Номер провадження 2/331/639/2016
У Х В А Л А

04.03.2016 р. м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до філії Концерну «Міські теплові мережі» у Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання філії ліквідованою та визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до філії Концерну «МТМ» у Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання філії ліквідованою та визнання правочину недійсним.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя вважає, що позовна заява підлягає поверненню позивачеві, оскільки подана з порушенням правил підсудності виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позивачем і відповідачем, які є сторонами у цивільному процесі, можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Згідно з вимог ч. 2 ст. 109 ЦПК України позови до юридичних осіб предявляються в суд за їхнім місцезнаходженням.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивач зазначає відповідачем ОСОБА_2 юридичної особи та просить суд визнати філію ліквідованою та визнати довіреність, видану юридичною особою Концерном «МТМ» недійсною. Таким чином, позовні вимоги фактично ставляться до юридичної особи - Концерну «МТМ».

Відповідно до матеріалів справи, Концерн «МТМ» знаходиться за адресою: м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, б. 137, що відповідно до адміністративно-територіального поділу м. Запоріжжя є територію Орджонікідзевським (Вознесенівським) районом м. Запоріжжя.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України позовна заява повертається позивачеві, якщо справа не підсудна цьому суду.

За таких обставин, з наданих суду документів не можливо зробити висновок, що відповідач зареєстрований на території Жовтневого району м. Запоріжжя, а тому, позовна заява не може бути прийнята до провадження Жовтневого районного суду м. Запоріжжя у звязку з її непідсудністю цьому суду та підлягає поверненню позивачеві.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Із зазначеного слідує, що повернення позовної заяви у відповідності до п.4 ч. 3 ст.121 ЦПК України не є порушенням права на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не позбавляє права позивача на повторне звернення до суду із позовом.

Керуючись п.4 ч. 3 ст.121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до філії Концерну «Міські теплові мережі» у Жовтневому районі м. Запоріжжя про визнання філії ліквідованою та визнання правочину недійсним повернути позивачу, розяснивши позивачу його право на звернення до відповідного суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали апеляційної скарги.

Суддя : В. М. Світлицька