22.01.2016 Справа № 756/49/15-ц
номер справи 756/49/15-ц
номер провадження 2/756/130/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва

у складі: головуючого - судді Яценко Н.О.

при секретарі Супрун А. Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4, треті особи: Оболонський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві, Відділ опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації про виселення, вселення та усунення перешкод в користуванні квартирою, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 08.01.2015 року звернувся до суду з вищевказаним позовом.

В обґрунтування вказує, що 13.05.2013 року він придбав на прилюдних торгах квартиру АДРЕСА_1 , що у м.Києві, що підтверджується протоколом № 1013097/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5.

Зазначена квартира раніше належала ОСОБА_2 , потім на неї було звернено стягнення у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку і вона була реалізована з прилюдних торгів.

Після внесення коштів за придбане нерухоме майно на рахунок Державної виконавчої служби йому було видано Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги, затверджений начальником відділу Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м.Києві 17 травня 2013 року, на підставі якого 20.05.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. було видано Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, яке зареєстровано в реєстрі за № 889, тобто набув права власності на неї.

Після отримання правовстановлюючих документів звернувся до ЖЕК № 510 КП «Житлосервіс» «Оболонь» для укладення договору про надання житлово-комунальних послуг та дізнався, що з 23.03.2013 р. в квартирі, що належить йому на праві власності зареєстровано місце проживання відповідачів, які, відповідно до довідки від 22 травня 2013 року № 591, виданої ЖЕК 510 є донькою та онукою колишньої власниці квартири.

Перебування відповідачів на реєстраційному обліку в квартирі , та їх проживання в ній, порушує його права, як власника.

Зазначає, що в липні 2013 року він вселився в належну йому квартиру (в якій до цього часу проживав ОСОБА_6 - колишній чоловік ОСОБА_3.) та проживав в ній протягом місяця.

Однак, повернувшися з відпустки 11 серпня 2013 року, дізнався, що за час його відсутності відповідачі, зламали замки у вхідних дверях, самоправно, не маючи на те, жодної правової підстави проникли до належної йому квартири та зайняли її.

Незаконне заволодіння відповідачами квартирою порушує його право власності на неї та завдає матеріальних збитків, оскільки весь час він разом зі своєю сім'єю змушений винаймати житло, через те, що не може проживати у власній квартирі через незаконне заволодіння нею відповідачам.

Зазначає, що відповідачі здійснюють йому перешкоди в користуванні належною йому квартирою. Незаконно заволодівши квартирою, та незаконно перебуваючи в ній відповідачі, всіляко перешкоджають йому користуватися його власністю.

При його спробах увійти до квартири, вони погрожують йому, влаштовуюь конфлікти, намагаються спровокувати бійку, безпідставно викликають міліцію, звинувачуючи його в різноманітних протиправних діях, поширюють через сусідів інформацію, що вони є власниками квартири, в яку він намагається вселитися.

Посилаючись на ст.316, 317, 319, 383, 405, 406 ЦК України, ст.ст.109, 116 ЖК України та 13.02.2015 року уточнивши позов просить суд виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 припинити чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 та неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в квартиру АДРЕСА_1

В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали, з обставин викладених в позові та просили суд позов задовольнити, з урахуванням уточнень.

Відповідачі в судове засідання повторно не з'явилися, про розгляд справи судом повідомлялися належним чином, від відповідача ОСОБА_2 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи через те , що вона знаходиться в зоні АТО, проте доказів на підтвердження даної обставини суду на надано. Відповідач ОСОБА_3 причини неявки не повідомила. Однак слід зазначити, що матеріали справи містять довіреність видану ОСОБА_2 на ім'я ОСОБА_10 яка також в судові засідання не з'являлася. Враховуючи те, що справа знаходиться в провадженні суду з 08.01.2015 року і відповідачі були обізнані про її наявність, суд вважає, що вони не були позбавлені можливості надати докази та доводи на спростування заявлених позовних вимог позивачем чи-то забезпечити явку представника в судове засідання.

Представник третьої особи - представник Відділу опіки та піклування Оболонської районної в м. Києві державної адміністрації в судовому засіданні також позов підтримав та просив задовольнити.

Представник третьої особи - Оболонського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби у м. Києві в судові засідання не з*являвся, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе провести розгляд справи без його участі.

Вислухавши пояснення позивача та його представника, представника третьої особи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

13.05.2013 року позивач ОСОБА_1 придбав на прилюдних торгах квартиру АДРЕСА_1, що у м. Києві, що підтверджується протоколом № 1013097/1 проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить ОСОБА_5.

Зазначена квартира раніше належала ОСОБА_2, потім на неї було звернено стягнення у встановленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку і вона була реалізована з прилюдних торгів.

Після внесення коштів за придбане нерухоме майно на рахунок Державної виконавчої служби позивачу було видано Акт державного виконавця про проведені прилюдні торги, затверджений начальником відділу Державної виконавчої служби Оболонського РУЮ у м. Києві 17 травня 2013 року, на підставі якого 20.05.2013 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Назарчук Н.В. було видано Свідоцтво про право власності на зазначену квартиру, яке зареєстровано в реєстрі за № 889, тобто позивач набув права власності на спірну квартиру.

Відповідно до довідки від 22 травня 2013 року № 591, виданої ЖЕК 510 в спірній квартирі 23.03.2013 року зареєстровані ОСОБА_3 , яка є донькою колишнього власника ОСОБА_2 та онукою колишньої власниці квартири ОСОБА_11

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 17.03.2014 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ВДВС Оболонського РУЮ в м. Києві, приватного підприємства «Нива-В.111- Філія 10, ОСОБА_1, треті особи : ОСОБА_3, ОСОБА_4 в інтересах якої діє ОСОБА_12, служба у справах дітей Оболонської районної у м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, Назарчук Наталія Вячеславівна, про визнання прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна недійсними, визнання недійсним свідоцтва про придбання з прилюдних торгів, скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно відмовлено.

Ухвалою Колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду міста Києва рішення суду першої інстанції від 17.03.2014 року залишено без змін.

Відхиляючи апеляційну скаргу ОСОБА_13 колегія суддів відхилила доводи скаржника щодо недійсності прилюдних торгів з підстав, що при відчудженні квартири були порушені права малолітньої онуки позивачки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була зареєстрована на спірній житловій площі за два дні до проведення перших прилюдних торгів 23.03.2013 року. Тобто, задовольняючи даний позов суд також вважає , що ніяким чином не порушуються права малолітньої дитини ОСОБА_4 .

Відповідач по справі ОСОБА_2 втратила право власності на квартиру АДРЕСА_1, оскільки відповідно до п.8 ч.1 ст.346 ЦК України, її право власності припинилося у зв'язку із зверненням стягнення на квартиру за її ж зобов'язаннями.

Відповідачі не мають особистого сервітуту , щодо користування квартирою, як це передбачено ч.1 ст.402 ЦК України, оскільки договором, законом, заповітом або рішенням суду їх право користування не встановлено.

Втративши право власності ОСОБА_2 втратила і її складову відповідно до ст.317 ЦК України - право користування житловою площею квартири.

Відповідач ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 втратили право користування житловою площею спірної квартири , оскільки відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України, ст.150 ЖК України, вони мали таке право коли квартира була приватною власністю ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 відповідно до ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї.

Відповідно до ст.3 СК України, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 не є членами сім'ї позивача. Вони спільно не проживають, не пов'язані спільним побутом та не мають взаємних прав та обов'язків.

Згідно ст. 41 Конституції України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася в 1997 році відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності , який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном , на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.316, 317, 319, 321 ЦК України).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення, будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України,

Об'єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. 379, 382 ЦК України).

Права власника житлового будинку квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України , які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім*ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав , передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК України члени сім*ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі) , що йому належить , користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.

Відповідачем ОСОБА_2 не надано належних та допустимих доказів в розумінні ст.57-59 ЦПК України стосовно того, що вона є власником спірної квартири, а тому вона підлягає виселенню з неї разом зі своїми членами сім*ї.

Враховуючи те, що відповідач ОСОБА_2 втратила право власності та право користування на спірну квартиру, відповідно і ОСОБА_3 та ОСОБА_4 втратили право користування квартирою .

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню, як законний та обґрунтований, слід виселити ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітню ОСОБА_4 припинити чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 разом з його неповнолітніми дітьми ОСОБА_8 та ОСОБА_8 в квартиру АДРЕСА_1

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 41 Конституції України, ст.16, 316-317, ч.1 ст.321, ч.1 п.8 ст.346, ч.1 ст.383, ст.391, 810, 826 ЦК України, ст.109, ст.150, ст.158, ст.169 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 15, 57-60,208, 209, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) та неповнолітню ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1), ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) та неповнолітню ОСОБА_4 припинити чинити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1.

Вселити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) та неповнолітніх ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в квартиру АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 (ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3) судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: