Справа №443/594/16-ц Провадження №2/443/307/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі: головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Рибаковій І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Жидачеві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,-

встановив:

31.03.2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно у порядку спадкування за заповітом, в якому просив визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 0,5715 га у АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що належала його померлій матері ОСОБА_2 згідно із Державним актом на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14.11.2002 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа (Державного акта на право приватної власності на землю). Також просив визнати за ним право на грошовий вклад з процентами та компесаційними нарахуваннями у ТВБВ №100013/0174 в ПАТ "Державний Ощадний банк України" на рахунку НОМЕР_1, який відкритий на ім"я ОСОБА_2.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити із підстав, вказаних у позовній заяві.

Представник відповідача - сільський голова Пивовар О.М. у судове засідання не з"явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечив.

Відповідно до ст.11, ч.2 ст.31, ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, заслухавши представника позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2, що стверджується копією свідоцтва про її смерть (а.с.5).

Відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14.11.2002 року, який виданий Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, спадкодавцю ОСОБА_2 належала земельна ділянка площею 0,5715 га у с.Городище на вул.Січових Стрільців на території Жирівської сільської ради, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства(а.с.6).

Із ощадної книжки, відкритої у ТВБВ №100174/0174 у ПАТ "Державний Ощадний банк України" вбачається, що на ім"я ОСОБА_2 відкрито грошовий вклад НОМЕР_1 з процентами та компесаційними нарахуваннями (а.с.22).

Після смерті матері ОСОБА_2, яка залишила заповітне розпорядження(а.с.4), відповідно до якого земельну ділянку та грошовий вклад на випадок смерті заповіла своєму сину позивачу ОСОБА_1.

Позивач у встановолений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що стверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі(а.с.23).

Постановою завідувача Жидачівської державної нотаріальної контори Матусека В.В. від 19.02.2016 року(а.с.3) позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв"язку з тим, що відсутній оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що знаходиться на вул. С.Стрільців,74 у с.Городище Жидачівського рапйону Львівської області.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов"язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно статті 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов"язки, що належали спадкодавцям на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок їх смерті, отже після смерті матері позивача до складу спадщини увійшла земельна ділянка та грошовий вклад.

Спадкоємцями, згідно статті 1222 ЦК України, за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, таким є позивач, що є належною особою та спадкоємцем як за законом, так і за заповітом і його звернення до суду є правомірним.

Приписи ч.1 ст.1225 ЦК України встановлюють, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоєців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно із ч.ч.1,2 ст.1228 ЦК України, вкладник має право розпорядись правом на вклад у банку(фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку. Право на вклад входить складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Статтею 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Згідно із ст.ст.1269,1270 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має право у строк шість місяців подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Так, як позивач ОСОБА_1 після смерті матері у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, тобто вважається таким, що прийняв спадщину за заповітом після смерті матері.

Згідно із статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно статті 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, а тому суд приходить до висновку, що позивач набувши право на спадкове майно набув на нього правомірно право власності, так як це відповідає законодавству України і на час розгляду справи відсутні будь-які рішення суду, які б вказували на незаконність набуття позивачем права власності, в зв"язку з чим суд для захисту прав позивача, вважає за необхідне визнати її власником майна в порядку спадкування зазаповітом.

Із врахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.15, 57-60, 208-209, 212-215, 218 ЦПКУкраїни, ст.ст.1216-1218,1220-1223, 1125, 1228, 1233-1236, 1268-1270 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителем АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом, посвідченим секретарем виконавчого комітету Жирівської сільської ради Жидачівського району Львівської області 15 серпня 2014 року, зареєстрованим у реєстрі за №1, після смерті ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, посвідченим секретарем Млиниської сільської ради Жидачівського району Львівської області 24 січня 2013 року, зареєстрованим у реєстрі за №59, право власності на:

- земельну ділянку площею 0,5715 га у с.Городище на вул.Січових Стрільців на території Жирівської сільської ради Жидачівсько району Львівської області, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого селянського господарства, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія НОМЕР_2 від 14.11.2002 року, який виданий Жирівською сільською радою Жидачівського району Львівської області, спадкодавцю. Акт зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 177;

- грошовий вклад на рахунку НОМЕР_1, відкритий у ТВБВ №100174/0174 у ПАТ "Державний Ощадний банк України" з процентами та компесаційними нарахуваннями.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Львівської області через Жидачівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили протягом десяти днів з дня його проголошення, якщо не буде подана апеляційна скарга. У випадку подачі апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий суддя _______________________

21.04.2016