Справа № 303/6130/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22 листопада 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області у складі:

судді-доповідача: ОСОБА_1,

суддів: Фазикош Г.В., Бисаги Т.Ю.,

при секретарі: Шукаль О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до Обавської сільської ради Мукачівського району, ОСОБА_4 про визнання права власності спадкового майна, -

в с т а н о в и л а :

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Обавської сільської ради Мукачівського району ОСОБА_4 про визнання права власності спадкового майна.

Позовні вимоги мотивовано тим, що після смерті матері позивачки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла 10.01.2015 року, відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме буд. № 67, вул. Борканюка, с. Дубино Мукачівського району.

03.06.2015 року ОСОБА_3 звернулася до Мукачівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, так як 28.02.2015 року її мамою був складений заповіт. Але після звернення до Мукачівської РДНК їй стало відомо, що за час життя її мати не оформляла правовстановлюючих документів, а тому змушена звернутися до суду з позовною заявою. Враховуючи вищенаведене, виникла ситуація, яка не дає їй можливості оформити спадщину через нотаріальну контору та закріпити свої права, в звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, відсутності спадкової справи та заяв на оформлення спадщини. Після смерті її батька ніхто з заявою про прийняття спадщини не звертався, заповіт не складався. На даний час вона має намір узаконити свої конституційні та спадкові права на майно, але в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів це не можливо.

Позивачка ОСОБА_3, посилаючись на вищезазначені обставини, просила суд першої інстанції визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними спорудами, загальною площею 217,20 м.кв., з яких житлова 70,80 м.кв., розташований по вул. Борканюка, № 67, с. Дубино Мукачівського району Закарпатської області.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 січня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 18 січня 2016 року, представник ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 оскаржив його в апеляційному порядку, вважаючи, що таке є незаконним, не обєктивним, не обґрунтованим, винесеним із грубим порушенням норм матеріального права та не повним зясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а тому просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що позивачка не може оформити спадщину через нотаріальну контору та закріпити свої права, у звязку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів, спадкової справи та заяв на оформлення спадщини. Зазначає, що виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з Указом від 26 серпня 1948 року та Постанови від 26 серпня 1948 року підставою виникнення у громадянина права власності на житловий будинок був сам факт збудування ним цього будинку з додержанням вимог актів законодавства. Вищезазначені правові акти не повязували виникнення права власності на житловий будинок з проведенням його реєстрації.

Позивачка та її представник у суді апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримали у повному обсязі.

Представники відповідачів вважають рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу безпідставною.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді доповідача, пояснення осіб, які зявилися по справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд, керуючись принципом диспозитивності, відповідно до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та розяснень Верховного Суду України, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 12 "Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку", перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, не роблячи висновків щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними та допустимими доказами не доведено, що її померлій матері, ОСОБА_5, належав на праві власності спірний спадковий будинок, а також позивачка не позбавлена можливості, у порядку ст. 1297 ЦК України, звернутися із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини на спірний будинок та видачу їй свідоцтва про спадщину і така можливість не втрачена.

Проте з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можна, оскільки суд першої інстанції дійшов його без повного та всебічного зясування дійсних обставин справи, прав сторін та з порушенням норм матеріального права.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку (1950 рік) регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року №56.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP, затвердженої Міністерством комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року (була чинною до 13 грудня 1995 року), не підлягають реєстрації будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані.

Підстави набуття права власності на житловий будинок, споруди та належність цього майна особі визначаються законодавством, чинним на час набуття права власності. Законодавством, яке діє на час відкриття спадщини, врегульовано питання спадкування цього майна, а не його належність спадкодавцю.

Отже, при вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно суду слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинків, а також положеннями ЦК Української РСР 1963 року, Законом України «Про власність», Законом України «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування в Україні», постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР».

Відповідно до п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, п.45 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції Української РСР № 1/5 від 19 січня 1976року, підтвердженням належності будинку може служити відповідна довідка виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, в якій, крім підтвердження належності жилого будинку (частини будинку) відчужувачу на підставі запису в погосподарській книзі повинно бути також зазначено: дані про склад будинку, розмір загальної жилої площі і розмір земельної ділянки.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності жилого будинку (його частини) певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обовязковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

Суд першої інстанції, у порушення вимог ст.ст. 214, 215 ЦПК України, не перевірив доводи позивача, на зазначені положення закону уваги не звернув, у достатньому обсязі не визначився з характером спірних правовідносин, правовою нормою, а тому судове рішення постановлене в порушенням вимог діючого матеріального права України.

Зокрема, суд першої інстанції до даних правовідносин не застосував норми цивільного законодавства, яке діяло на час виникнення цих відносин, тобто норми ЦК УРСР 1963 р. та норми 2004 року, а тому постановив неправомірне рішення, яке підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями частин 1, 2 ст. 1220, частини 1 ст. 1222, частини 3 ст.1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Частинами 1, 3 ст. 1268, частиною 1 ст. 1269, частиною 1 ст. 1270 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти.

Судом апеляційної інстанції встановлені наступні обставини.

24 серпня 1998 року помер батько ОСОБА_6 та 10 січня 2015 року померла мати ОСОБА_5 ( а. с. 6).

Житловий будинок за адресою: №67 по вул. Борканюка, с. Дубино Мукачівського району належав на праві спільної власності подружжя батькові ОСОБА_6 та ОСОБА_5.

Архівним відділом Мукачівської районної державної адміністрації від 08 червня 2016 року за №01-23/67 повідомлено, що документи колгоспу „Радянська Армія на державному зберіганню з 1970 року, однак інформація про те, кому виділялась земельна ділянка для будівництва і кому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку №67 по вул. Борканюка с. Дубино Мукачівського району відсутні ( а. с. 126).

Із архівної довідки, виданої Державним архівом Закарпатської області від 2 червня 2016 року №160/01-23, стверджується факт того, що на підставі протоколу №21 засідання виконкому Обавської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області від 28 грудня 1960 року наданий дозвіл на відкриття рахунку в погосподарській книзі ОСОБА_6 в с. Дубино, відповідно до даних погосподарської книги по с. Дубино Свалявського та Мукачівського району за 1961-1963 роки головою двору був ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4. Даних про виділення земельної ділянки під будівництво в документах архіву по 1963 рік не виявлено. Іншої інформації даного дворогосподарства не виявлено ( а. с. 128).

Матеріалами справи, зокрема, із довідки, виданої виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району від 23 листопада 2015 року за 02-23/638, із записів погосподарської книги №1 на 1964-1966 роки встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, загальною площею 217,20 кв. м., з яких житлова площа - 70.80 кв. м., розташований по вул. Борканюка №67, с. Дубино Мукачівського району Закарпатської області був побудований подружжям ОСОБА_6 та його дружиною ОСОБА_7 у 1964 року. Запис в погосподарських книгах за 1964- 1976 роки ( а. с. 55).

Із довідки, виданої виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району від 23 листопада 2015 року за 02-23/424, із запису погосподарської книги №1 на 1964-1966 головою дворогосподарства по вул. Борканюка, 87 с. Дубино був ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_4, та відповідно до запису погосподарської книги № 18 на 2011-2015 роки головою дворогосподарства житлового будинку №67 по вул. Борканюка с. Дубино була ОСОБА_5.

Із письмової відповіді виконкому Обавської сільської ради Мукачівського району від 11 травня 2016 року №02-23/274 стверджується факт того, що згідно з обліковим записом погосподарських книг за 1964-1976 роки житловий будинок по вул. Борканюка, 67 ( попередні номера 85,88) був побудований в 1964 році. Виконком сільської ради не володіє інформацією, кому виділялась земельна ділянка під будівництво житлового будинку і кому було надано дозвіл на будівництво ( а.с.109).

Згідно зі ст.ст. 524, 526, 529-530 Цивільного кодексу України в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР 1963 р., для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

24 серпня 1998 року помер батько ОСОБА_6 та 10 січня 2015 року померла мати ОСОБА_5 ( а. с. 6).

Після смерті 24 серпня 1998 року батька ОСОБА_6 відкрилася спадщина на ? частину спірного будинку. На час його смерті у даному будинку проживали його дружина ОСОБА_6 ОСОБА_9, яка на підставі ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року прийняло спадщину за померлим чоловіком.

ОСОБА_5 після смерті чоловіка ОСОБА_6 заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подали.

Після смерті 10 січня 2015 року матері ОСОБА_6 ОСОБА_9 відкрилася спадщина на житловий будинок по вул..Борканюка, 67, с. Дубино Мукачівського району.

Заповітом, посвідченим виконавчим комітетом Обавської сільської ради 8 лютого 2012 за реєстровим №7 ОСОБА_5 заповідала у рівних частинах все своє майно на користь доньок - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ( а. с.4, 52).

24 березня 2016 року ОСОБА_3 звернулась із заявою до Мукачівської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на ? частину спірного спадкового будинку після смерті 10 січня 2015 року її матері ОСОБА_5 ОСОБА_9 ( а. с. 5).

3 липня 2016 року ОСОБА_10 звернулась із заявою до Мукачівської районної державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом на ? частину спірного спадкового будинку після смерті 10 січня 2015 року її матері ОСОБА_5 ОСОБА_9 ( а. с. 50).

Постановою Мукачівської районної державної нотаріальної контори від 24 березня 2016 року відмовлено ОСОБА_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частину спірного будинку із підстав того, що вона не надала документів, які посвідчують право власності на цей будинок ( а. с. 110).

Із довідки, виданої виконкомом Обавської сільської ради від 18 листопада 2015 року 02-23/422 вбачається, що на час смерті 24 серпня 1998 року батька ОСОБА_6, та відповідно до даних погосподарської книги №11 були зареєстровані дружина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5, ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_6, та її діти ( а. с.53).

Із довідки, виданої виконкомом Обавської сільської ради Мукачівського району від 18 листопада 2015 року 02-23/423, вбачається, що на час смерті 10 січня 2015 року матері ОСОБА_5 та відповідно до даних погосподарської книги №18 були зареєстровані дочка ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Копією погосподарської книги №517 за 1964 рік, особовий рахунок 160 спірне дворогосподарство відноситься до соціальної групи колгоспного, головою дворогосподарства був ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина ОСОБА_5 1938 року та його донька ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7.

Копією запису погосподарської книги № 54, особовий рахунок 616 за 1974 рік спірне дворогосподарство відносить до соціальної групи колгоспний, головою дворогосподарства є ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, його дружина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, та його донька ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_7, та його донька ОСОБА_15, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Із довідки, виданої Сабов Карпати за №14 від 4 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_16, ІНФОРМАЦІЯ_3, була членом колгоспу „Радянська Армія з 1961 року по 1992 рік.

Довідкою, виданою Обавською сільською радою від 22 серпня 2016 року стверджується факт того, що ОСОБА_11 1970 року з чоловіком ОСОБА_17 1969 року та дочкою ОСОБА_18 1992 року проживають в новозбудованому житловому будинку за адресою с. Дубино , вул. Макаренка б/н.

Із довідки, виданої виконкомом Обавської сільської ради від 18 листопада 2015 року, стверджується факт того, що згідно з записом в погосподарській книзі №1 на 1964, 1965, 1966 роки в с. Дубино по вул. Борканюка, 67, головою дворогосподарства був ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з записом у книзі №18 на 2011-2015 роки в с. Дубино по вул. Борканюка, 67 головою дворогосподарства була ОСОБА_5.

Архівним відділом Мукачівської районної державної адміністрації довідкою від 4 жовтня 2016 року за №07-03/539 повідомлено, на підставі рішення 15-ї сесії 21 скликання від 27 грудня 1993 року передано у порядку безоплатної приватизації ОСОБА_7, меш. с. Дубино, вул. Борканюка, 67 0.12 га землі для обслуговування житлового будинку та 0.38 га землі для ведення підсобного господарства.

Із довідки, виданої ПАТ „Мукачівський лісокомбінат за №37 24 жовтня 2016 року стверджується факт того, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, працював з 20 серпня 1962 року - 1987 рік лісорубом, тобто працював робітником.

Факт того, що ОСОБА_6 працював робітником стверджується копіями особових карток ( а.с. 163-164).

Згідно з документами колгоспу „ Радянська Армія на державному зберіганні з 1970 року, інформація про те, кому виділялась земельна ділянка для будівництва і кому було надано дозвіл на будівництво житлового будинку №67 по вул. Борканюка с. Дубино Мукачівського району відсутня ( а. с. 126).

Із письмової інформації, наданої Обавською сільською радою Мукачівського району від 09.11.2016 року №02-23/543 стверджується те, що позивачка ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_4, в 1986 році разом із свою сімєю переселилася в новозбудований житловий будинок за адресою с. Дубино вул. Жовтнева, 6. Даний факт стверджується записом в погосподарській книзі сільської ради за 1986 - 1990 роки. Відповідачка ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, разом із своєю сімєю переселилася в ново побудований житловий будинок за адресою с. Дубино вул Макаренка, 52 в 1996 році. Цей факт підтверджується записом в погоподарській книзі сільської ради за 1996- 2000 року.

Судова колегія не приймає до уваги те, що спірний будинок відноситься до категорії колгоспних дворів, за яким, згідно з записами в погосподарських книгах, записаний будинок з погосподарськими будівлями, головою якого був ОСОБА_6, оскільки цей запис не відповідає дійсності і це стверджується зібраними по справі доказами, якими стверджений факт того, що він не був членом колгоспу, оскільки у період з 20 серпня 1962 року по 1987 рік постійно працював лісорубом Мукачівського лісокомбінату. Отже, даний двір є робітничим.

Також Обавською сільською радою надані суду апеляційної інстанції належно завірені копії погосподарських книг за 1987-2015 роки на 44 сторінках, якими стверджується факт того, що власниками спадкового будинку були померлі батьки.

Зібраними по справі доказами стверджуються факти того, що спадковий будинок був побудований у 1964 роках подружжям ОСОБА_6 та ОСОБА_5 під час перебування у зареєстрованому шлюбові, тому вони були забудовниками та власниками по ? цього спадкового будинку і ця обставина не оспорюється та визнається сторонами по справі.

Матеріалами справи стверджується факт того, що ОСОБА_5 після смерті 24 серпня 1998 року чоловіка ОСОБА_6, відповідно до правил ст. 549 ЦК України, прийняла спадщину на ? частину спадкового будинку, а тому була власником цього спірного будинку у цілому.

Зібраними доказами стверджено, що позивачка прийняла спадщину за заповітом на ? частину спірного будинку після смерті матері ОСОБА_5, оскільки звернулася із заявою до нотаріальної контори про видачу свідоцтва на спадщину за заповітом у строк, передбачений законом.

Вирішуючи питання щодо визнання права власності на житловий будинок, споруди в порядку спадкування колегія суддів, зважаючи на нормативні акти, які регулювали набуття права власності на нерухоме майно на час його побудови, дійшла до думки, що спадкодавець за життя набула право власності на житловий будинок, не дивлячись на те, що не зареєструвала це право в БТІ.

За таких обставин, на підставі ст.ст. 1268-1270, 1258 ЦК України, необхідно визнати право власності в порядку спадкування після смерті ОСОБА_5. на ? житлового будинку №67 з господарськими будівлями по вул. Борканюка с. Дубино Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом.

Зазначені обставини, відповідно до п.1 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення про задоволення позову.

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_3 - задовольнити.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 18 січня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_3 - задовольнити

Визнати за ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки та мешканки ІНФОРМАЦІЯ_9 право власності на 1/2 частину житлового будинку №67 по вул. Борканюка с. Дубино Мукачівського району Закарпатської області в порядку спадкування за заповітом майна матері ОСОБА_5, яка померла 10 січня 2015 року.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але протягом двадцяти днів може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді