартири № 97, розташованої у будинку № 3 по вул.І.Вазова в м. Херсоні. Єдиним спадкоємцем чоловіка є їх син ОСОБА_2, за яким, згідно рішення Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.01.2016 р., визнано право власності в порядку спадкування за законом на ? частину вищевказаної квартири. Окрім цього, вказаним рішенням суду, у визнанні права власності на іншу ? частину квартири ОСОБА_2 було відмовлено та зазначено, що ця частина належить їй, оскільки була спільною сумісною власністю подружжя. Тому, як вказує позивач, вона змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. На підставі вищевикладеного просить суд визнати за нею право власності на її частку в спільній сумісній власності, а саме на ? частину вищезазначеної квартири.

Позивач в судове засідання не з»явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала на адресу суду заяву якою просить розгляд справи здійснити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав.

Вислухавши відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що згідно довідки №9/133, виданої управлінням обліку, розподілу та приватизації житла Херсонської міської ради 30.07.2015 р., ОСОБА_3 був членом житлово-будівельного кооперативу №66. 10 липня 1975 року ОСОБА_3, під час перебування у зареєстрованому з 20.11.1963 року шлюбі з ОСОБА_1, було отримано ордер за №431, виданий виконавчим комітетом Херсонської міської ради, на право зайняття квартири АДРЕСА_1.

За довідками виданими колективним обєднанням житлово-будівельних кооперативів «Україна» від 23.07.2015 р. та від 14.01.2016 р., пай за вищевказану квартиру був повністю погашений у липні 1990 року.

Відповідно до актового запису про розірвання шлюбу, зробленого Комсомольським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона 25.05.1999 р., шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було розірвано.

З огляду на свідоцтво про смерть, виданого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 20.01.2015 р., 19.01.2015 р. помер ОСОБА_3, про що було зроблено відповідний актовий запис №113.

Рішенням Комсомольського районного суду м.Херсона від 27.01.2016 р., яке набрало законної сили 16.02.2016 р., за ОСОБА_2 відповідачем по даній справі, визнано право власності в порядку спадкування після померлого ОСОБА_3 на спадкове майно, а саме ? частину квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до ч.2 ст.328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.3 ст.384 ЦК України - у разі викупу квартири член ЖБК стає її власником.

Оскільки дана норма закону стосується тільки члена ЖБК, який помер, іншим шляхом ніж судовий його дружина (позивач) не може підтвердити та зареєструвати своє право співвласника передбачене ст. 22, 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України.

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно ст.1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ч. 1 ст.15 ЗУ «Про власність» (який діяв на момент існування правовідносин - виплати коштів ЖБК), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Відповідно до п. 11 (б) Постанови ПВСУ України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» №20 від 22.12.1995 року, при вирішенні спорів про право власності на жилий будинок, на квартиру в житлово-будівельному або житловому кооперативі, на інші будівлі судам слід виходити з роз'яснень, які дані Пленумом Верховного Суду України у прийнятих ним постановах з цих питань. Крім цього, слід враховувати, що при повному внесені пайових внесків за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані члену житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, у особи, яка має право на частку в пайових внесках, виникає право власності на відповідну частку квартири, дачі, гаража чи іншої будівлі.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008р., якщо спадкодавець повністю вніс пайовий внесок, то до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди.

Таким чином, моментом виникнення права власності на таке майно є момент фактичного внесення платежів на погашення квартири. Закон не містить вказівок щодо припинення такого права у зв'язку зі смертю члена ЖБК й за відсутності у нього свідоцтва про право власності, тому квартира у житлово-будівельному кооперативі входить до складу спадщини.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Судом встановлено, що пайові внески за спірну квартиру були виплачені спадкодавцем у період шлюбу з ОСОБА_1, а отже відповідно до вимог ст. 22 , 28, 29 Кодексу про шлюб та сім'ю України, який був чинним на час перебування

їх у шлюбі та ст.16 ЗУ «Про власність», яка передбачала, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності.

Здійснення ними цього права регулюється цим Законом і Кодексом про шлюб та сім'ю України, таким чином ОСОБА_1 має право на половину спірної квартири, як дружина члена ЖБК.

За таких обставин суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 спірної квартири.

Керуючись ст.ст.328, 384,392,1261, 1296 ЦК України, ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213-215, 294 ЦПК України, стст..15,16 ЗУ «Про власність», ст. 22 , 28, 29 КпШС України, суд -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частку в спільній сумісній власності на кооперативну квартиру - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на ? частину квартири АДРЕСА_3.

На рішення суду протягом десяти днів може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Комсомольський районний суд м. Херсона.

Суддя О.Б.Спічак