Справа№592/207/15-ц
Провадження №2/592/260/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Кондратенка М.В., за участю секретаря судового засідання Кучерявої Т.А. розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 і поданого в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа : Сумська міська рада, про поділ майна, що є у спільній частковій власності-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 заявлені вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_2 придбав разом з відповідачем ОСОБА_3 згідно договорів купівлі-продажу №800583 від 05 листопада 2002 року та № ВА0515415 від 30 вересня 2003 року нерухоме майно в рівних частках кожному -нежитлові приміщення і які знаходяться за адресою : м. Суми, вул. Курська, 22, а саме: цех «В-1» площею 102,4 кв. м., та цех «Г-1» площею 149 кв. м.

У ОСОБА_2 з відповідачем склалися неприязні стосунки і щоб не виникало ніяких сварок стосовно сумісної власності він запропонував ОСОБА_3 поділити майно , але отримав від останнього відмову .

Відповідно до статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній часткової власності. Зі змісту частини 3 згаданої статті Закону випливає, що для такого виділу у натурі зацікавлена сторона повинна укласти з іншими співвласниками договір про виділ частки з нерухомого спільного майна, який укладається у письмової формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідач як співвласник нерухомого майна відмовляється від укладання такого договору , що було підставою для звернення до суду з даним позовом.

Для встановлення можливих варіантів розподілу у натурі зазначеного вище нерухомого майна , за зверненням ОСОБА_2 експертом ОСОБА_4 проведено відповідні будівельно-технічні дослідження , виготовлений висновок за № 755 від 01.12.2014 року та згідно якого можливо виконати розподіл нежитлових приміщень, розміщених у м. Суми, вул. Курська, 22 по 1/2 частині кожному із співвласників.

Отже виходячи з висновку зазначеного дослідження , просить ухвалити рішення, яким :

1/.Виділити у натурі:

- ОСОБА_2 наступні приміщення цеху «В-1» (вказано рожевим кольором в додатку № 1 висновку): приміщення «34» площею 31,9 кв. м; частину приміщення «33» площею 19,3 кв. м., які знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Курська , 22 та вважати виділену у натурі частку окремим обєктом нерухомості;

- Виділити у натурі ОСОБА_3 в даному цеху наступні приміщення цеху «В-1» (вказано синім кольором в додатку № 1 висновку): частину приміщення «33» площею 51,2 кв. м, яке знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська , 22 та вважати виділену у натурі частку окремим обєктом нерухомості.

2/. Виділити у натурі :

- ОСОБА_2 наступні приміщення цеху «Г-1» (вказано синім кольором в додатку № 3 висновку) : ? частину цеху «4» площею 76, 8 кв. м, який знаходиться за адресою: м. Суми, вул. Курська , 22 та вважати виділену у натурі частку окремим обєктом нерухомості.

- ОСОБА_3 наступні приміщення цеху «Г-1» (вказано рожевим кольором в додатку № 3 висновку): ? частину цеху «4» площею 78,8 кв. м., який знаходяться за адресою: м. Суми, вул. Курська, 22 та вважати виділену у натурі частку окремим обєктом нерухомості.

3/.Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2:

- кошти у сумі 1200 грн. як витрат на проведення будівельно-технічного дослідження ;

- кошти у сумі 266 грн. 04 коп . по сплаті сплату судового збору / а.с.3-4/.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявлені в його інтересах вимоги підтримав з зазначених вище підстав.

Представник відповідача - ОСОБА_5 заявлені вимоги про реальний розподіл спільного майна не визнав з тих підстав, що позивач у спірному приміщенні літ. « Г-1» по вул.Курська, 22 м. Суми / квасильний цех / без погодження з іншим співвласником ОСОБА_6 здійснив самочинну реконструкцію: влаштував три приміщення , а на даху мансарду, чим збільшив загальну площу об»єкта з 152 кв. м. до 195, 5 кв. м., що зазначено у технічному паспорті на нерухомість. А тому зазначене приміщення не підлягає розподілу, бо до його складу входять самочинно реконструйовані об»єкти нерухомості.

Суд, вислухавши доводи учасників судового засідання, перевіривши і оцінивши надані суду докази вважає, що позов ОСОБА_2 не може бути задоволений , враховуючи наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 356 ЦК України, власність двох або більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб»єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади.

Згідно ч.3 ст. 358 ЦПК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього , він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Частина 1 ст. 364 ЦК України зазначає, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 разом з відповідачем ОСОБА_3 згідно договорів купівлі-продажу від 05 листопада 2002 року за реєстраційними № 5878 і від 30.09.2003 р. за реєстраційним № 2100 , посвідчених приватним нотаріусом ОСОБА_7 , є власниками у рівних частках нерухомого майна - нежитлових приміщень , що знаходяться за адресою: вул. Курська, 22 м. Суми , а саме: цеху «В-1» площею 102,4 кв. м., та цеху «Г» площею 152 кв. м. / а.с. 26,27/.

У зв»язку з недосягненням згоди між співвласниками щодо виділу частки з нерухомого майна, з укладанням відповідного договору та нотаріального його посвідчення, для встановлення можливих варіантів розподілу у натурі зазначеного вище м айна за зверненням ОСОБА_2 експертом ОСОБА_4 проведено відповідні будівельно-технічні дослідження , виготовлений висновок за № 755 від 01.12.2014 року та згідно якого можливо виконати розподіл нежитлових приміщень, розміщених у м. Суми, вул. Курська, 22 по 1/2 частині кожному із співвласників. Запропоновано декілька варіантів реального розподілу майна на окремі об»єкти нерухомості, з врахуванням здійсненої ОСОБА_2 реконструкції /а.с.6-25/.

Як вбачається з технічного паспорту на нерухоме майно, співвласник - ОСОБА_2 без належного дозволу органу місцевого самоврядування на проведення робіт, розробленої і затвердженої в установленому порядку документації здійснив у спірному приміщенні літ. « Г» по вул.Курська, 22 м. Суми / квасильний цех / без погодження з іншим співвласником ОСОБА_6 самочинну реконструкцію: влаштував три приміщення літ. 5, 6, 7, а на даху- мансарду / приміщення літ. 8, 9, 10 /, чим збільшив загальну площу об»єкта з 152 кв. м. до 195, 5 кв. м., що не заперечувалось і самим ОСОБА_2 / а.с. 54-62/ .

Таким чином зазначені вище здійснені ОСОБА_2 будівельні роботи по реконструкції нерухомого майна необхідно віднести до самочинного будівництва відповідно до приписів ч.1 ст. 376 ЦК України та на яке право власності не виникає.

Поняття реконструкції об»єкта нерухомого майна міститься в п.3 Державних будівельних норм В.3.2-2-2009 « Житлові будинки. Реконструкція та капітальний ремонт « / затв. наказом Міністерства регіонального розвитку і будівництва України від 22.07.2009 р. № 295 /, згідно до якого реконструкція це така перебудова будинку, внаслідок якої є зміна кількості приміщень, їх площі, геометричних розмірів та функціонального призначення, заміна окремих конструкцій.

Тому норма ч.1 ст. 376 ЦК України щодо самочинного будівництва підлягає застосуванню і до випадків самочинної реконструкції об»єкта нерухомості / зміна конфігурації, площі та кількості приміщень, втручання в несучі конструкції, улаштування дверних прорізів у капітальних стінах, тощо /. Враховуючи зазначене, а також за змістом вказаного цивільного Закону, правила на самочинне будівництво і його наслідки поширюються на всі випадки будівництва, реконструкції всіх типів будівель, споруд та іншого нерухомого майна.

Отже , системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що не підлягають поділу / виділу/ об»єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані, реконструйовані, переплановані об»єкти нерухомого майна.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 04.12.2013 р. по справі № 6-130 цс-13, висновки якої мають приюдиційне значення при розгляді спорів щодо поділу нерухомого майна.

Відповідно до вимог ч.1 і ч.2 ст. 360-7 ЦПК України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п.1 та п. 2 ч. 1 ст. 355 цього Кодексу, є обов»язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватись іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для задоволення позову і поданого в інтересах ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 356, 358, 364 ЦК України, с ст.ст.10, 11, 60, 208, 212-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У позові ОСОБА_1 і поданого в інтересах ОСОБА_2 про реальний розподіл нерухомого майна та його виділ як окремі об»єкти нерухомості , яким / майном / є не житлові приміщення - частина квасильного цеху літ.« Г-1 « площею 152 кв. м., 7/100 частин цеху літ. « В-1 « площею 102,4 кв. м. і розташованих у м. Суми , вул. Курська, 22 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом 10 днів з дня його проголошення.

Так як особи , які приймали участь у справі, не були присутні при проголошенні вступної і резолютивної частини рішення, вони мають право на оскарження протягом 10 днів з дня отримання його копії з повним обґрунтованим текстом.

Суддя М.В. Кондратенко