Іванівський районний суд Одеської області
Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/564/16-ц
Провадження № 2/499/359/16
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

"12" жовтня 2016 р. смт. Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі: головуючого судді Погорєлова І.В., при секретарі судового засідання Дібровій О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Іванівка Одеської області позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що 20 січня 2015 року вона, уклала шлюб із відповідачем ОСОБА_2, який вони зареєстрували у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, про що складений відповідний актовий запис №5, що підтверджується свідоцтвом про одруження.

Від шлюбу дітей не мають. Сімейні відносини між нею та відповідачем припинені з січня 2016 через конфлікти на ґрунті різних поглядів на життя, втрати взаєморозуміння один одного, що робить неможливим подальше спільне проживання однією сімєю.

Відповідач позов не визнав, просив суд надати їм з позивачкою строк на примирення, про що 26 липня 2016 року була винесена судом ухвала про надання строку на примирення позивачки з відповідачем.

Позивачка в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає, на примирення з відповідачем не згодна.

Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Заяв та клопотань до суду не надавав. Про причини неявки не повідомив.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 20 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб.

Від шлюбу спільних дітей не мають.

В позовній заяві позивачка пояснила, що з січня 2016 року вони з відповідачем проживають окремо, сімейні стосунки припинили, бажання зберегти сім'ю у позивачки відсутнє. Вважає,що примирення між подружжям неможливе через втрату ними взаєморозуміння, фактичного припинення спільних зобов'язань щодо піклування про побудову сімейних відносин на ґрунті різних поглядів на життя. За таких обставин подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сім'ї. Позивачка на розірванні шлюбу наполягає.

Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Виходячи з наведеного, враховуючи , що позивачка не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем та збереження даного шлюбу суперечить її інтересам, оцінивши шлюбні взаємовідносини сторін, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім'ї неможливо і позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню .

Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що причини, з яких позивачка наполягає на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї стали неможливими, оскільки сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, поновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають, так як проживають окремо, тому суд вважає, що формальне існування даного шлюбу суперечить моральним засадам суспільства, тому позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволенню.

Керуючись ст. 104-105, 110 ,180-183,191 СК України , ст.ст. ст.ст.10, 11, 57, 64, 88., 209, 212-215, 218 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який укладений 20 січня 2015 року і зареєстрований відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 5.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Одеської області через Іванівський районний суд Одеської області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним

СуддяОСОБА_3