АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/790/2524/16 Головуючий 1-ї інстанції - Кононихіна Н.Ю.
Справа №619/1599/15-ц Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: поділ майна подружжя
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Коровіна С.Г.

при секретарі - Щегельському Д.О.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ сумісного майна подружжя, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1, в якому просив поділити спільне сумісне майно подружжя - житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташовано по АДРЕСА_1, визнавши за ним право власності на 1/2 частину цього нерухомого майна.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що він з 17.04.2004року перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 вересня 2013 року шлюб між ними було розірвано. У період шлюбу ними за спільні сумісні кошти за договором купівлі-продажу від 12.03.2005року, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. (далі - ПН ДРНО Х/о Коробець О.М). за реєстровим №230, був придбаний вищевказаний житловий будинок з надвірними спорудами. Позивач вказує, що відповідно до положень ст.60 СК України цей будинок є спільною сумісною власністю подружжя, т.я. придбаний в період шлюбу за їхні сумісні кошти, а тому на підставі ч.1 ст.70 СК України йому повинна належати 1/2 частина спірного нерухомого майна. Також позивач зазначає, що він у листопаді 2005 року, в липні 2007 року та червні 2008 року в АБ «Експрес-Банк» брав кредити на загальну суму 42 700,00грн. для зведення паркану, гаражу та встановлення нового газового обладнання в придбаному будинку. На теперішній час вартість спірного будинку з надвірними будівлями і спорудами згідно довідки Слатинського КП «Інвентаризатор» від 01.04.2015року за №160, складає 242 253,00грн., тобто його частка в грошовому еквіваленті становить - 121 276,00грн.

В судовому засіданні суду першої інстанції представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 позов не визнали і просили відмовити у його задоволенні. При цьому відповідач стверджувала, що хоча спірний будинок було придбано в період їх шлюбу за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу, але кошти за нього сплачувала вона її особисті, які належали їй до шлюбу, а саме від продажу іншого будинку.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину сумісного майна подружжя у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який складається: житлового будинку літ. «А-1», житловою площею 49,20кв.м, господарсько-побутових будівель та споруд: веранда літ. «а», тамбур літ. «а-1», ганок літ. «а-2», сараї літ. «Д», «Ж», льох літ. «Б», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «В», літній душ літ. «Е», зливна яма «З», колонка «N», огорожа №1-2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину сумісного майна подружжя у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1, який складається: житлового будинку літ.«А-1», житловою площею 49,2кв.м, господарсько-побутових будівель та споруд: веранда літ. «а», тамбур літ. «а-1», ганок літ. «а-2», сараї літ. «Д», «Ж», льох літ. «Б», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «В», літній душ літ. «Е», зливна яма літ. «З», колонка «N», огорожа №1-2.

Повернуто ОСОБА_2 надмірно сплачений судовий збір у розмірі 461,00грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати і ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_2 в позові, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, на не відповідність висновків суду обставинам справи та на неналежну оцінку наданим доказам.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з'явилися, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд дійшов правомірного висновку, що за сторонами необхідно визнати право власності по 1/2ч. заявленого до розподілу спірного спільного сумісного майна подружжя.

Так, під час розгляду справи суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 17.04.2004р. по 09.09.2013р., який було розірвано за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09 вересня 2013року (а.с.4).

Як свідчать матеріали справи під час шлюбу сторони на сумісні кошти за договором купівлі-продажу від 12.03.2005року, посвідченого ПН Дергачівського РНО Харківської області Коробець О.М. за реєстровим №230, придбали житловий будинок з надвірними спорудами, розташований на земельній ділянці площею 1495кв.м за адресою: АДРЕСА_1. Згідно з цим договором купівлі-продажу ОСОБА_6 продала, а ОСОБА_1 придбала на своє ім'я спірний будинок літ. «А-1», житловою площею 49,2кв.м, загальною площею 84,3кв.м, та господарські-побудові будівлі та споруди: веранда літ. «а», тамбур літ. «а-1», ганок літ. «а-2», сараї літ. «Д», «Ж», льох літ. «Б», літня кухня літ. «Г», вбиральня літ. «В», літній душ літ. «Е», зливна яма літ. «З», колонка «N», огорожа №1-2. Продаж цей за домовленістю сторін провадився за 15 900,00грн.. Але, в договорі визначено про те, що згідно витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданого Слатинським комунальним підприємством технічної інвентаризації «Інвентаризатор» Дергачівського району Харківської області від 26.02.2005року за №6512694, вартість будинку з будівлями становить - 35 299,00грн.

Текст договору купівлі-продажу не містить ніяких посилань або застережень на те, що житловий будинок купувався за особисті кошти ОСОБА_1 Тобто, нічого не заважало відповідачці повідомити нотаріуса, що спірний будинок придбається за її особисті кошти, які отримані від продажу житлового будинку, який придбався у попередньому шлюбі з іншим її чоловіком.

Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжями, а при недосягнення згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Доказів на підтвердження того, що спірний житловий будинок придбався виключно за гроші ОСОБА_1 від продажу будинку, придбаного у період попереднього шлюбу з іншим чоловіком, матеріали справи не містять. Більш того, з дня продажу відповідачем житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2 за договором купівлі-продажу від

від 03.08.2004року і до моменту укладання договору купівлі-продажу спірного житлового будинку від 12.03.2005року пройшло більше семі місяців. Як свідчать матеріали справи продаж і купівля вказаних будинків проводилась за одну і ту ж саму вартість, (а.с.47-48). Між тим, надані суду розписки про сплату ОСОБА_1 (ОСОБА_1) власнику будинку ОСОБА_6 з квітня по грудень 2004року, тобто в період шлюбу з позивачем, грошей за придбаний в розстрочку будинок, підтверджують той факт, що усієї суми для купівлі спірного будинку у відповідача не малося і цим спростовуються її твердження стосовного того, що будинок придбався за її особисті кошти.

Окрім того, із довідок про щомісячний дохід позивача та відповідача на той час (2004-2005р.р.) вбачається, що вони отримували фактично однаковий розмір заробітної плати.

Вирішуючи спір, суд повно, всебічно та об'єктивно дослідив обставини справи, правильно застосував норми матеріального права, якими врегульовані дані правовідносини, надав належну оцінку зібраним у справі доказам, в тому числі поясненням усіх допитаних свідків.

Оскільки рішення суду першої інстанції є правильним, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, колегія суддів не вбачає підстав для його скасування або зміни.

Згідно ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -