Справа № 2-235/2010
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" квітня 2016 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н. О.

при секретарі Бабченко Ю. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві Телявського А. М. про тимчасове обмеження права виїзду ОСОБА_2 за межі України,-

в с т а н о в и в:

Головний державний виконавець Телявський А.М. звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з поданням про тимчасове обмеження права виїзду боржника за межі України, а саме ОСОБА_2 посилаючись на те, що на виконанні у відділі державної виконавчої служби знаходиться виконавчий лист № 2-235/2010 виданий 14.02.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» боргу в сумі 1610724 грн. 73 коп. Боржник рішення суду не виконує. Тому наявність у особи невиконаних зобов'язань, покладених на неї судовими рішеннями є підставою для обмеження її у праві виїзду за межі України.

В судове засідання державний виконавець не з'явився.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України визначені Законом України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України».

Статтею 6 вказаного закону визначено як підставу для тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон ухилення від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов'язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України. Державному виконавцю повинні бути безоплатно надані у встановлений ним строк інформація, документи або їх копії, необхідні для здійснення його повноважень.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, може звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Звернувшись з поданням, державний виконавець зазначив, що боржник ОСОБА_2 постійно перетинає кордон України, своїх збов`язань не виконує, що свідчить про ухилення від виконання рішення суду.

З матеріалів подання вбачається, що із заробітної плати ОСОБА_2 здійснювались відрахування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що свідчить про виконання зобов'язань.

Пунктом 18 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено право державного виконавця, у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України щодо вирішення питання пpo тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України "ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. З ст. 11 Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. У зв'язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови «доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання».

Ухилення боржника від виконання своїх зобов'язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об'єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб'єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов'язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Поняття "ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням" слід розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини переборної сили, події тощо).

З огляду на фактичні обставини справи та зміст подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України і доданих до нього матеріалів, зокрема, відсутність у поданні вказівки на дії ОСОБА_2, які свідчать про ухилення від виконання рішення суду, а також реальний майновий стан боржника, відображений у відповідях реєстраційних органів, щомісячне погашення заборгованості шляхом відрахування певного відсотку від заробітної плати, суд приходить до висновку про відсутність підстав вважати, що боржник свідомо та умисно ухиляється від виконання покладених на нього судовим рішення зобов'язань, і тому підстав для задоволення подання не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Конституції України, ст.ст. 5, 11 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України», ст.ст. 208, 210, 377-1 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

В задоволенні подання головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції в місті Києві Телявського А. М. про тимчасове обмеження права виїзду ОСОБА_2 за межі України - відмовити.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко