Справа № 439/45/14 Головуючий у 1 інстанції: Бородійчук О.І.
Провадження № 22-ц/783/3113/16 Доповідач в 2-й інстанції: Береза В. І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі: головуючого судді - Берези В.І., суддів: Бойко С.М., Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря судового засідання -Брикайло М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення державного виконавця ВДВС Бродівського РУЮ Дитюк О.Р., -

в с т а н о в и л а:

оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення державного виконавця при винесенні постанови від 09.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50035841.

Ухвалу оскаржила боржник ОСОБА_2, просить таку скасувати та визнати, неправомірною та скасувати Постанову Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Дитюк Ольги Романівни від 09.02.2016р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50035841; зобов'язати Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Дитюк Ольгу Романівну повідомити про скасування постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50035841 органи та установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника.

Обгрунтовує апеляційну скаргу тим, що державний виконавець наклав арешт на майно всупереч Закону України «Про виконавче провадження», чим порушено права скаржника на дотримання збоку посадових осіб органів державної влади вимог Закону при здійсненні виконавчих дій. Зокрема виконавцем порушено приписи ст.25 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до норм якої накладати арешт на майно боржника за заявою стягувача про відкриття виконавчого провадження можна виключно одночасно з відкриттям виконавчого провадження, та приписи ст. 57 Закону, згідно з якою згодом (після відкриття виконавчого провадження) накласти арешт на майно можливо лише наступного дня після закінчення наданого державним виконавцем строку для добровільного виконання.

В судове засідання апеляційної інстанції особи, які беруть участь у справі не з'явилися, хоч були повідомлені про розгляд справи, тому справу розглянуто у їхній відсутності відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, межі і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 03.02.2016 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Бродівського районного управління юстиції Дитюк Ольгою Романівною на виконання виконавчого листа від 22.09.2015 року року № 439/45/14-ц/2 було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження №50035841 про звернення стягнення за договором іпотеки від 27.06.2007 року, укладеним між Акціонерним комерційним банком «ТАС-Комерцбанк» та фізичною особою, громадянкою України - ОСОБА_2 (іпотекодержателем, іпотечного майна якого є ТзОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору про передачу прав за іпотечним договором №2187 від 28.11.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Мирончик О.В.) на іпотечне майно - житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2, а саме - житловий будинок (загальною площею 266,3 кв.м) на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Бродівською районного нотаріального округу Матіяш Г.П. 27.02.2004 року за Р№ 450, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого 25.05.2004 року Золочівським МБТІ за №3670224 на земельну ділянку (загальною площею 0,1000, цільове призначення якої будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд) на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Бродівською міською радою 31.07.2006 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 572 для забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору №1901/0607 88-171 від 27.06.2007 року, укладеному між Акціонерним комерційним банком «ТАС Комерцбанк» та третьою особою ОСОБА_6, в сумі 987289,45 грн. (з них заборгованість за кредитом 359 653,03 грн., заборгованість по відсотках 268 409,18 грн. та пеня 359227,24 грн.) шляхом проведення прилюдних торгів згідно з Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

В межах виконавчого провадження № 50035841 року державним виконавцем 09.02.2016 року винесено Постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції зазначив про те, що винесена державним виконавцем постанова про накладення арешту на майно боржника відповідає вимогам закону, винесена в межах наданих державному виконавцеві повноважень по виконанню рішення суду.

З висновком суду першої інстанції погоджується і колегія суддів.

Так, ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Статтею 57 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця накладати арешт на майно боржника для забезпечення реального виконання рішення.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність

боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального

підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого

провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Згідно з абз. 2 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проаналізувавши вищезазначені норми Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів вважає, що накладення арешту на майно боржника одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження є правом державного виконавця, та у випадку, коли така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження, остання може бути винесена не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення.

Згідно з копією постанови про відкриття виконавчого провадження від 03.02.2016 року ВП №50035841, постановлено боржнику добровільно виконати рішення суду в термін до 10.02.2016 року (а.с.40).

Як вбачається з копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (а.с.41-42), така винесена 09.02.2016 року на підставі заяви стягувача, тобто в останній день терміну для самостійного виконання рішення, що узгоджується з абз. 2 ч.2 ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

До того ж, як встановлено, у боржника відсутнє інше нерухоме майно, окрім майна, яке перебуває в іпотеці, а саме: житловий будинок та земельна ділянка за адресою по АДРЕСА_1

Відтак, арешт усього майна боржника накладено державним виконавцем з дотриманням порядку, передбаченого Законом України «Про виконавче провадження», та не порушує його прав та законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду, апеляційний суд відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу слід відхилити, а рішення залишити без змін.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, п.1 ч.1 ст.312, ст.ст. 313,319 ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Бродівського районного суду Львівської області від 24 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на рішення державного виконавця при винесенні постанови від 09.02.2016 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №50035841, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскарженою до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Береза В.І.

Судді: Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.