Ухвала

іменем україни

4 квітня 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

ХоптиС.Ф., Черненко В.А., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» про дострокове розірвання договору оренди земельної ділянки та зобов'язання повернути земельну ділянку; за зустрічним позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» до ОСОБА_4 про внесення змін до договору оренди земельної ділянки за касаційною скаргою сільськогосподарського виробничого кооперативу «Україна» на рішення апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що згідно з договором від 1 березня 2007 року, укладеним між ОСОБА_5 та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Україна» (далі - СВК «Україна»), земельна ділянка площею 4,0841 га, яка розташована на території Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області була передана останньому для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після її смерті відкрилася спадщина у вигляді вищевказаної земельної ділянки. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_5 є її чоловік - ОСОБА_4, інших спадкоємців немає.

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 17 березня 2014 року успадкував спірну земельну ділянку.

Він звертався до СВК «Україна» із заявою щодо розірвання договору оренди земельної ділянки від 1 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_6 та

СВК «Україна», та повернення йому вищезазначену ділянку, однак СВК «Україна» і надалі продовжує використовувати вказану земельну ділянку.

Ураховуючи зазначене позивач просив суд: достроково розірвати спірний договір та зобов'язати відповідача повернути зазначену земельну ділянку.

СВК «Україна» звернувся із зустрічною позовною заявою та просив внести зміни до договору оренди від 1 березня 2007 року й викласти п. 36 у наступній редакції: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору». Зазначав, що договір оренди землі від 1 березня 2007 року містить одну й ту ж підставу, як для його розірвання, так і для зміни. У договорі чітко не визначено у якості підстав для його обов'язкового розірвання зміну власника землі, враховуючи, що за положеннями ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, мають бути застосовані вимоги спеціального закону, що регулює вказані правовідносини - положення Закону України «Про оренду землі». Тому згідно з ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов розірвання договору.

Рішенням Сахновщинського районного суду Харківської області

від 26 серпня 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

Зустрічний позов СВК «Україна» задоволено.

Внесено зміни до договору оренди від 1 березня 2007 року та викладено

п. 36 у наступній редакції: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору».

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року зазначене судове рішення скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов

ОСОБА_4 задоволено.

Розірвано договір оренди земельної ділянки від 1 березня 2007 року, укладений між ОСОБА_5 та СВК «Україна» щодо земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 4,0841 га, розташованої на території Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області, яка належала ОСОБА_5 згідно з державним актом на право власності на землю, виданим на підставі рішення Огіївської сільської ради Сахновщинського району Харківської області від 16 листопада 2000 року № 24.

Зобов'язано СВК «Україна» повернути ОСОБА_4 зазначену земельну ділянку.

У задоволенні зустрічного позову СВК «Україна» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі СВК «Україна» просить рішення апеляційного суду скасувати, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України суд касаційної інстанції в межах касаційної скарги перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні суду, чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність чи недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольняючи зустрічні позовні вимоги СВК «Україна», суд першої інстанції виходив із того, що у спірному договорі оренди земельної ділянки чітко не визначено у якості підстав для його обов'язкового розірвання зміну власника землі, а викладення п. 36 цього договору в новій редакції забезпечить врахування та захист інтересів кожної із сторін договору.

Скасовуючи рішення районного суду та задовольняючи позов, апеляційний суд виходив із положень ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі», згідно з яким перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

У п. 36 договору оренди земельної ділянки сторони передбачили, що перехід права власності на оренду земельної ділянки до другої особи є підставою для зміни умов або розірвання цього договору. При цьому, зазначений пункт договору будь-ким із його учасників не оспорювався й у встановленому законом порядку недійсним не визнавався.

Судами встановлено, що позивач після оформлення права власності на спірну земельну ділянку направив листа на адресу СВК «Україна» в якому з посиланням на п. 36 договору оренди земельної ділянки просив припинити її використання та повернути йому (а. с. 11).

Таким чином висновки апеляційного суду є законними, обґрунтованими та відповідають встановленим у справі обставинам. Доводи касаційної скарги висновків апеляційного суду не спростовують.

Оскільки з матеріалів справи та змісту касаційної скарги не вбачається неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу сільськогосподарського виробничого кооперативу Україна» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської області від 19 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С.Ф. Хопта

В.А.Черненко

С.П.Штелик