Справа №718/568/16-ц
Провадження №2/718/206/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2016 року

Кіцманський районний суд Чернівецької області у складі: головуючого - судді Олексюк Т.І.

секретаря - Пітак О.В.

з участю: представника позивача - ОСОБА_1

представників відповідачів - ОСОБА_2, ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_4

представника відповідача - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Кіцмань справу за позовом ОСОБА_6, в інтересах якого виступає ОСОБА_1, до Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, ОСОБА_4 про скасування рішення сільської ради та свідоцтва про право власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6, в інтересах якого виступає ОСОБА_1, звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що він зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1. Вказаний 4-ох квартирний житловий будинок знаходився на балансі колгоспу «Іскра», який 28.02.2000р. реорганізовано в ПСП «Кліводинське». Квартири у цьому будинку надавались для проживання спеціалістам (працівникам) колишнього колгоспу «Іскра» та ПСП «Кліводинське». Квартиру АДРЕСА_1 було надано ще його батькові ОСОБА_7, як спеціалісту, який в той час працював в колгоспі. Право власності за Кліводинською сільською радою на вказаний житловий будинок зареєстровано 23.01.2014р. Рішенням 13 позачергової сесії Кліводинської сільської ради від 31.01.2013р. за № 192-13/13 житловому будинку по вул. Буковинській, 80, надано статус житла соціального призначення. Його батько помер, він залишився проживати в цій квартирі, проте в холодний період проживати в квартирі неможливо, оскільки будинок взагалі не підключений до опалення, тому зимою, ранньою весною та пізньою осінню він в квартирі не проживав з об'єктивних причин. Він часто перебуває на заробітках в Російській Федерації, а тому певний час квартира знаходиться закритою. Скориставшись його відсутністю Кліводинська сільська рада в листопаді 2013 року звернулась до суду із позовом про визнання його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку. Рішенням Кіцманського районного суду позов було задоволено частково та визнано ОСОБА_6 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1. Вказане рішення було скасоване рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2014р., а в задоволенні позову сільської ради відмовлено. Він з іншими мешканцями будинку 02.11.2011р. подавав до сільської ради заяву на приватизацію квартири, але сільською радою рішення не прийнято.

Рішенням 29 позачерговій сесії 6 скликання Кліводинської сільської ради від 23.02.2015р. за № 369- 29/15 знято статус соціального житла з квартири АДРЕСА_1. Рішенням цієї ж сесії за № 370-29/15 вказану квартиру безоплатно передано квартиронаймачу ОСОБА_4, якому 27.02.2015 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на вказану квартиру загальною площею 71,7 кв.м., житловою 47,6 кв.м.

Оскільки ОСОБА_4 не мав права на отримання спірної квартири, оскільки не перебував на соціальному чи іншому квартирному обліку, квартира знаходиться у користуванні позивача, а сільський голова ОСОБА_2 виламав двері квартири, оскільки в той час ніхто в ній не перебував, враховуючи, що спірна квартира перебувала у статусі житла соціального призначення, а його зняття є незаконним, і квартира могла надаватись тільки на підставі договору найму, а не в приватну власність, так як це прямо заборонено Законом, вввжає вказані рішення сільської ради незаконними, такими, що порушують гарантоване Конституцією України право на житло, та просив скасувати дані рішення та свідоцтво про право власності на квартиру з підстав, передбачених ст.ст. 1, 5, 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», ст. ст. 4, 31, 71 ЖК України, ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Представник позивача підтримав заявлені вимоги з наведених підстав, пояснивши також, що позивач зареєстрований в спірній квартирі з 1988 року, квартира надавалась ще батькові позивача, який помер у 2009 році, реєстрація позивача надає йому підстави для проживання та користування житловим приміщенням, періодичність його проживання пов'язана з його роботою за межами України, проте не дає підстав позбавляти його житла, оскільки іншого він не має. Без вирішення питання стосовно права проживання позивача сільська рада не мала права позбавляти його житла. Питання приватизації мало вирішуватись органом приватизації, якого сільською радою створено не було. Також сільська рада не мала повноважень знімати статус соціального житла, яке не підлягає приватизації. Таке житло могло бути надано на умовах найму.

Представник відповідача - Кліводинської сільської ради позову не визнав, заперечуючи тим, що позивач народився у 1984 року, а зареєстрований у спірній квартирі з 1988 року. У позивача відсутній ордер на вселення. Статус соціального житла знято лише з однієї квартири, а не з усього будинку. Позивач не довів свого права проживати у цій квартирі, оскільки єдиною підставою є правовстановлюючий документ: ордер або договір. Також позивач не довів, що має право проживати саме й цій квартирі.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник позову не визнали, вказуючи, що у паспорті позивача не зазначено місце реєстрації саме в спірній квартирі, як цього не зазначено і в рішення апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2014 року. Позивачем не доведено правомірності проживання в квартирі. Реєстрація не дає права на проживання і користування житлом. Оскаржувані позивачем рішення не порушують його прав та інтересів. Квартиру не було переведено в інший житловий фонд, а лише знято статус соціального житла. Оскільки сільська рада уповноважена надавати житлу статусу соціального, то і вправі його знімати. ОСОБА_4 не перебував на квартирному обліку і квартиру йому надано як учаснику АТО.

Заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Свідок ОСОБА_9 показала, що з батьком позивача ОСОБА_11 вона проживала у спірній квартирі з 1998 року по 2009 рік. Квартиру йому було надано як спеціалісту колгоспу. ОСОБА_6 з ними не проживав, інколи приходив у гості, жив із матір`ю в с. Кадубівці, а після одруження - в с. Репужинці.

Як показала свідок ОСОБА_10, вона із сім`єю з 2002 року проживає в АДРЕСА_1. Ліворуч на тому ж першому поверсі розташована квартира ОСОБА_6, який періодично проживає в цій квартирі, зокрема в літній період, оскільки в зимній період там неможливо проживати через відсутність опалення. До 2009 року в цій квартирі проживав батько позивача. Коли немає ОСОБА_6, приходить його дружина, ключі від тієї квартири знаходяться у неї. У квартирі є належні ОСОБА_6 меблі та інші речі. Бачила, як позивач робив ремонт у своїй квартирі, десь півтора року тому, встановив броньовані двері. У 2015 році сільський голова ОСОБА_2 з дільничним інспектором та депутатами виламав двері в цій квартирі.

Встановлено, що рішенням Кіцманського районного суду від 05.12.2013 року ОСОБА_6 визнано таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1.

Вказане рішення було скасоване рішенням апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2014р. і у задоволенні позову відмовлено.

Позивач ОСОБА_6 є користувачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1, що підтверджується змістом рішення апеляційного суду Чернівецької області від 30.01.2014 року.

Даним рішенням у задоволенні позову Кліводинської сільської ради до ОСОБА_6 про визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, відмовлено з тих підстав, що позовні вимоги є передчасними та недоведеними.

Також, зазначеним рішенням встановлено, що спірна квартира АДРЕСА_1, який був власністю ПСП «Кліводинське».

Рішенням виконавчого комітету Кліводинської сільської ради від 17 січня 2013 року, прийнятого на виконання постанови Вінницького апеляційного адміністративного суду, вирішено вказаний будинок прийняти на баланс сільської ради. Відповідно до акту приймання-передачі від 25 червня 2013 року будинок передано на баланс сільської ради. Право власності за Кліводинською сільською радою на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано у реєстраційній службі Кіцманського районного управління юстиції 23 січня 2014 року. Зміст пред'явленого позову свідчить про те, що позивач визнає, що відповідач у свій час набув право користування спірним жилим приміщенням, як член сім'ї колишнього наймача жилого приміщення.

Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішенням 29 позачерговій сесії 6 скликання Кліводинської сільської ради від 23.02.2015р. за № 369- 29/15 знято статус соціального житла з квартири АДРЕСА_1.

Рішенням цієї ж сесії за № 370-29/15 вказану квартиру безоплатно передано квартиронаймачу ОСОБА_4, якому 27.02.2015 року видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 на вказану квартиру загальною площею 71,7 кв.м., житловою 47,6 кв.м.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло.

Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно ст. 4 ЖК України житловий фонд включає державний житловий фонд, громадський житловий фонд, фонд житлово-будівельних кооперативів, приватний житловий фонд.

Відповідно до ст.9 ЖК України громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Питання збереження за особою права на жиле приміщення регулюються нормами ст. ст. 71, 72, 107 ЖК України.

Відповідно ст. 31 ЖК України громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими актами законодавства.

Як передбачено статтею 71 ЖК України, за позивачем зберігається жиле приміщення за час тимчасової відсутності. На цей час відсутнє будь-яке рішення, в т.ч. суду, про визнання ОСОБА_6. таким, що втратив право на користування житом, знаття його з реєстрації, виселення тощо. За таких обставин, останній має першочергове право на користування житлом і останнє не може бути передано третім особам без позбавлення позивача, в судовому порядку, права на житло.

Статтею 9 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що органи місцевого самоврядування відповідно до закону: 1) створюють за рахунок коштів місцевих бюджетів, інших джерел фінансування житловий фонд соціального призначення; 2) здійснюють управління житловим фондом соціального призначення, організовують його належне обслуговування та ремонт, упорядкування та утримання прибудинкових територій; 3) здійснюють контроль за використанням соціального житла за призначенням, визначають виконавця житлових та комунальних послуг у порядку, встановленому законом, вживають заходів щодо забезпечення збереження житлового фонду соціального призначення незалежно від форми власності; 4) встановлюють плату за соціальне житло відповідно до статті 28 цього Закону; 5) приймають рішення про проведення реконструкції, капітального ремонту, переобладнання нежилих будинків у жилі або знесення непридатних для проживання жилих будинків з житлового фонду соціального призначення; 6) забезпечують пристосування жилих будинків до потреб інвалідів та дітей-інвалідів, які мешкають у них, шляхом обладнання спеціальними засобами і пристосуваннями під'їздів, сходових клітин та житла, займаного інвалідами чи сім'ями, в яких є інваліди та/або діти-інваліди; 7) ведуть облік громадян, які мають право на отримання квартир, садибних (одноквартирних) жилих будинків із житлового фонду соціального призначення, приймають рішення про надання цим громадянам соціального житла на підставах і в порядку, визначених законом; 8) ведуть щорічний моніторинг сукупного доходу громадян, які перебувають на соціальному квартирному обліку або вже отримали таке житло; 9) укладають та розривають договори найму соціального житла; 10) затверджують у межах своїх повноважень місцеві програми розвитку соціального житла, здійснюють контроль за їх виконанням; 11) здійснюють інші повноваження у цій сфері відповідно до закону.

В оспорюваному позивачем рішенні 29 позачергової сесії 6 скликання Кліводинської сільської ради від 23.02.2015 року за № 369-29/15 міститься посилання на ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Статтею 26 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачені питання, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради. Питання щодо зняття статусу соціального житла у зазначеному переліку не передбачено.

Згідно ч.1 ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до ст. 1 до Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» житловий фонд соціального призначення - сукупність соціального житла, що надається громадянам України, які відповідно до закону потребують соціального захисту; соціальне житло - житло всіх форм власності (крім соціальних гуртожитків) із житлового фонду соціального призначення, що безоплатно надається громадянам України, які потребують соціального захисту, на підставі договору найму на певний строк.

Згідно ч. 2 ст. 5 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення» передача житла з житлового фонду соціального призначення до інших житлових фондів, визначених законом, не допускається.

Відповідно до ч. 5 ст. 3 цього ж Закону соціальне житло не підлягає піднайму, бронюванню, приватизації, продажу, даруванню, викупу та заставі.

Як передбачено частиною 5 статті 10 цього Закону надання громадянам житла з житлового фонду соціального призначення здійснюється за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування. Таке рішення є підставою для укладення відповідного договору найму соціального житла.

Ордер видається на підставі рішення виконавчого комітету міської, районної в місті, селищної, сільської ради про надання житлового приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду. Ордер є єдиною підставою для вселення в житлове приміщення і може бути виданий лише на вільне, як фактично так і юридично житлове приміщення. Ордер - це правовстановлюючий документ індивідуального характеру і є дійсним упродовж 30 днів.

Батькові позивача ОСОБА_11 було надано спірну квартиру для проживання і відповідно до рішення 9 позачергової сесії 5 скликання Кліводинської сільської ради від 23.10.2006 року останній разом з іншими мешканцями 4-х та 16-ти квартирних будинків звертався із заявою про взяття будинків на баланс сільської ради. Тому твердження представників відповідачів про те, що за відсутності на даний час у позивача ордера на спірну квартиру, не підтверджено його право користуватися даним житловим приміщенням.

Сільською радою, як власником житлового приміщення, не було вирішено питання відповідно до ст.ст.71,72,107 ЖК України щодо збереження за позивачем ОСОБА_6 права на жиле приміщення, та в порушення вищенаведених вимог передчасно вирішено питання про надання житлового приміщення іншій особі - відповідачу ОСОБА_4

Враховуючи наведені обставини, та враховуючи, що на час прийняття оспорюваних рішень сільською радою квартира не вибула з користування позивача, а також порушення сільською радою вищенаведених вимог законодавства, вимоги позивач є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, ст.ст. 19, 47 Конституції України, ст.ст. 4, 9, 31, 71, 72, 107 ЖК України, ст.ст. 1, 5, 10 Закону України «Про житловий фонд соціального призначення», ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ст.ст. 9, 26 Закону України «Про місцеве самоврядування», керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 31, 60, 61, 88, 212, 213, 215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати рішення 29 позачергової сесії 6 скликання Кліводинської сільської ради Чернівецької області № 369-29/15 від 23.02.2015 року «Про зняття статусу соціального житла» на квартиру АДРЕСА_1.

Скасувати рішення 29 позачергової сесії 6 скликання Кліводинської сільської ради Чернівецької області № 370-29/15 від 23.02.2015 року «Про передачу у приватну власність житла АДРЕСА_1, ОСОБА_4».

Скасувати свідоцтво про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 від 27.02.2015 року, видане ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 71,7 кв.м., житловою 47,6 кв.м..

Стягнути з Кліводинської сільської ради Кіцманського району Чернівецької області та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 по 275,60 гривень з кожного у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя :