Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Жарікова О. В. ,

при секретарі Гавриш О. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 3 в м. Біла Церква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 районної державної адміністрації Київської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернулася ОСОБА_1 з цивільним позовом до ОСОБА_2 районної державної адміністрації про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, мотивуючи його тим, що 30.12.2013 року померла ОСОБА_3, після смерті якої відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 0,0087 га, що знаходиться на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області. ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем померлої. Інших спадкоємців за заповітом чи законом немає. Після звернення до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, зясувалось, що позивачем пропущений строк на прийняття спадщини. Позивач стверджує, що причиною пропуску шестимісячного строку є те, що вона не обізнана у порядку проведення процедури оформлення спадщини. Позивач просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_3, терміном на два місяці з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач в судове засідання не зявилася, про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно. Представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі та без участі позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 РДА про місце, час та дату розгляду справи повідомлена належно, свого представника в судове засідання не направила, процесуальної зацікавленості у розгляді справи не виявила.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Цивільним процесуальним Кодексом.

Пленум Верховного Суду України у п.11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року № 11 роз'яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 30.12.2013 року померла ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про смерть останньої, серії 1-БК № 288214. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, загальною площею 0,087 га, що знаходиться на території Терезинської селищної ради Білоцерківського району Київської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серії 1-КВ № 017062. ОСОБА_1 є рідною донькою спадкодавця ОСОБА_3, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача, серії ПЩ № 861640, копією свідоцтва про укладення шлюбу між позивачем та ОСОБА_5, серії Ш-БК № 256378 та копією свідоцтва про укладення шлюбу між померлою матір»ю позивача та ОСОБА_6, серії Ш-БК № 340814.

Після смерті матері, позивач звернулася до приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, та зясувала, що нею пропущений строк на прийняття спадщини. Названим нотаріусом надано повідомлення ОСОБА_1 про те, що вона пропустила шестимісячний строк звернення з заявою про прийняття спадщини до органів нотаріату. Крім того, 15.02.2016 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про прийняття спадщини, після померлої 30.12.2013 року ОСОБА_3 до іншого приватного нотаріуса Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області, а саме ОСОБА_7. Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву, даним нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме в оформленні спадкових прав на майно, яке залишилося після смерті ОСОБА_3 та у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв»язку з пропущенням нею встановленого законом строку для прийняття спадщини для звернення з відповідною заявою, що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 02-31 від 20.08.2015 року.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків ( спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини, у відповідності до ст. 1218 ЦК України, входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця або місце знаходження нерухомого майна.

Відповідно до ч.1 ст. 1222 ЦПК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Як встановлено ч.3.ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини.

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач звертаючись до суду з вказаним позовом, наводить обставини, які свідчать про обєктивні, непереборні та істотні труднощі, що стали їй на заваді щоб вчасно звернутись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

За викладених обставин, позивач та його представник довели поважність причин пропуску ОСОБА_1 шестимісячного строку для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою.

Таким чином позов підлягає до задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1221, 1222, 1270, 1272 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 213-215, 294, 296 ЦПК України,суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після померлої 30.12.2013 року ОСОБА_3, терміном два місяці з дня вступу рішення в законну силу.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя ОСОБА_8