Провадження №6/760/33/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 лютого 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Усатової І.А.

при секретарі - Здорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві, подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2015 року старший державний виконавець ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві Махова Д.А. звернулася до суду із поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України до моменту повного виконання виконавчого листа Печерського районного суду м.Києва від 31 липня 2013 року по справі №2-53/11.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у ВПВР УДВС ГТУЮ у м. Києві знаходиться виконавче провадження № 43000998 про солідарне стягнення з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованості у сумі 5 255 857,89 грн., проте боржник рішення суду добровільно не виконує, до державного виконавця на виклики не з'являється.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року подання задоволено, тимчасово обмежено ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, без вилучення паспортного документу, до виконання ним зобов'язань по виконавчому провадженню №43000998 по виконанню виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва від 31 липня 2013 року по справі №2-53/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на користь ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії» заборгованості у сумі 5 255 857,89 грн.

Не погодившись з постановленою ухвалою, ОСОБА_2 подано апеляційну скаргу, у якій просив ухвалу скасувати та постановити нову про відмову у задоволенні подання.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26.10.2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

01.02.2016 року державний виконавець, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду подання, в судове засідання не зявилася, заяву про розгляд подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України без її участі до суду не надходило.

01.02.2016 року ОСОБА_2 до суду була подана заява про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали подання, суд приходить до наступного.

Право громадян України на пересування, в тому числі і залишення території України, закріплено у ст.33 Конституції України. У той же час Конституція України передбачає можливість обмеження наданих громадянинові прав у випадках, що незаборонені законом.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в»їзду в Україну громадян України» громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов»язань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобов»язань.

Відповідно до п.18 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов»язань, покладених на нього рішенням, звертатись до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов»язань за рішенням.

Відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. Суд негайно розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного виконавця.

Необхідною передумовою обрання такого заходу забезпечення виконання рішення суду, як обмеження боржника у праві виїзду за межі України, що передбачено ст.377-1 ЦПК України, є встановлення судом дійсних обставин ухилення боржника від виконання судового рішення.

З матеріалів подання державного виконавця судом встановлено наступне.

Виконавче провадження відкрито постановою державного виконавця №43000998 від 22.04.2014 року.

22.04.2014р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до повідомлення управління ДАІ ГУМВС в м. Києві від 30.04.2014р., транспортний засіб, зареєстрований за боржником поставлено на автоматизований облік до АІС «Арешт».

Постановою державного виконавця №43000998 від 07.10.2014 року, оголошено розшук автомобіля, що належить боржнику.

Державним виконавцем з метою розшуку майна боржника, направлено запити до Державної податкової служби, Пенсійного фонду України, державної інспекції сільського господарства м. Києві, Державіаслужби України, Держземагентства України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, на які отримано відповіді про відсутність зареєстрованого за боржником майна.

Судом встановлено, що виконавче провадження №43000998 відкрито з приводу примусового стягнення з боржника (ОСОБА_2.), як з фінансового поручителя, заборгованості юридичної особи ТОВ «ГУДВІЛ 7», яке і є стороною кредитного договору, що забезпечений іпотекою у вигляді нерухомого майна, належного на праві власності боржнику ОСОБА_2

До того ж, з матеріалів справи вбачається, що стягувач (ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії») фактично задовольнив усі вимоги за вказаними зобов'язаннями шляхом звернення стягнення на іпотечне майно за рахунок вчинення виконавчого напису нотаріуса (рішенням Господарського суду міста Києва від 04.08.2010 року по справі № 14/333 (а.с. 102-104)).

Таким чином, стягувач (ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії»), як самостійно, так й в межах відкритого виконавчого провадження має забезпечену можливість задовольнити свої вимоги за рахунок нерухомого майна боржника ОСОБА_2, яке передано йому в іпотеку.

Разом з цим, суд акцентує увагу на те, що відповідно до ст.377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом без виклику чи повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, проте за обов'язкової участі державного виконавця, на чому і наголошував Апеляційний суд м. Києва у своїй ухвалі від 26.10.2015 року, якою апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково, а ухвалу Солом'янського районного суду м. Києва від 05 серпня 2015 року скасовано, питання передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» державний виконавець зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України.

Частина 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» зобов'язує державного виконавця використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Проте, всупереч вказаним положенням закону, державний виконавець на виклик суду не з'явився, не скористався наданим йому законом правом та не надав суду докази, які б давали підстави вважати, що керівник ТОВ «ГУДВІЛ 7»ОСОБА_2у виконавчому провадженні має намір ухилятись або ухиляється від виконання судового рішення, в тому числі і шляхом залишення території України.

Таким чином, державний виконавець не вчиняв будь-яких дій спрямованих на підтримання та доведеності обґрунтованості поданого ним подання.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що подання державного виконавця про обмеження виїзду за кордон керівника ТОВ «ГУДВІЛ 7»ОСОБА_2не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 33, частиною п'ятою статті 124 Конституції, статтями 11, 31 Закону «Про виконавче провадження», статтями 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» статтею 377-1 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Махової Д.А. про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом п'яти днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: