Провадження №2/521/2274/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року місто Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Плавича І.В.,

при секретарі Мазинській І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду знаходиться на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

При розгляді справи від сторони позивача надійшла заява про забезпечення доказів, в якій сторона просила суд забезпечити докази шляхом проведення рецензування висновку експерта №5492 від 19 серпня 2015 року, у звязку з чим витребувати у позивача ОСОБА_2 оригінал висновку.

Звертаючись до суду з даною заявою, представник відповідача ОСОБА_1 посилається на положення Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні». Стаття 1 Закону встановлює, що його положення поширюються на правовідносини, які виникають у процесі здійснення оцінки майна, майнових прав, що належать фізичним та юридичним особам України на території України та за її межами, а також фізичним та юридичним особам інших держав на території України та за її межами, якщо угода укладається відповідно до законодавства України, використання результатів оцінки та здійснення професійної оціночної діяльності в Україні.

При цьому згідно ст. 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», оцінка майна, майнових прав це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону, і є результатом практичної діяльності субєкта оціночної діяльності. Незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання.

Стаття 5 Закону розяснює, що субєктами оціночної діяльності є зокрема субєкти господарювання зареєстровані в установленому законодавством порядку фізичні особи субєкти підприємницької діяльності, а також юридичні особи незалежно від їх організаційно-правової форми та форми власності, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат субєкта оціночної діяльності відповідно до цього Закону.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», сертифікат субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання є документом, що засвідчує право субєкта оціночної діяльності на внесення його до Державного реєстру субєктів оціночної діяльності, які здійснюють оціночну діяльність у формі практичної діяльності з оцінки майна та які визнані субєктами оціночної діяльності за напрямами оцінки майна, що в ньому зазначені. Сертифікат видається в порядку, встановленому цим Законом, Фондом державного майна України. Форма сертифіката встановлюється зазначеним органом. У сертифікаті зазначаються найменування органу державної влади, що його видав, найменування субєкта оціночної діяльності субєкта господарювання, його юридичні реквізити, код Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ), дата видачі та строк дії, напрями оцінки майна, щодо яких дозволена практична діяльність. Сертифікат підписується керівником Фонду державного майна України та засвідчується печаткою. Сертифікат видається строком на три роки та може бути анульований з підстав, зазначених у статті 20 цього Закону.

Як свідчать матеріали справи, оспорюваний висновок №5492 від 19 серпня 2015 року складеним судовим експертом ОСОБА_3, який не є працівником державної спеціалізованої установи, що діяв згідно свідоцтва №851, виданого на підставі рішення Центральної експертно-кваліфікаційної комісії при Міністерстві юстиції України №86/5 від 09 серпня 2005 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів досудового розслідування чи суду.

Стаття 7 Закону встановлює, що судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також у випадках і на умовах, визначених цим Законом, судові експерти, які не є працівниками зазначених установ.

Згідно ст. 17 Закону України «Про судову експертизу», для присвоєння та позбавлення кваліфікації судового експерта і кваліфікаційних класів створюються експертно-кваліфікаційні комісії при міністерствах та інших центральних органах виконавчої влади, до сфери управління яких належать державні спеціалізовані установи, що здійснюють судово-експертну діяльність.

Ураховуючи викладене суд зазначає, що оспорюваний стороною відповідача висновок за своєю правовою природою не є звітом про оцінку майна (актом оцінки майна), у звязку з чим даний документ не підлягає рецензуванню в порядку, встановленому положеннями зокрема ст. 13 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», у звязку з чим в задоволенні даної заяви належить відмовити.

Однак при цьому, суд вбачає доцільним розяснити стороні відповідача, що відмова у задоволенні даної заяви не позбавляє сторону права на звернення до суду із заявою про забезпечення доказів у вигляді призначення відповідної експертизи в порядку, визначеному ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 133, 137, 209, 210 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Головуючий: