Справа № 2-508/10 Провадження № 22-ц/772/1534/2016Головуючий в суді першої інстанції Ганкіна І. А.
Категорія Доповідач Медвецький С. К.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Вінницької області у складі:

головуючого Медвецького С.К.,

суддів: Нікушина В.П., Оніщука В.В.,

з участю секретаря Сніжко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року за скаргою ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України,

встановила:

У березні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В., мотивуючи її тим, що 03 червня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист у справі № 2-508/10 за його позовом про зобов'язання Державної судової адміністрації України, ТУ ДСА у Вінницькій області за кошти державного бюджету, передбачені Державним казначейством, придбати і передати йому у користування житло у вигляді чотирьохкімнатної квартири, за ринковими цінами в сумі 551 250 грн.

24 листопада 2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Жилінським В.О. відкрито виконавче провадження з виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Державним виконавцем подавалися до суду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду, в задоволенні яких було відмовлено, у зв'язку з чим, 19 лютого 2015 року постановою державного виконавця поновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа.

Цього ж дня, 19 лютого 2015 року, старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України Кушнір Л.В., з посиланням на п. 9 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про повернення виконавчого листа стягувачу у зв'язку з тим, що даний виконавчий документ повинен бути пред'явлений ним до органів державної виконавчої служби за місцем знаходженням боржника - Державної судової адміністрації України, яку ОСОБА_2 отримав 11 березня 2015 року.

Вважаючи дану постанову неправомірною, винесеною у порушення вимог ч. 1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», ОСОБА_2 просив визнати дії старшого державного виконавця Кушнір Л.В. щодо повернення виконавчого листа стягувачу протиправними, скасувати постанову старшого державного виконавця Кушнір Л.В від 19 лютого 2015 року ВП № 22789134 щодо повернення виконавчого листа стягувачу, а також зобов'язати державного виконавця здійснити виконання виконавчого листа від 03 червня 2010 року, виданого Староміським районним судом м. Вінниці.

В обґрунтування скарги зазначив, що одним із боржників за вказаним виконавчим листом є Державна судова адміністрація України, що знаходиться в місті Києві по вул. Липській, 18/5, а тому виконавчий лист № 508/10, виданий 03 червня 2010 року, вірно пред'явлено до виконання до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, проте ніяких дій і мір щодо виконання виконавчого документу державним виконавцем не вжито.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Останньою ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року скаргу задоволено.

Визнано дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. щодо повернення виконавчого листа стягувачу від 03 червня 2010 року № 2-508/10, виданого Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання з розрахункового рахунку Державного казначейства України на рахунок Державної судової адміністрації України грошових коштів в сумі 551 250 грн. з подальшим перерахунком на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області для придбання і передачі у користування квартири судді Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2 протиправними.

Скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В щодо повернення виконавчого листа стягувачу від 19 лютого 2015 року

ВП № 22789134.

Зобов'язано державного виконавця здійснити виконання виконавчого листа від 03 червня 2010 року № 2-508/10, виданого Староміським районним судом

м. Вінниці про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання з розрахункового рахунку Державного казначейства України на рахунок Державної судової адміністрації України грошових коштів в сумі 551 250 грн. з подальшим перерахунком на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області для придбання і передачі у користування квартири судді Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2 та виконати його у встановленому законодавством порядку та строки.

Не погодившись із цією ухвалою, Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати й постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи та підстави апеляційної скарги, судова колегія вважає, що вона підлягає задоволенню частково з таких міркувань.

Постановляючи ухвалу про задоволення скарги, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем оскаржувану постанову винесено у порушення вимог ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби МЮУ, зокрема, покладено виконання рішень, за якими боржниками є вищі чи центральні органи виконавчої влади та інші органи державної влади; виконавчі документи стягувача ОСОБА_2 у відповідності до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою КМУ № 440, не були обліковані, не передані органам, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів. Разом з тим, положення вказаного Порядку регулює питання виконання рішень майнового характеру, натомість рішення Староміського районного суду м. Вінниці носить зобов'язальний, а не майновий характер.

Однак погодитись з такими висновками суду не можна.

Судом установлено, що рішенням Староміського суду м. Вінниці від 19 березня 2010 року зобов'язано Державну судову адміністрацію України, ТУ ДСА у Вінницькій області за кошти державного бюджету, передбачені Державним казначейством придбати і передати у користування житло у вигляді чотирьохкімнатної квартири, за ринковими цінами в сумі 551 250 грн. для судді Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2

03 червня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці видано виконавчий лист (т. 2, а.с.19-20).

24 листопада 2010 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Жилінським В.О. відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа № 2-508/10 (т.2, а.с.21).

Учасниками виконавчого провадження подавалися до суду заяви про зміну способу і порядку виконання рішення суду.

Ухвалами Вінницького районного суду Вінницької області від 06 листопада 2013 року та від 06 травня 2014 року в задоволенні заяв старшого державного виконавця Кушнір Л.В., ДСА України, ТУ ДСА України у Вінницькій області про зміну способу та порядку виконання рішення суду по справі 2-508/10 відмовлено.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. від 19 лютого 2015 року поновлено виконавче провадження з виконання виконавчого листа ( а.с.23).

19 лютого 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Кушнір Л.В. винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу для його подальшого пред'явлення стягувачем до органів державної виконавчої служби за місцем знаходженням боржника.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи обов'язки.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державного бюджету або з бюджетних установ, виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2014 року № 440 затверджено Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, який визначає механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», інвентаризації та погашення заборгованості за ними (далі - Порядок.)

За правилами п. 3 Порядку, рішення (виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» суб'єкти, які видані або ухвалені до 1 січня 2013 року) подаються до органів державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника для проведення їх обліку, інвентаризації заборгованості та подальшої передачі до органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, для погашення заборгованості.

Пунктом 4 Порядку визначено перелік документів, що подаються заявником до органу державної виконавчої служби.

При цьому п. 2 Порядку містить визначення термінів, зокрема, терміну «органи державної виконавчої служби», за яким - це управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції в Автономній Республіці Крим, областях, м. м. Києві та Севастополі.

Відповідно до положень пункту 9 частини 1 статті 47 Закону, виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

Отже, вищезазначеним Порядком встановлена процедура, відповідно до якої повинен діяти державний виконавець.

Як слідує з матеріалів справи, рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист, ухвалено Староміським районним судом м. Вінниці 19 березня 2010 року, тобто до 01 січня 2013 року, тому даний Порядок розповсюджується на порядок виконання виконавчого листа заявника, а виконання вищевказаного рішення суду здійснюється органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Разом з тим, задовольняючи скаргу ОСОБА_2, місцевий суд зобов'язав державного виконавця здійснити виконання виконавчого листа від 03 червня 2010 року № 2-508/10, виданого Староміським районним судом м. Вінниці про стягнення з Державного бюджету України, шляхом списання з розрахункового рахунку Державного казначейства України на рахунок Державної судової адміністрації України грошових коштів в сумі 551 250 грн. з подальшим перерахунком на розрахунковий рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області для придбання і передачі у користування квартири судді Ленінського районного суду м. Вінниці ОСОБА_2 та виконати його у встановленому законодавством порядку та строки.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби» виходячи зі змісту статті 387 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов'язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав.

Отже, суд може зобов'язати державного виконавця до здійснення визначених законодавством дій, а не впливати на виконання його функції передбачених законодавством.

Розглядаючи скаргу, суд першої інстанції на зазначені норми уваги не звернув, неповно з'ясував обставини, які мають значення для справи та передчасно дійшов висновку про задоволення вимог скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню з передачею питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів -

ухвалила:

Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 28 березня 2016 року скасувати.

Передати питання на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий: /підпис/ С.К. Медвецький

Судді: /підпис/ В.П. Нікушин

/підпис/ В.В. Оніщук

Згідно з оригіналом: