Справа № 525/901/16-ц
Провадження № 2/525/321/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.12.2016 Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Пилипенко П.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Інспекція ДАБК в Полтавській області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, -

в с т а н о в и в:

З позову ОСОБА_1 вбачається, що у с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області знаходиться житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Чкалова №19. Даний житловий будинок складається з відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні ( літ. Б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), погреба вхідного (літ. Д), сараю (літ. Е), колодязя питного №1, огорожі №2, воріт огорожі №3, огорожі №4. Цей житловий будинок він побудував в період з 1998 року по 2005 рік. Даний житловий будинок, як зазначає позивач, знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка була надана йому рішенням 17 сесії 21 скликання ОСОБА_2 сільської Ради від 16 листопада 1993 року та належить йому на праві приватної власності згідно відповідного Державного акту на право приватної власності на землю.

ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовило позивачу технічні документи, а саме технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями з відміткою про проведення технічного обстеження та Звіт про проведення технічного обстеження, з яких вбачається, що встановлено можливість даного домоволодіння надійної та безпечної експлуатації. З 26.05.2015 року до 31.12.2015 року діяв Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, який запроваджував так звану будівельну амністію. Порядком був передбачений безплатний та швидкий спосіб легалізувати самочинне будівництво, якщо будівельні роботи проводилися в період з 5 серпня 1992 року по 12 березня 2011 року. Чинним порядком гарантувалось звільнення від штрафних санкцій власників земельних ділянок, які б звернулись до 31 грудня 2015 року до державної архітектурно-будівельної інспекції із пакетом документів.

29.12.2015 року позивач звернувся до Центру з надання адміністративних послуг для перевірки на повноту заповнення ним його декларації про готовність до експлуатації обєкта, але йому 31.12.2015 року було відмовлено в звязку з тим, що декларація була оформлена з порушенням вимог. На сьогодні, як вказує позивач, він не може отримати свідоцтво про право власності, а саме внести відомості до Єдиного реєстру нерухомості, оскільки йому було відмовлено у введенні в експлуатацію та отриманні декларації.

Відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, який був затверджений Постановою Кабміну від 13.04.2011 року №461 у редакції від 08.09.2015 року №750, який визначає механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів п. 10, у випадку визнання права власності на самочинно збудований обєкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого обєкта.

Позивач вказує, що згідно частини 5 ст.376 ЦК України, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Будівництвом вказаного домоволодіння, як вказує позивач, не порушено права інших осіб. Домоволодіння побудоване на виділеній для цієї цілі йому земельній ділянці, яка була надана позивачу рішенням 17 сесії 21 скликання ОСОБА_2 сільської Ради від 16 листопада 1993 року площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку. Згідно висновку технічної інвентаризації та експертиз, житловий будинок з господарськими будівлями відповідає вимогам надійності і безпечної експлуатації і його експлуатація є можливою.

Посилаючись на вищевикладені обставини, позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області вул. Чкалова №19 та складається з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні (літ. Б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), погреба вхідного (літ. Д), сараю (літ. Е), колодязя питного №1, огорожі №2, воріт огорожі №3, огорожі №4 (а.с.а.с.2-3).

В судове засідання 05.12.2016 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі письмових доказів по справі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.41).

Представник відповідача ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області в судове засідання не зявився, від цього відповідача надійшов лист про визнання позову та про розгляд справи у відсутність представника ОСОБА_2 сільської ради (а.с.40).

Третя особа Інспекція ДАБК в Полтавській області належним чином сповіщена про день і час розгляду справи, її представник в судове засідання не зявився, від Інспекції ДАБК у Полтавській області до суду надійшли письмові пояснення про розгляд справи у їх відсутність та з посиланням на ряд положень законодавчих актів, Інспекція ДАБК у Полтавській області просили прийняти рішення з урахуванням даних ними пояснень по справі (а.с.а.с.22-23).

Суд вирішив за можливе розглянути справу 05.12.2016 року у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.197 ЦПК України та Рішення Конституційного Суду України №16-рп/2011 від 08.12.2011 року (справа про фіксування судового процесу технічними засобами).

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності передбачених законом підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 сільської ради Великобагачанського району Полтавської області, третя особа Інспекція ДАБК в Полтавській області про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст.179 ЦПК України).

Як вбачається зі змісту позовної заяви ОСОБА_1, ним в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області було побудовано житловий будинок з господарськими будівлями по вулиці Чкалова № 19. Даний житловий будинок складається з відповідно до технічного паспорта з житлового будинку (літ. А-1), літньої кухні ( літ. Б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), погреба вхідного (літ. Д), сараю (літ. Е), колодязя питного №1, огорожі №2, воріт огорожі №3, огорожі №4. Цей житловий будинок він побудував в період з 1998 року по 2005 рік. Даний житловий будинок побудований та знаходиться на земельній ділянці площею 0,25 га, що призначена для обслуговування і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка була надана ОСОБА_1 саме для даних цілей рішенням 17 сесії 21 скликання ОСОБА_2 сільської Ради від 16 листопада 1993 року та належить ОСОБА_1 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, виданого ОСОБА_2 сільською радою Великобагачанського району 12.02.1997 року (а.с.а.с.4,8,10).

ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» виготовило позивачу технічні документи, а саме технічний паспорт на житловий будинок з господарськими будівлями з відміткою про проведення технічного обстеження та Звіт про проведення технічного обстеження, з яких вбачається, що встановлено відповідність даного домоволодіння умовам надійної та безпечної експлуатації (а.с.а.с.7,8-10,11).

Відповідно до ст.ст.4,9 Закону України «Про архітектурну діяльність» та Порядку виконання будівельних робіт, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №466, будівництво (будівельні роботи) це роботи з нового будівництва, реконструкції, технічного переоснащення діючих підприємств, реставрації, капітального ремонту.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту прийняття до експлуатації.

З 26.05.2015 року до 31.12.2015 року діяв Порядок прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, який запроваджував так звану будівельну амністію. Порядком був передбачений безплатний та швидкий спосіб легалізувати самочинне будівництво, якщо будівельні роботи проводилися в період з 5 серпня 1992-го по 12 березня 2011 року. Чинним порядком гарантувалось звільнення від штрафних санкцій власників земельних ділянок, які б звернулись до 31 грудня 2015 року до державної архітектурно-будівельної інспекції із пакетом документів.

29.12.2015 року ОСОБА_1 звернувся до Центру з надання адміністративних послуг для перевірки на повноту заповнення ним його декларації про готовність до експлуатації обєкта, але йому 31.12.2015 року було відмовлено в звязку з тим, що декларація була оформлена з порушенням вимог (а.с.5).

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_3 №28794052 від 17.03.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації права власності форма власності приватна, розмір частки 1/1 на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований у с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Чкалова №19 (а.с.6).

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про інформацію» документом є матеріальний носій, що містить інформацію, основними функціями якого є її збереження та передання у часі та просторі.

Згідно ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухоме майно, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст.328 ЦК України).

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; відповідно до ч.2 ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільного права є визнання відповідного права.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.376 ЦК України, право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. Згідно частини 5 цієї статті, на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Тобто, як слушно вказує у своїх поясненнях Інспекція ДАБК у Полтавській області, при визнанні права власності на обєкт самочинного будівництва, є обовязкова наявність всіх складових умов, передбачених у статті 376 ЦК України, зокрема, встановлення відсутності порушення прав інших осіб, наявність позитивного висновку експертного будівельно-технічного дослідження щодо відповідності обєкта будівництва вимогам будівельних норм та правил, наявності земельної ділянки.

Проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних вище викладених доказів по справі та того, що ОСОБА_1 не може отримати свідоцтво про право власності, а саме внести відомості до Єдиного реєстру нерухомості, оскільки йому було відмовлено у введенні в експлуатацію та отриманні декларації, позивач не може надати належні документи для державної реєстрації прав на житловий будинок з надвірними будівлями, тобто він не може реалізувати своє право власника на володіння, користування та розпорядження майном, тому між сторонами виникли і існують спірні правовідносини. Разом з цим, з урахуванням встановлених судом обставин про те, що ОСОБА_1 на належній йому на праві приватної власності згідно відповідного Державного акту на право приватної власності на землю земельній ділянці побудував вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями, земельна ділянка площею 0,2500 га призначена саме для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, будівництвом житлового будинку з господарськими будівлями не порушено прав та інтересів інших осіб, а також того, що згідно ОСОБА_3 зі Звіту про проведення технічного обстеження вищевказаного домоволодіння вбачається, що встановлена можливість надійної та безпечної експлуатації житлового будинку з господарськими будівлями по вулиці Чкалова, 19 в с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області (тобто дотримані умови, передбачені ч.5 ст.376 ЦК України), отже, в своїй сукупності ці дані, а також враховуючи визнання заявленого позову відповідачем у справі ОСОБА_2 сільською радою Великобагачанського району Полтавської області (ч.4 ст.174 ЦПК України), свідчать про можливість задоволення заявлених позовних вимог ОСОБА_1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.15,16,186,331,328,376,392 ЦК України, ст.ст.4,9 Закону України «Про архітектурну діяльність», ст.ст.3,10,11,60,174,179,197,212-215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою: с. Красногорівка Великобагачанського району Полтавської області, вулиця Чкалова №19 та складається з житлового будинку (літ . А-1) , літньої кухні ( літ. Б), гаража (літ. В), сараю (літ. Г), погреба вхідного (літ. Д), сараю (літ. Е), колодязя питного №1, огорожі №2, воріт огорожі № 3, огорожі №4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя