У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2016 року м. Київ
Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційну скаргу представника публічного акціонерного товариства «Мегабанк» - Дребот Ірини Анатоліївни на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року у справі за заявою ОСОБА_3 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від

25 травня 2015 року у справі № 2/1087-2015, у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зазначеною заявою, мотивуючи її тим, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 25 травня 2015 року позовну заяву ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за кредитним договором № 261ПВ/2008-А від 01 серпня 2008 року станом на

16 березня 2015 року в розмірі 33824,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 736381 грн 14 коп. та 56483 грн 97 коп. складається з: залишку суми заборгованості за кредитом в розмірі 29759,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 647879 грн 54 коп.; нараховані та несплачені відсотки за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2015 року (включно) в розмірі 4065,23 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 88501 грн

60 коп; штраф, нарахований згідно з п.7.2. кредитного договору за не виконання прийнятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту згідно з графіком погашення кредиту в розмірі 56483 грн 97 коп., витрати по оплаті третейського збору в розмірі 2000 грн та витрати на листування в розмірі 68 грн.;

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Мегабанк» заборгованість за договором поруки №67-1553-П від 01 серпня 2008 року укладеним в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 261ПВ/2008-А від

01 серпня 2008 року, укладеного між ПАТ «Мегабанк» та ОСОБА_4, станом на 16 березня 2015 року в розмірі 33824,91 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 736381 грн14 коп. та 56483 грн 97 коп. складається з: залишку суми заборгованості за кредитом в розмірі 29759,68 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 647879 грн 54 коп.; нараховані та несплачені відсотки за період з 01 лютого 2014 року по 28 лютого 2015 року (включно) в розмірі 4065,23 доларів США, що в гривневому еквіваленті складає 88501 грн

60 коп.; штраф, нарахований згідно з п.7.2. Кредитного договору за не виконання прийнятих на себе зобов'язань щодо повернення кредиту згідно з графіком погашення кредиту в розмірі 56483 грн 97 коп., витрати по оплаті третейського збору в розмірі 2000 грн. та витрати на листування в розмірі 68 грн.; для задоволення частини вимог ПАТ «Мегабанк», що виникли з кредитного договору № 261ПВ/2008-А від 01 серпня 2008 року, станом на 16 березня 2015 року в сумі 370433 грн., що відповідає вартості предмета застави, визначений сторонами в договорі № 261ПВ/2008-А-з застави майна від 01 серпня 2008 року звернуто стягнення на: предмет застави за договором № 261ПВ/2008-А-з застави рухомого майна від 01 серпня 2008 року, а саме на рухоме майно автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG GP 3.0 V6, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, вартістю 370433 грн., який належить ОСОБА_4 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданим ВРЕВ № 1 ГУМВСУ м. Харкова

01 серпня 2008 року із застосуванням процедури, передбаченої статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», - продаж

ПАТ «Мегабанк», як обтяжувачем, предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем за ціною, визначеною субєктом оціночної діяльності субєктом господарювання, який здійснює свою діяльність відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»; передано предмет застави за договором № 261ПВ/2008-А-з застави рухомого майна від

01 серпня 2008 року, а саме: автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG GP 3.0 V6, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, вартістю 370433 грн., який належить ОСОБА_4 на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданим ВРЕВ № 1 ГУМВСУ м. Харкова

01 серпня 2008 року в управління ПАТ «Мегабанк» на період до його реалізації із спрямуванням доходів, отриманих в результаті управління предмета застави, на задоволення забезпечених заставою вимог за кредитним договором

№ 261ПВ/2008-А від 01 серпня 2008 року, відповідно до пункту 3 частини 2 статті 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»;

Надано ПАТ «Мегабанк» право знімати з обліку автомобіль VOLKSWAGEN TOUAREG GP 3.0 V6, 2008 року випуску, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_1, шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_2, вартістю 370433,00 грн., який належить ОСОБА_4на праві власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3, виданим ВРЕВ № 1 ГУМВСУ м. Харкова 01.08.2008 року, здійснювати перереєстрацію, а також отримувати на нього дублікати Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та інші необхідні документи для укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем у відповідних уповноважених органах.

Зазначила, що вона не була повідомлена про існування спору щодо кредитного договору № 261ПВ/2008-А від 01 серпня 2008 року, від банку жодних вимог та листів не отримувала, не знала про розгляд справи та винесення рішення Третейським судом та на момент розгляду позовної заяви вона знаходилась за кордоном. На підставі цього рішення ухвалою Київського районного суду

м. Харкова від 02 липня 2015 року задоволено заяву про видачу виконавчого листа. Відповідно до договору поруки № 67-1533-П від 01 серпня 2008 року вона виступила поручителем за виконання ОСОБА_4 зобов'язань за кредитним договором № 261ПВ/2008-А від 01 серпня 2008 року. Вказала, що банк звернувся до Третейського суду раніше, ніж закінчилася дія кредитного договору.

Посилаючись на викладене, просила скасувати рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від

25 травня 2015 року у справі № 2/1087-2015.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27 жовтня 2015 року у задоволенні заяви ОСОБА_3 відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року скасовано ухвалу суду першої інстанції та постановлено нову ухвалу, якою заяву ОСОБА_3 задоволено.

Рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації «Слобожанська перспектива» від 25 травня 2015 року у справі № 2/1087-2015 скасовано.

У касаційній скарзі, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, скаржник просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Відповідно до частини 2 статті 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною 1 статті 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ознайомившись із змістом касаційної скарги, у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що спір, який виник між сторонами, не є спором щодо захисту прав споживачів.

Скасовуючи ухвалу суду першої інстанції та задовольняючи заяву, суд апеляційної інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є споживачем послуг банку, спір виник щодо заборгованості за кредитом, тому третейському суду в силу положень пункту 14 частини 1 статті 6 Закону України «Про третейські суди» така справа не підвідомча.

Законом України «Про внесення змін до ст. 6 Закону України «Про третейські суди» щодо підвідомчості справ у сфері захисту прав споживачів третейським судам» частину першу статті 6 Закону України «Про третейські суди» доповнено пунктом 14, згідно з яким третейські суди не можуть розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Зазначений Закон набрав чинності 12 березня 2011 року.

Наведене дає підстави для висновку про те, що положення пункту

14 частини першої статті 6 Закону України «Про третейські суди», які містять заборону на розгляд третейськими судами справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної установи), поширюються на правовідносини з питань виконання, зміни, розірвання договору споживчого кредиту.

Дана правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 02 вересня 2015 року (справа №6-856цс15), 04 листопада 2015 року

(справа № 6- 2074), 18 листопада 2015 року (справа № 6-187цс15).

Таким чином, суд апеляційної інстанції, ухвалюючи оскаржувану ухвалу, правильно встановив характер правовідносин сторін у справі та застосував до цих правовідносин норми матеріального права, які їх регулюють, і вирішив справу з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваної ухвали не дають підстав для висновку, що судом апеляційної інстанції при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень.

Ухвала апеляційного суду постановлена з додержанням норм процесуального права та правильним застосуванням матеріального права.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника публічного акціонерного товариства «Мегабанк» - Дребот Ірини Анатоліївни на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року, у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та звернення стягнення на предмет застави за договором застави рухомого майна, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали повернути скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович