Єдиний унікальний номер 243/7365/16-ц Номер провадження 22-ц/775/2078/2016
Головуючий у 1 інстанції: Чемодурова Н.О. Єдиний унікальний номер 243/7365/16-ц
Суддя доповідач: Краснощокова Н.С. Номер провадження 22-ц/775/2078/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Краснощокової Н.С.,

суддів: Азевича В.Б., Новосядлої В.М.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа: Департамент державної виконавчої служби України про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити і стягнути з Державного казначейства України на його користь заборгованість по заробітній платі в сумі 1 567,77 грн.. Посилається на неправильність та необґрунтованість рішення, порушення його прав, гарантованих статтями 3,6,8,21,24,28,32,43,46,55,59 Конституції України, статтями 5,115,116,117 КЗпП України, статтею 1 Першого протоколу, статтями 6 та 13 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини. За весь час державні органи не вжили заходів щодо сплати заборгованості із заробітної плати та виконання рішень суду, не припинили порушення його прав протягом тривалого часу. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав людини є головним обовязком держави. Станом на 01.01.2013 року за даними реєстру корпоративних прав по Донецькій області обліковується державний пакет акцій у розмірі 100% статутного капіталу ВАТ «Содовий завод», тому згідно зі ст.619 ЦК України законом передбачена додаткова (субсидіарна) відповідальність держави поряд із відповідальністю боржника. Згідно ст.2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобовязання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є державне підприємство. З цього випливає, що відповідачем по справі є Держава Україна, яка несе субсидіарну відповідальність за законом України.

В засідання апеляційного суду сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені, що підтверджено рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень судових повісток.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд обґрунтовано виходив із встановлених у справі фактичних обставин та дотримався вимог матеріального і процесуального права.

Так, із справи вбачається, що ОСОБА_1 працював у ВАТ «Содовий завод» на посаді майстра зміни ділянки ТФК цеху фосфорних продуктів з 27 червня 1974 року по 03 лютого 1999 року.

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2016 року стягнуто з ВАТ «Содовий завод» на користь ОСОБА_1 заборгованість із заробітної плати за період з квітня 1998 року по лютий 1999 року, яка станом на 01 березня 2016 року становить 1 567,77 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 лютого 1999 року по 20 травня 2016 року включно у розмірі 39 270 грн., в решті позову відмовлено.

Постановою господарського суду Донецької області від 04.09.2003 року ВАТ «Содовий завод» визнано банкрутом, підприємство знаходиться у стані ліквідації.

Із довідки, виданої позивачу ліквідатором ВАТ «Содовий завод» 22.06.2016 року вбачається, що рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 20 травня 2016 року виконати неможливо, оскільки в цілому заборгованість підприємства по боргам із заробітної плати становить на 01.06.2016 року 4 100 тисяч гривень. Через заборгованість ВАТ «Содовий завод» перед кредиторами, у тому числі заборгованість по заробітній платі, в загальній сумі більше 70 мільйонів гривень і було порушене провадження про банкрутство підприємства. Виконавче провадження при відкритті ліквідаційної процедури передано ліквідатору для виконання. Рішення судів визнаються лише в частині стягнення дійсної заборгованості по заробітній платі, що обліковується за даними бухгалтерського обліку. Рішення судів в ліквідаційній процедурі у справі про банкрутство можуть бути прийняті для виконання лише після проведення аукціону з пролажу майна, який в даний час готується до проведення. Після проведення аукціону ВАТ «Содовий завод» зможе прийняти заходи з погашення боргів і лише по дійсним вимогам.

У даній справі позивач просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України суму заборгованості по заробітній платі, що стягнута на його користь рішенням суду з ВАТ «Содовий завод», посилаючись на те, що вказане підприємство перебуває у стані ліквідації та згідно листа ліквідатора виконати рішення немає можливості через недостатність коштів, які поступають на розрахунковий рахунок, для погашення боргів по виконавчим листам.

Згідно пункту 7 частини 1 та частини 4 ст. 49 Закону України від 21.04.1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (в редакції Закону України від 4 листопада 2010 року № 2677-VI із змінами, внесеними Законом України від 22.12.2011 р. № 4212-VI та Законом України від 02.10.2012 р. № 5405-VI) у разі визнання боржника банкрутом виконавче провадження підлягає закінченню. Постанова про закінчення виконавчого провадження у разі офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури виноситься державним виконавцем не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. При цьому виконавчий документ надсилається до господарського суду, який прийняв постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Отже, вимоги позивача про виконання рішення суду, яким на його користь стягнено з ВАТ «Содовий завод» заборгованість по заробітній платі в сумі 1 567,77 грн. мають виконуватись в порядку, визначеному Законом України від 14.05.1992 року № 2343-XII «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

З копії листа ліквідатора ВАТ «Содовий завод» вбачається, що всі майнові активи цього товариства ще не реалізовані та виконання рішення можливе після проведення аукціону з продажу майна.

Відповідно до вимог частини другої ст. 152 ЦК України акціонерне товариство самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями усім своїм майном.

За приписами частини першої ст. 176 ЦК України держава, ОСОБА_2 Крим, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом.

Договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи (ч. 1 ст. 619 ЦК України).

Ураховуючи, що між позивачем та Державною казначейською службою України не існувало будь-яких зобов'язань, вони не знаходились у трудових відносинах, не виникає обов'язок відповідача перед позивачем щодо виплати сум, належних йому від ВАТ «Содовий завод».

Посилання заявника апеляційної скарги на положення статті 619 ЦК України та ч. 2 ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» висновків суду не спростовують, оскільки вказані правові норми не розповсюджуються на виниклі правовідносини.

Посилання позивача в апеляційній скарзі на норми Конституції України і міжнародного права, зокрема, статті 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтю 1 Протоколу № 1 до Конвенції, не спростовує висновків суду. Законодавство України, яке регулює спірні правовідносини, цим нормам права не суперечить.

Враховуючи зазначене, рішення суду першої інстанції відповідає встановленим у справі обставинам, ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги не має, доводи апеляційної скарги необґрунтовані і не спростовують висновків суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 21 жовтня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Судді: