АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/2013/16 Справа № 203/642/14-ц Головуючий у 1 й інстанції - Маймур Ф. Ф. Доповідач - Осіян О.М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Апеляційний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді - Осіяна О.М.,

суддів - Глущенко Н.Г., Пищиди М.М.,

за участю секретаря - Назаренко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3

на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2014 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

ПАТ "УкрСиббанк" звернулося до суду із позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивач посилався на те, що 17 грудня 2007 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримала кредит (грошові кошти) в сумі 130 000 доларів США в порядку і на умовах визначених у кредитному договорі, із терміном повернення не пізніше 17 грудня 2007 року. Позивач належним чином виконав свої обов'язки по кредитному договору, але відповідач із березня 2011 року взяті на себе зобов'язання не виконує, своєчасно не повертає суми отриманого кредиту та не сплачує нараховані за користування кредитними коштами відсотки у встановлений кредитним договором термін.

З метою забезпечення виконання в повному обсязі зобов'язань ОСОБА_2 по договору про надання споживчого кредиту № 0, 17 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір поруки № 0/П, за умовами якого, відповідачі несуть солідарну відповідальність перед позивачем у повному обсязі взятих на себе зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним договором, включаючи повернення кредиту, сплату нарахованих процентів за користування кредитом, комісій, пені, штрафних санкцій та збитків. Зобов'язання за договором про надання споживчого кредиту відповідачами належним чином не виконуються, проценти та інші нарахування не сплачується, у зв'язку з чим, у відповідачів виникла заборгованість, яка станом на 22.11.2013 року складає 1 309 187,45 грн. Тому позивач просив стягнути із відповідачів заборгованість по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року у розмірі 1 309 187,45 грн., а також стягнути судові витрати. (а.с. 2-5)

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно із ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» у рахунок повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 грудня 2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 998 274 грн. 15 коп., заборгованості по відсоткам - 269 926 грн. 89 коп. та пені 40 986 грн. 41 коп., яка разом складає - 1 309 187 грн. 45 коп.

Стягнуто в рівних частках із відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» у рахунок повернення судових витрат - 3 654 грн., із кожного по 1 827 грн.

В апеляційній скарзі відповідачі просять рішення суду скасувати, як необґрунтоване і ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, та ухвалити нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду частково скасувати.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав, що 17 грудня 2007 року між позивачем та ОСОБА_2, було укладено договір про надання споживчого кредиту № 0, за умовами якого позивач надав відповідачу кредитні кошти (кредит) в іноземній валюті, в сумі 130 000 доларів США, що за курсом НБУ дорівнює еквіваленту 656 500 грн., а відповідач зобов'язалась прийняти, належним чином використовувати і повернути позивачу кредитні кошти (кредит) та сплатити плату за кредит у порядку та на умовах, зазначених у даному договорі, що підтверджується копією кредитного договору від 17.12.2007 року та копіями графіків погашення кредиту, наявними в матеріалах справи. (а.с. 6-19)

27.11.2008 року між позивачем та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 2 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, за умовами якої сторони погодили та виклали в наступній редакції деякі пункти кредитного договору, визначивши строк оплати та нарахування процентів, що підтверджується копією додаткової угоди № 2 від 27.11.2008 року та копією графіку погашення кредиту, наявними в матеріалах справи. (а.с. 20-23)

28.08.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 3 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, за умовами якої сторони домовились та змінили графік погашення кредиту за договором, що підтверджується копією додаткової угоди № 3 від 28.08.2009 року та копією графіку погашення кредиту, наявними в матеріалах справи (а.с. 24-31).

15.09.2009 року між позивачем та ОСОБА_2 була укладена додаткова угода № 4 до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, за умовами якої сторони погодили та виклали в наступній редакції деякі пункти кредитного договору, встановивши новий розмір процентної ставки за договором та розмір оплати комісії. Крім того, відповідно до додаткової угоди № 5 від 29.03.2010 року до договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року сторони погодили та змінили графік погашення кредиту за договором, що підтверджується копією додаткової угоди № 4 від 15.09.2009 року, копією додаткової угоди № 5 від 29.03.2010 року та копіями графіків погашення кредиту, наявними в матеріалах справи. (а.с. 32-36).

Судом встановлено, що 17.12.2007 року між ПАТ «УкрСиббанк», як кредитором, ОСОБА_3 як поручителем, та ОСОБА_2 як позичальником, було укладено договір поруки № 11270/0252000/П, за умовами якого, поручитель взяв на себе зобов'язання відповідати перед кредитором по зобов'язанням позичальника по договору про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, а саме повернути кредитні кошти, сплатити проценти за користування кредитними коштами, комісію, пеню, штрафні санкції та збитки, розмір, термін та умови повернення та сплати яких встановлені кредитним договором. Крім того, сторони погодили, що у разі невиконання зобов'язань за кредитним договором поручитель та позичальник відповідають перед банком як солідарні боржники, що підтверджується копією договору поруки № 11270/0252000/П від 17.12.2007 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 37)

22.11.2013 року позивачем на адресу відповідачів були направлені досудові вимоги про погашення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, оскільки станом на 22.11.2013 року за кредитним договором обліковувалась прострочена заборгованість, яка складала 50 528,77 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 403 876 грн. 45 коп., внаслідок чого позивач звернувся до відповідачів з вимогою погасити заборгованість, оскільки ОСОБА_3 є поручителем відповідно до договору поруки від 17.12.2007 року та взяв на себе зобов'язання відповідати за виконання умов зазначених в кредитному договорі № 0 від 17.12.2007 року, що підтверджується копіями досудових вимог від 22.11.2013 року, копіями конвертів з рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень та копією списку поштових відправлень від 27.11.2013 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 38-42)

Судом встановлено, що у відповідачів виникла заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17.12.2007 року, яка станом на 22.11.2013 року складається з заборгованості за кредитом - 998 274,15 грн., заборгованості по відсоткам - 269 926,89 грн. та пені 40 986,41 грн., а разом становить - 1 309 187,45 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості, наявним в матеріалах справи. (а.с. 43-47)

Суд врахував п. 1.1., 1.2.2., 1.4 кредитного договору, та до правовідносин сторін застосував положення ч. 1 ст. 526, ч.1 ст. 525, 527, ст. 546, 547, 554, ч. 1 ст. 553, ст. 610, 625, 1054, 1055 ЦК України.

Врахувавши, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання основним боржником та поручителем своїх зобов'язань за укладеними договорами щодо сплати кредиту, процентів за користування кредитом та інших нарахувань, а також приймаючи до уваги факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та відповідачами договорів, права вимагати повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому суд вважав за можливе стягнути солідарно із відповідачів на користь ПАТ «УкрСиббанк» у рахунок повернення заборгованості за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 17 грудня 2007 року, яка складається з заборгованості за кредитом - 998 274 грн. 15 коп., заборгованості по відсоткам - 269 926 грн. 89 коп. та пені 40 986 грн. 41 коп., яка разом складає - 1 309 187 грн. 45 коп.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважав за необхідне судові витрати понесені позивачем покласти на відповідачів.

Не можуть бути підставою для скасування рішення суду доводи апеляційної скарги про те, що відсутні первинні бухгалтерські документи, які б підтверджували наявність заборгованості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідачі заперечують проти суми боргу та всіх її складових частин, але так і не надали до суду належних і достовірних доказів (в тому числі розрахунків), які б спростовували наявність боргу перед позивачем, а також заявлені позивачем суми боргу.

Визначена позивачем загальна сума стягнення, а також її складові частини зроблені із врахуванням раніше стягнутих грошових сум за рішенням суду, яке відповідачем не виконано, а також позивачем правильно визначені період та межі нарахування.

Надані позивачем докази (а.с.43-47, 151 - 152, 163 - 178, 195 - 208, 240 - 257) відповідачі не спростували належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.60,64,66 ЦПК України. Тому, наявні у справі документи та докази є належними та достатніми для задоволення позовних вимог.

Але із висновками суду щодо солідарного стягнення заборгованості погодитись не можна, оскільки вони зроблені без урахування обставин у справі, та із порушенням норм матеріального права.

Частиною 1 ст.559 ЦК України передбачено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшуєтьсяобсяг його відповідальності.

Тобто, договір поруки припиняється при наявності двох умов, а саме: внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін.

Договір поруки був укладений 17 грудня 2007 року (а.с.37).

Разом із тим, матеріалами справи підтверджено, що укладений між сторонами кредитний договір змінювався декілька разів додатковими угодами починаючи із 27 листопада 2008 року. А остання додаткова угода між банком та позичальником була укладена 29 березня 2010 року, внаслідок чого змінилися умови договору та суми платежів. Але із поручителем зміни до кредитного договору після 17 грудня 2007 року жодного разу погоджені не були, що свідчить про припинення договору поруки, відповідно до вимог ч.1 ст.559 ЦК України.

Отже відсутні підстави для стягнення суми боргу солідарно, а тому рішення суду в частині стягнення боргу із ОСОБА_3 необхідно скасувати, відповідно до вимог ст.309 ЦПК України, та відмовити у задоволенні позову в цій частині, стягнувши суму боргу лише із позичальника. Також судові витрати необхідно стягнути лише із позичальника, відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 307, 308, 309, 316 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2014 року скасувати в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства "УкрСиббанк" до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовити у задоволенні позову в цій частині.

Заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2014 року в частині розподілу судових витрат змінити та стягнути із ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства " УкрСиббанк" судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3654 гривні.

В іншій частині заочне рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з цього часу.

Судді: