РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06.10.2016 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Масендич В.В.

при секретарі Левицькому М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про стягнення боргу,-

в с т а н о в и в:

18.05.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, про стягнення боргу, в якому посилається на те, що він знаходячись по АДРЕСА_1, зустрів свою однокласницю ОСОБА_2, яка звернулась до нього з проханням позичити їй грошові кошти у розмірі 300 доларів США у зв'язку з тимчасовим скрутним становищем сім'ї останньої. Позивач погодився допомогти та передав відповідачці кошти у розмірі 300 доларів США на певний період часу. Після багаточисленних звернень позивача, ОСОБА_2 26.08.2015р. повернула йому 100 доларів США, проте відмовилась повертати решту частини позики у розмірі 200 доларів США. У зв'язку з цим позивач 02.03.2016р. звернувся до Франківського відділу поліції ГУНП у Львівській області з заявою про вчинення ОСОБА_2 кримінального правопорушення передбаченого ст.. 190 КК України. В ході проведення досудового розслідування було встановлено та підтверджено факт одержання ОСОБА_2 грошових коштів від позивача у розмірі 300 доларів США та подальшого повернення 100 доларів США. Вищевказане кримінальне провадження було закрите у зв'язку з відсутністю в діянні ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого ст.. 190 КК України. Таким чином, оскільки відповідачка визнає існування грошового зобов'язання та прострочила його виконання, зобов'язана сплатити решту коштів за договором позики, а також 3% річних від простроченої суми, що становить 9 доларів США. Просить позов задоволити та стягнути з відповідачки на його користь борг в сумі 200 доларів США та 3% річних від простроченої суми, що становить 09 доларів США.

Позивач в судове засідання не з'явився, подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує, просить позов задоволити.

Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що зокрема підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток та оголошенням в газеті «Високий Замок» від 06.09.2016р. На підставі ч. 2 ст. 224 ЦПК України суд, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося згідно ч.2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Як вбачається із постанови Франківського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 20.04.2016р. 02.03.2016р. у Франківський ВП ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_1 про те, що 16.07.2015р. ОСОБА_2 перебуваючи по АДРЕСА_1, шахрайським способом заволоділа грошима останнього у сумі 200 доларів США, чим завдала матеріальної шкоди. В ході досудового розслідування було встановлено, під час допиту в якості потерпілого ОСОБА_1, що особа, яка заволоділа його грошовими коштами являється ОСОБА_2, якій останній 16.07.2015р. добровільно позичив на певний період часу 300 доларів США, та в подальшому 26.08.2016р. ОСОБА_2 було повернено ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 100 доларів США. Із наданих письмових показів ОСОБА_2, стало відомо, що остання у зв'язку із фінансовою кризою яка виникла у її сім'ї, у липні місяці 2015р. звернулась до ОСОБА_1, який являвся її однокласником із проханням позичити грошові кошти у сумі 300 доларів США, на що ОСОБА_1 погодився та надав ці кошти ОСОБА_2, на певний період часу, де в подальшому остання повернула ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 100 доларів США, а іншу частину коштів зобов'язалась повернути, однак у зв'язку із тим, що ОСОБА_2 перебуває у декретній відпустці та немає будь-якого заробітку, грошові кошти у сумі 200 доларів США повернути ОСОБА_1 не в змозі, однак зобов'язується повернути як тільки матиме будь-який грошовий дохід.

Відтак, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000621 від 02.03.2016р. закрито у зв'язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України

Відповідно до вимог ст. ст. 57, 58, 59, 64 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно правової позиції, висловленої у постанові Верховного Суду України від 02 липня 2014 року у справі № 6-79цс14, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання.

Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст.533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або закон.

Таким чином, оскільки факт заборгованості ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 в розмірі 200 доларів США підтверджено в поставі Франківського ВП ГУ НП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 20.04.2016р., з якої вбачається, що ОСОБА_2 надавала письмові покази, в яких вказала, що дійсно мала борг перед ОСОБА_1 в розмірі 300 доларів США, та в подальшому повернула позивачу 100 доларів США, тобто відповідач дійсно визнала факт існування заборгованості, а отже в результаті розгляду справи судом не здобуто доказів, які б спростовували позовні вимоги, ставили під сумнів їх обґрунтованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати.

Керуючись ст.ст.10, 60, 88, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 533, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) заборгованість в розмірі 200 доларів США, а також 3% річних від простроченої суми в розмірі 09 доларів США, що в загальній сумі становить 209 доларів США (двісті дев'ять доларів США), що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 06.10.2016р. (100 доларів США = 2589.8334 грн.) становить 5411 грн. (п'ять тисяч чотириста одинадцять гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2) судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят одна гривня 20 коп.)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Масендич В.В.