АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/9109/15-ц Головуючий у 1-й інстанції Ромазан В.В.
Провадження № 22-ц/789/7/16 Доповідач - Загорський О.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 р. Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Тернопільської області в складі:

головуючого - Загорського О.О.

суддів - Козак І. О., Хома М. В.,

секретар судового засідання - Танцюра О.В., Баляс Т.І.

з участю - представника Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука - Гешти Володимира Івановича

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі цивільну справу за апеляційною скаргою Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Міністерства освіти і науки України, заступника міністра Міністерства освіти і науки України Полянського П.Б., Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука про стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду

ВСТАНОВИЛА:

25.05.2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом. В обгрунтування позовних вимог вказує, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року його поновлено на роботі на посаді директора ТВПУ №4 ім. М. Паращука із 01.04.2014 року, та стягнуто із ТВПУ №4 ім. М. Паращука, середній заробіток за час вимушеного прогулу - 48015 грн. 30 коп. - по 09.12.2014 року. Судове рішення в частині поновлення на роботі, допущено до негайного виконання, однак, рішення не виконано та не поновлено його на роботі.

Просить стягнути з ТВПУ №4 ім. М. Паращука - 35756,81 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13.08.2015 року позов задоволено і стягнуто з ТВПУ №4 імені М.Паращука в користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 10.12.2014 року по 30.07.2015 року в сумі 35756,81 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2015 року виправлено описки в ухвалі від 13.08.2015 року, - замість назви "Ухвала" та "Ухвалив" вказано "Рішення" та "Вирішив".

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26.10.2015 року допущено рішення Тернопільського міськорайонного суду Тернопільської області від 13.08.2015 року до негайного виконання в частині стягнення в користь ОСОБА_3 середньомісячного заробітку за один місяць.

В апеляційній скарзі ТВПУ №4 ім. М. Паращука просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначено, що ОСОБА_3 звільнено із займаної посади з підстав, передбачених контрактом і виконання рішення про поновлення на роботі належить до компетенції Міністерства освіти і науки України. Вказано, що віднайти відповідні кошти за кодом економічної класифікації для виплати за рішенням судів немає можливості.

В судовому засіданні представник ТВПУ №4 ім. М. Паращука апеляційну скаргу підтримав і надав пояснення. Пояснив, що ОСОБА_3 не звертався до училища про поновлення на роботі і він не хотів працювати, а хотів лише отримати гроші. Вказав, що в училища грошей щоб йому виплатити нема.

В судове засідання не з'явився ОСОБА_3, який повідомлений про розгляд справи 03.03.2016 року згідно розписки, що відповідно до ч.2 ст. 305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

В судове засідання представник Міністерства освіти і науки України, заступник міністра Міністерства освіти і науки України Полянський П.Б. повідомлялися про час і місце розгляду справи належним чином, що згідно ч.2 ст.305 ЦПК України не перешкоджає розглядові справи.

Заслухавши доповідь головуючого, пояснення, дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з невиконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді і утворення за час затримки виконання рішення суду заборгованості з виплати заробітної плати в сумі 35756,81 грн.

З таким висновком суду погодитись повністю не можна.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим.

У відповідності до ч.1 ст.214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд зобов'язаний вирішити питання: чи мали місце обставини, якими обгрунтовувалися вимоги і заперечення та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Судом встановлено, що рішенням апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 р. позов ОСОБА_3 до Міністерства освіти і науки України, ТВПУ №4 імені М.Паращука задоволено частково. Визнано незаконним звільнення ОСОБА_3 з посади директора ТВПУ №4 імені М.Паращука за наказом Міністерства освіти і науки України від 28.03.2014 року №127-к. Вирішено поновити ОСОБА_3 на посаді директора з 01.04.2014 року і стягнуто з ТВПУ №4 імені М.Паращука на користь ОСОБА_3 за час вимушеного прогулу 48015,30 грн. Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на посаді директора ТВПУ №4 імені М.Паращука.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13.05.2015 року рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року залишено без змін.

Відповідно до ст. 236 КЗпП України, у разі затримки власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, цей орган виносить ухвалу про виплату йому середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. N 100 "Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати" середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов'язана відповідна виплата, а якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Згідно з п. 8 цієї Постанови нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, проводяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин.

Як вбачається із довідки про доходи №365 від 28.07.2015 року, виданої ТВПУ №4, середньоденний заробіток ОСОБА_3 становив 275,95 грн. (а.с.28).

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року встановлено, що 24.01.2013 року між позивачем ОСОБА_3 та міністерством освіти і науки, молоді та спорту України було укладено контракт, згідно якого ОСОБА_3 був призначений на посаду директора (керівника) ТВПУ №4 ім. М. Паращука строком на два роки з 07.02.2013 року по 07.02.2015 року (а.с.43).

Враховуючи вказане, матеріали справи, розрахунок наведений у рішенні суду першої інстанції є помилковим, оскільки при його здійсненні судом не враховано що згідно контракту ОСОБА_3 був призначений на посаду директора (керівника) ТВПУ №4 ім. М.Паращука строком на два роки до 07.02.2015 року.

На підставі наведеного, слід стягнути із ТВПУ №4 імені М.Паращука в користь ОСОБА_3 середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 10.12.2014 року по 07.02.2015 року на загальну суму 11313,95 грн., виходячи із розрахунку:

-грудень 2014 року 16х275,95=4415,20, де 16 кількість робочих днів у грудні;

-січень 2015 року 20х275,95=5519, де 20 кількість робочих днів у січні;

-лютий 2015 року 5х275,95=1379,75, де 5 кількість робочих днів у лютому.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований як безробітний в Тернопільському МРЦЗ з 17.03.2015 року, і отримав з 17.03.2015 року по 30.06.2015 року - 1772,39 грн. (довідка від 29.07.2015 року, видана Тернопільським міським центром зайнятості) (а.с.36).

Судом пешої інстанції помилково враховано одержання ОСОБА_3 - 1772,39 грн. за період із 17.03.2015 року по 30.06.2015 року, оскільки підлягає стягненню середній заробіток за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі за період з 10.12.2014 року по 07.02.2015 року - по час дії контракту.

Твердження представника ТВПУ №4 імені М.Паращука, що в училища немає можливості віднайти кошти за кодом економічної класифікації для виплати за рішенням суду, оцінюється критично, оскільки не вказує на незаконність рішення суду і не може бути підставою для його скасування.

Позиція представника ТВПУ №4 імені М.Паращука, що судом помилково не враховано сплату 48015,30 грн. в користь ОСОБА_3 на виконання рішення апеляційного суду Тернопільської області від 09.12.2014 року оцінюється критично, оскільки виконання рішення в цій частині не впливає на наявність підстави для стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду - невиконання рішення в частині поновлення на роботі та реалізації пов'язаного з цим права на виплату заробітної плати.

Відповідно до ч.1 ст. 309 ЦПК України підставами для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення є: неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи вище вказане, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про правомірність стягнення середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду від 09.12.2014 року, але допустив помилку при здійсненні розрахунку суми, що підлягає стягненню, а тому колегія суддів приходить до переконання, що рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2015 року слід змінити та зменшити суму стягнення за час затримки виконання рішення та стягнути з Тернопільського ВПУ №4 імені М.Паращука на користь ОСОБА_3 11313,95 грн.

Відповідно до ч.5 ст. 88 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат, що в даному випадку - 243,60 грн.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 13 серпня 2015 року змінити, зменшивши суму стягнення.

Зменшити суму стягнення з 35756,81 грн. та стягнути з Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука на користь ОСОБА_3 - 11313,95 грн. середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду.

Зменшити суму присуджених судових витрат з 357,56 грн. та стягнути з Тернопільського вищого професійного училища №4 імені Михайла Паращука 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області О.О. Загорський