У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2015 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду,-

в с т а н о в и л а :

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду, оскільки відповідачем в порушення п. 1 рішення виконкому ЛМР № 643 від 31 серпня 2007 року «Про впорядкування зміни та встановлення віконних і дверних заповнень фасадів на території історичного ареалу м. Львова» було самовільно проведено заміну дерев'яних віконних заповнень на металопластикові.

Зазначила, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1, який є памяткою культурної спадщини (охоронний № 962/1) відповідно до рішення Львівського облвиконкому № 393 від 22 листопада 1988 року.

Ураховуючи викладене, просила суд зобов'язати ОСОБА_2 за власні кошти привести сім самовільно замінених віконних заповнень до автентичного вигляду та стягнути суму сплаченого судового збору.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року, позовні вимоги задоволено. Зобов'язано ОСОБА_2. за власні кошти привести самовільно замінені металопластикові віконні заповнення у квартирі АДРЕСА_1 до автентичного вигляду. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення судами попередніхінстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, закрити провадження в даній справі.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно частини 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Суди вірно визначилися з характером спірних правовідносин, які виникли між сторонами, надали належну правову оцінку обставинам по справі, правильно застосували норму права і обґрунтовано дійшли висновку про задоволення позову.

При ухваленні рішення суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, врахувавши положення визначені ст. ст. 22, 24, 47 Закону України «Про охорону культурної спадщини» виходили з того, що відповідачем не отримано відповідний дозвіл у компетентних органів та заміна віконних заповнень відбулася без збереження матеріалу - дерева, що призвело до порушення автентичного вигляду будинку як пам'ятки культурної спадщини.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновки суду першої та апеляційної інстанції.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

У касаційній скарзі скаржник просив зупинити виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року.

Клопотання підлягає залишенню без розгляду, оскільки ОСОБА_2 відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року, ухвалу апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року у справі за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2, треті особи: Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, про приведення віконних заповнень до автентичного вигляду, відмовити.

Клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Галицького районного суду м. Львова від 15 липня 2015 року та ухвали апеляційного суду Львівської області від 17 листопада 2015 року залишити без розгляду.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович