Справа № 199/1317/16-ц
31 травня 2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Руденко В.В.,
при секретарі Куземі О.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпропетровську цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації, -
Позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача, зазначивши, що він є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 09 липня 2001 року. У вказаній квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2, який не проживає у домоволодінні з 2001 року як колишній власник, комунальні платежі не сплачує. У зв'язку з чим, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.
Відповідач до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце слухання справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив, тому суд вважає можливим зі згоди позивача провести заочний розгляд справ та постановити заочне рішення.
Представник третьої особи, ОСОБА_3, ОСОБА_4, до судового засідання не з'явилися, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.
Суд, дослідивши докази в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить квартира АДРЕСА_1, про що свідчить договір купівлі-продажу 09 липня 2001 року. У даному домоволодінні зареєстровані: позивач, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також відповідач по справі, який є попереднім власником квартири та не проживає за вказаною адресою з 2001 року.
Згідно ст.. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача щодо визнання особи такою, що втратили право користування житловим приміщенням є законними та обґрунтованими, тому повинні бути задоволенні.
Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідачаОСОБА_2 на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн.
Керуючись ст.ст. 11, 60, 209, 212, 214-215,224 ЦПК України, ст. 391 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та знаття з реєстрації,- задовольнити.
Визнати ОСОБА_2, 1960 року народження, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 551,20 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Заява про перегляд цього рішення може бути подана відповідачем в Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Суддя