УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Червинської М.Є.,

суддів: Коротуна В.М.,Мазур Л.М.,

Нагорняка В.А., Писаної Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання права власності на майно, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду Луганської області від 04 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із указаним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_1.

Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 24 грудня 2015 року позовну заяву ОСОБА_3 визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погоджуючись із указаною ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою апеляційного суду Луганської області від 04 лютого 2016 року вищевказану апеляційну скаргу визнано неподаною та повернуто заявнику з підстав, встановлених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу апеляційного суду та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суддя суду апеляційної інстанції, визнаючи апеляційну скаргу ОСОБА_3 неподаною та повертаючи її заявнику, виходив з того, що ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху від 25 січня 2016 року нею було отримано 29 січня 2016 року, проте станом на 04 лютого 2016 року вимоги ухвали суду від 25 січня 2016 року не виконано та недоліки апеляційної скарги не усунуто, у зв'язку із чим дійшов висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги відповідно до вимог, встановлених ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

Колегія суддів касаційного суду вважає, що ухвала судді апеляційного суду постановлена із дотриманням норм процесуального права з огляду на наступне.

Апеляційна скарга за формою й змістом повинна відповідати вимогам ст. 295 ЦПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 297 ЦПК України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 295 цього Кодексу, а також у разі несплати суми судового збору застосовуються положення ст. 121 цього Кодексу.

За змістом ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою судді апеляційного суду Луганської області від 25 січня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 було залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки апеляційної скарги протягом п'яти днів з моменту отримання цієї ухвали, а саме: надати копії апеляційної скарги та додані до неї письмові матеріали відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Вказана ухвала була отримана ОСОБА_3 29 січня 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а. с. 45).

03 лютого 2016 року ОСОБА_3 подано до суду заяву, в якій остання зазначала, що ухвала від 25 січня 2016 року не відповідає вимогам процесуального права та не підлягає виконанню.

Таким чином, станом на 04 лютого 2016 року заявник була обізнана про недоліки апеляційної скарги, проте не виконала вимоги ухвали від 25 січня 2016 року.

З огляду на викладене колегія суддів суду касаційної інстанції вважає, що апеляційний суд, встановивши, що ОСОБА_3 отримала ухвалу про залишення її апеляційної скарги без руху 29 січня 2016 року, проте у визначений судом строк не усунула недоліки апеляційної скарги, дійшов обґрунтованого висновку про визнання неподаною апеляційної скарги та повернення її заявнику відповідно до вимог ст. ст. 121, 297 ЦПК України.

Крім того, апеляційним судом роз'яснено заявнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до апеляційного суду з апеляційною скаргою на загальних підставах, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу судді апеляційного суду Луганської області від 04 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.Є. Червинська

Судді: В.М. Коротун

Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана