21.11.2016 Єдиний унікальний номер 2-501/11
Справа №6/205/219/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Шавули В.С.

за участю секретаря Мікунової К.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі №2-501/11 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ?

В С Т А Н О В И В :

Заявник 27 жовтня 2016 року звернувся до Ленінського районного суду із даною заявою (а.с.166-167).

В судове засідання сторони по справі не зявились. Про день, час і місце судового розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Представник заявника діючий за довіреністю ОСОБА_4, до суду надав письмову заяву, в якій просив справу розглядати без своєї присутності. Вимоги заяви підтримав та просив задовольнити (а.с.174).

Оскільки згідно ч.2 ст. 370, 371 ЦПК України, неявка сторін не є перешкодою для вирішення питання про видачу дублікату та про поновлення пропущеного строку, суд вважає за можливе розглянути заяву за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.370 ЦПК України, замість втраченого оригіналу виконавчого листа або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або поданням державного виконавця видати його дублікат.

Судом встановлено, що Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 27 липня 2011 року ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, відповідно до якого стягнуто солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором № СМ-SME301/027/2008 від 25 січня 2008 року у сумі 7 942 649,98 грн.; стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна», в рівних частках, судовий збір у розмірі 1 700,00 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 грн. (а.с.93-96).

Рішення суду від 17.05.2011 року набрало законної сили, у звязку із чим, представнику позивача, діючого за довіреністю,20 червня 2013 року було видано виконавчі листі, про що свідчить письмова заява про видачу виконавчих листів та розписка представника позивача в матеріалах справи (а.с. 146,147).

В липні 2013 року ТОВ «ОТП Факторинг України» зверталось до суду із заявою про поновлення пропущеного строку для предявлення виконавчих листів до виконання (а.с. 150).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2013 року поновлено пропущений строк для предявлення виконавчих документів до виконання, а саме: виконавчих листів виданих 20 червня 2013 року по цивільній справі №2-501/11р. за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 160).

В червні 2016 року ТОВ «ОТП Факторинг Україна» зверталось до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, шляхом направлення засобами поштового зв'язку, із заявами про відкриття виконавчого провадження, надіславши оригінали виконавчих листів виданих 20.06.2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська (а.с. 171,172).

Із повідомлень Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що виконавчі листи видані Ленінським районним судом м. Дніпропетровська 20.06.2013 року на виконання до Відділу жодного разу не надходили (а.с. 169,170).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що виконавчі документи були втрачений під час пересилки поштою.

За таких підстав суд, вважає за необхідне, задовольнити заяву ТОВ «ОТП Факторинг України» про видачу дублікатів виконавчих листів про солідарне стягнення із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованості за кредитним договором, оскільки його оригінали дійсно втрачені, рішення суду не виконано і не втратило своєї законної сили.

Щодо вимог заяви про поновлення строку для предявлення до виконання виконавчого листа, суд виходить з наступного.

Згідно ст.. 371 ЦПК України, стягувачам, які пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Так, згідно п.2 ч.1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі листі та інші судові документи можуть бути предявлені до виконання протягом одного року.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 ЦПК України, стягувача, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Суд зауважує, що ухвалою суду від 14.08.2013 року поновлювався строк для предявлення виконавчих документів до виконання, але заявник звернувся до органів виконавчої служби із заявами про відкриття виконавчого провадження лише в червні 2016 року, не надавши жодних обґрунтувань та пояснень у підтвердження даної обставини, тому суд ставиться критично до посилань зазначених у заяві про поважність пропуску встановленого строку.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд дійшов висновку, що заявником не надано жодних доказів у підтвердження поважності пропуску ним строку для предявлення виконавчих документів до виконання, у зв'язку із чим, суд приходить до висновку, що заявник протягом тривалого часу взагалі не вживав заходів щодо примусового виконання рішення суду без поважних причин.

Отже, суд вважає, що у ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» була можливість у встановлений законом строк звернутися до органів виконавчої служби для предявлення виконавчих документів до виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 370, 371 ЦПК України, суд, ?

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» про видачу дублікатів виконавчих листів, поновлення строку для предявлення виконавчих документів до виконання по цивільній справі №2-501/11 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити частково.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» дублікати виконавчих листів виданих 20 червня 2013 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська по цивільній справі №2-501/11 за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя В.С. Шавула