Справа № 443/850/16-ц Провадження № 2-о/443/31/16
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

25 травня 2016 року. Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Галій О.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1, заінтересована особа ОСОБА_2 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою

в с т а н о в и в :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Жидачівського районного суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, а саме його дружини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до ч.1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі суддя, вивчивши вказану заяву та перевіривши її на відповідність вимогам ст.ст. 256-258 Цивільного процесуального кодексу України приходить до наступних висновків.

Відповідно до 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна.

Згідно до вимог ст. 247 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Як вбачається з матеріалів справи заявник просить визнати безвісно відсутньою дружину ОСОБА_3

Зазначена заява підлягає залишенню без руху, оскільки в даній заяві відсутні будь-які докази, що підтверджують кожну обставину, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, що підтверджується, доказами та наявними підставами для звільнення від доказування. Заява повинна відповідати іншим вимогам, встановленим законом.

Встановлення судом певного факту в порядку не позовного провадження можливо лише тобі, коли це не призведе до виникнення спору про право, тобто коли цей факт не торкнеться прав інших осіб.

Між тим, з метою встановлення факту безвісно відсутньою ОСОБА_3, потрібно зазначити заінтересованих осіб, права та інтереси яких можуть бути порушені (діти, батьки, сестри, брати та інші родичі ОСОБА_3О.), які можуть дати свідчення про фізичну особу, місцеперебування якої невідоме.

Крім того заявник в заяві зазначає, останнє місце проживання ОСОБА_3, однак жодного підтвердження про її місце проживання чи перебування в даному селі не надає.

Враховуючи наведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Ознайомившись із поданою заявою та доданими до неї документами приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України, а тому повинна бути залишена без руху з наведених підстав.

Так, п.п. 3,4,5,6 ч.2, ч.5 ст.119 ЦПК України встановили, що позовна заява, окрім іншого, повинна містити у собі зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування.

Аналогічні норми закону застосовуються до заяв поданих в порядку окремого провадження.

В заяві не зазначено обставини, що підтверджують безвісну відсутність громадянина, не вказано, коли і ким були отриманні останні відомості про місце перебування відсутньої особи; не наведено фактів, що посвідчують неможливість встановлення місцеперебування такої особи (відповіді на запити, листи, довідки з органів внутрішніх справ, тощо).

У справах окремого провадження на заявників на підставі ст. 10 ЦПК України покладається обов"язок довести суду наявність або відсутність певних обставин, тобто в заяві обов"язково мають бути зазначені ті докази, якими заявник доводить існування певних юридичних обставин.

Також, до заяви необхідно додати інформацію відповідних організацій за останнім місцем проживання, роботи відсутнього, а також щодо вживання заходів по встановленню місця знаходження громадянина,

відносно якого ставиться питання про визнання її безвісно відсутньою. Існування обставин, що дають підставу вважати, що особа може знаходиться в розшуку та інше; відсутність спору про право; не зазначені докази відсутності громадянина в місці його проживання протягом одного року (до заяви не додані акти

обстеження житлового будинку, в якому вона проживала, докази вживання заходів по встановленню місця знаходження громадянина, відносно якого ставиться питання про визнання її безвісно відсутньої, докази відсутності відомостей про інше місце проживання громадянина.

Згідно із ч. 1 та 2 ст. 121 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 119 ЦПК України, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк, який не може перевищувати пяти днів з часу отримання копії ухвали, для усунення недоліків.

Без усунення вказаних недоліків заява не може бути прийнята до провадження і підлягає залишенню без руху.

Після виконання наведених вимог, заява вважатиметься поданою в день її первісного подання до суду. Інакше заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Керуючись ст.ст.119, 121 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про визнання фізичної особи безвісно відсутньою залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали

Суддя