Провадження №2/485/254/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Кішковської З.А.,

секретар судового засідання Забаровська С.А.,

за участю представника позивачки - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

встановив:

23 травня 2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовними вимогами, якими просила визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 бабусі ОСОБА_3 на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Киселівської сільської ради Снігурівського району площею 4,0605га, пославшись на неможливість нотаріального посвідчення за втрати оригіналу правовстановлюючого документа.

У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримала.

Сільський голова Киселівської сільської ради Снігурівського району, у порядку ст.158 ЦПК України, подав письмове клопотання про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував.

Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Киселівка Снігурівського району Миколаївської області померла ОСОБА_3, про що 14 квітня 2010 року в Книзі реєстрації смертей Відділу реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області проведено актовий запис №92 і видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку площею 4,0605 гектарів в межах території Киселівської сільської ради Снігурівського району, яка належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, серії НОМЕР_2, виданого Снігурівською райдержадміністрацією Миколаївської області 06 квітня 2004 року (а.с.10).

Згідно з Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку державна реєстрація земельної ділянки проведена 06 квітня 2004 року за кадастровим номером НОМЕР_3, місце розташування: Миколаївська область, Снігурівський район, Киселівська сільська рада (а.с.11-13). Вартість земельної ділянки, за даними витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 складала 61735грн.40коп. (а.с.14).

Як вбачається з матеріалів спадкової справи №378/2010, заведеної у Снігурівській державній нотаріальній конторі 06 жовтня 2010 року за заповітом спадщину на спірну земельну ділянку після смерті ОСОБА_3 прийняла позивачка, подавши відповідну заяву (а.с.27-33).

Відповідно до положень ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом - ст.1217 ЦК України.

В силу ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Місцем відкриття спадщини, за нормою ст.1221 ЦК України, є останнє місце проживання спадкодавця.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини - ст.1222 ЦК України.

Згідно ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення - ст.1225 ЦК України. За п.10 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини - стаття 1269 ЦК України.

Представленими доказами позивачка довела, що як спадкоємець після смерті ОСОБА_3 прийняла спадщину, до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4.0605 га.

Однак, постановою від 20 листопада 2015 року нотаріус Снігурівської державної нотаріальної контори відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а саме посвідчення спадкових прав на земельну ділянку, вказавши на вимогу надання оригіналу правовстановлювального документу. За п.п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За нормою ст.49 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII нотаріус обґрунтовано відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємцем не було подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії.

В силу п.23 ППВСУ від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування" за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.

Остільки, позивачка довела наявність спадкового майна, пістави до його успадкування, неможливість реалізації спадкових прав у інший спосіб, суд визнає її позовні вимоги обґрунтованими та ухвалює про їх задоволення.

На прохання представника позивачки суд не вирішує питання відшкодування судових витрат відповідно ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.208,209,212,213,214,215,218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах Киселівської сільської ради Снігурівського району Миколаївської області, площею 4.0605 гектарів, вартістю 61735грн.40коп., кадастровий номер НОМЕР_3, належну спадкодавиці на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку, серії НОМЕР_2, виданого Снігурівською райдержадміністрацією Миколаївської області 06 квітня 2004 року.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано сторонами на ім'я апеляційного суду Миколаївської області через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів після отримання його копії.

Суддя