Справа № 201/8304/16-ц
Провадження № 2/201/2153/2016
РІШЕННЯ

Іменем України

07 грудня 2016 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська у складі головуючого судді Наумової О.С., за участю секретаря Гоц Г.Ю., за участю представника позивача - ОСОБА_1, відповідача - ОСОБА_2, представника відповідача - ОСОБА_3, розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення солідарно матеріальної шкоди в сумі 24 860,88 грн., моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., витрат на встановлення вартості відновлювальних робіт в сумі 1 000,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2, ОСОБА_5 про стягнення солідарно матеріальної шкоди в сумі 24 860,88 грн., моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., витрат на встановлення вартості відновлювальних робіт в сумі 1 000,00 грн.

Ухвалою суду від 11.10.2016 у якості співвідповідача за клопотанням позивача, проти якого відповідач не заперечував, залучено Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 21.01.2016 о 17 год. 40 хв. сталася ДТП за участю транспортних засобів «ДЕУ», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «ДЕУ» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, по вулиці Аеропортовській, в районі будинку № 22 по вул. Стартовій у м. Дніпропетровську.

Водій ОСОБА_2 втратив контроль над керуванням автомобіля НОМЕР_3, та з виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6

Постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2016 ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП внаслідок порушення п.12.1 Правил дорожнього руху України, та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Власником автомобіля НОМЕР_4, яким керував ОСОБА_6, є ОСОБА_4

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_2 ОСОБА_4, спричинений матеріальний збиток, оскільки його автомобіль отримав механічні ушкодження.

Згідно рапорту слідчого СВ Дніпропетровського ВП ГУ Національної поліції в Дніпропетровській області Авраменка О.Ю., власником автомобіля «Део-Ланос», д/н НОМЕР_3, є ОСОБА_5. Його цивільна правова відповідальність застрахована ТДВ «Експрес Страхування» на підставі полісу НОМЕР_9, чинного до 28.04.2016.

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 130 від 10.10.2001 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, яка має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Тому позивач вважає, що ОСОБА_5, як власник, що передав автомобіль у керування ОСОБА_2, повинен нести солідарну відповідальність за спричинені збитки.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП. Страховим товариством виплачено на його користь 06.04.2016 лише 34 463,89 грн.

З метою встановлення об'єктивної вартості відновлюваного peмонту транспортного засобу, ОСОБА_4 звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8, з ким уклав договір № 27/01-16ФЛ від 27.01.2016 на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку. Відповідно до звіту оцінювача №27-01-16В від 23.03.2016 «Про оцінку» вартість відновлюваного ремонту «ДЕУ» д/н НОМЕР_2 із врахуванням вартості ремонтних робіт, вартості матеріалів та вартості деталей становить 59 324,77 грн..

Позивач, посилаючись на норми ст.ст. 1192, 1194 ЦК України, просить суд стягнути з відповідачів солідарно різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка становить 24 860,88 грн.

Окрім того, посилаючись на ст. 79 ЦПК України, просить стягнути із відповідачів як судові витрати кошти, сплачені оцінювачу на підставі договору № 27/01-16ФЛ від 27.01.2016 в сумі 1 000,00 грн.

Також на підставі ст.ст. 23, 1167 ЦК України просить стягнути моральну шкоду, яку оцінює у 10 000,00 грн., завдану протиправними діями ОСОБА_2, яка полягає у тому, що внаслідок пошкодження автомобілю він був змушений змінити життєвий уклад, оскільки не міг користуватися автомобілем, був змушений витрачати час та сили для відшкодування шкоди та відновлення автомобіля та відшкодування витрат.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, зазначивши, що фактично позивач витратив на ремонт автомобіля значно більше коштів, але вважав за доцільне стягнути із відповідачів лише ту суму, яка визначено у звіті оцінювача.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. Додатково вказав, що він вже сплатив на користь водія ОСОБА_6 5 000,00 грн. в якості компенсації за шкоду, заподіяну здоров'ю, про що останній надав розписку.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача - ТДВ «Експрес Страхування» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні, надав суду заперечення на позов, в яких відзначив, що позивач просить стягнути солідарно з ОСОБА_2 і ОСОБА_5 матеріальну та моральну шкоду, і не пред'являє вимог до ТДВ «Експрес Страхування».

29.04.2015 між ТДВ «Експрес Страхування» та ОСОБА_5 дійсно укладено договір страхування цивільно-правової відповідальності, що підтверджується полісом № АІ/7390234, на підставі якого застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з відшкодуванням шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_1

Відносини щодо виплати страхового відшкодування за шкоду заподіяну життю, здоров'ю, майну потерпілих осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу «Daewoo Lanos» врегульовані нормами Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до ст. 29 якого у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством,

Відповідно до звіту № 4.16.21 про оцінку КТЗ вартість відновлювального ремонту ТЗ з урахуванням коефіцієнту зносу запчастин та без врахування суми ПДВ складає 34 463,89 грн

Відповідно до ст. 36.2 ст. 36 вказаного Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, шо відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

20.01.2016 позивач звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування. 06.04.2016 ТДВ «Експрес Страхування» здійснило виплату в сумі 34 463,89 грн. на його картковий рахунок. Отже, ТДВ «Експрес Страхування» в повному обсязі виконало зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування.

У зв'язку із не наданням позивачем страховику акту виконаних робіт відновлювального ремонту автомобілю «Daewoo Lanos», д.р.н. НОМЕР_6, рішення про доплату страхового відшкодування на суму визначеного відповідно до законодавства розміру ПДВ не переглядалось та доплата не здійснювалась. Крім того позивачем не надано доказів фактичного проведення відновлювального ремонту транспортного засобу. У випадку надання такого акту, розмір страхового відшкодування може бути переглянутий.

Позивач на підтвердження розміру завданої матеріальної шкоди надав звіт ФОП ОСОБА_9 № 27.01.2016, в якому вартість матеріального збитку визначена в сумі 44 185,37 грн. в т.ч. ПДВ - 4702,90 грн., проте просить стягнути розмір збитку з розрахунку 59 324,77 грн.

Звіт суперечить висновку спеціаліста - автотоварознавця ТДВ «Експрес Страхування».

Окрім того, заперечує проти стягнення моральної шкоди, оскільки згідно ст. 26-1 Закону страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров'я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров'ю. Здоров'ю позивача не заподіяна шкода, тому відсутні підстави для стягнення моральної шкоди з ТДВ «Експрес Страхування».

Враховуючи вищевикладене, просив відмовити в задоволенні позовних до ТДВ «Експрес Страхування».

Вислухавши в судовому засіданні сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке.

Як вбачається з постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 26.02.2016 21.01.2016 о 17 год. 40 хв. сталася ДТП за участю транспортних засобів «ДЕУ», д/н НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та «ДЕУ» д/н НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6, по АДРЕСА_1

Водій ОСОБА_2 втратив контроль над керуванням автомобіля НОМЕР_3, та з виїхав на зустрічну смугу руху, чим порушив п.12.1 Правил дорожнього руху України, в результаті чого зіткнувся з автомобілем НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_6

Вказаною постановою суду, яка набрала законної сили 09.03.2016, ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Власником пошкодженого у ДТП автомобіля НОМЕР_4, є ОСОБА_4, що видно зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 від 19.11.2015 (а.с. 9).

Власником автомобіля НОМЕР_5, є ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_8 від 25.04.2013 (а.с. 96, 115).

Цивільна правова відповідальність ОСОБА_5 застрахована ТДВ «Експрес Страхування», що підтверджується полісом НОМЕР_9 терміном дії з 24.04.2015 до 28.04.2016 (а.с. 111). Згідно полісу ліміт відповідальності страхувальника за шкоду, заподіяну майну - 50 000,00 грн., франшиза дорівнює нулю.

Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.

Як встановлено судом, внаслідок дій ОСОБА_2, протиправність яких встановлена постановою суду, власнику автомобіля НОМЕР_4, - ОСОБА_4 заподіяна матеріальна шкода, оскільки його автомобіль отримав механічні ушкодження.

Суд не погоджується із позицією позивача про те, що за даним позовом окрім водія ОСОБА_2, з вини якого пошкоджено автомобіль позивача, повинен солідарно відповідати і власник автомобіля - ОСОБА_5

Відповідно до п. 2.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 130 від 10.10.2001 власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, яка має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб.

Відповідно до п. 4 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Суд зазначає, що виходячи із загальних норм ст.ст. 1166, 1167, 1187, 1190 ЦК України підстави для цивільної відповідальності ОСОБА_5 лише через те, що він є власником автомобіля, відсутні. Тягар цивільної відповідальності у таких випадках має нести винна у завданні шкоди особа, якою є водій автомобіля чи особа, яка на відповідній правовій підставі керувала автомобілем та з вини якої сталась ДТП.

За змістом норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, зміна власника транспортного засобу, яким керувала особа, винна у завданні шкоди потерпілому, не змінює суб'єктивного складу сторін у спорі.

Отже власник забезпеченого страховим полісом автомобіля НОМЕР_5, - ОСОБА_5 не є особою, що повинна відшкодовувати шкоду позивачу, оскільки не є винуватцем ТДП.

ОСОБА_4 відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до ТДВ «Експрес Страхування» із заявою про відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої внаслідок ДТП.

06.04.2016 ТДВ «Експрес Страхування» сплачено ОСОБА_4 34 463,89 грн. шляхом перерахування коштів на його картковий рахунок, що підтверджується платіжним дорученням № ЦО01272 (а.с. 36).

З метою встановлення матеріальної шкоди КТЗ ОСОБА_4 звернувся до суб'єкта оціночної діяльності - ФОП ОСОБА_8, з яким уклав договір № 27/01-16ФЛ від 27.01.2016 на проведення незалежної оцінки вартості матеріального збитку (а.с. 13, 14). За виконання робіт з оцінки сплатив 1 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 22.03.2016 (а.с. 39).

Відповідно до звіту оцінювача №27-01-16В від 23.03.2016 вартість матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля НОМЕР_4 становить 44 185,37 грн., у т.ч. ПДВ 4 702,90 грн. (а.с. 15 - 20).

Суд не приймає посилання позивача, що із відповідачів слід стягнути вартість запасних частин, наведених оцінювачем у калькуляції, що є додатком до звіту.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Суд зазначає, що ст. 26 Закону України «Про страхування» не передбачає підстав відмови у виплати страхового відшкодування, названих відповідачем.

За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Суд враховує, що згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 у разі пошкодження внаслідок дій винної особи окремих деталей, вузлів, агрегатів транспортного засобу розмір реальних збитків необхідно визначати виходячи з вартості запасних частин і відновлювального ремонту.

З аналізу наведених норм матеріального права можна дійти висновку, що до шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, можна віднести вартість відновлювального ремонту та робіт щодо відновлення пошкодженої речі.

За Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника (ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин.

Суд враховує, що вартість відновлювального ремонту може бути компенсована у разі доведеності того, що є докази, що окремі деталі, вузли, агрегати транспортного засобу, пошкоджені саме внаслідок дій винної особи

Разом із тим, позивачем не надано доказів того, що вартість деталей, які слід придбати та робіт, які слід вчинити - на загальну суму 59 324,77 грн. згідно калькуляції (а.с. 21 - 27), пов'язана напряму із винними діями водія ОСОБА_2, що саме його дії призвели до пошкодження цих вузлів і агрегатів. Адже оцінювачем не проводилась транспортно-тератологічна експертиза, не враховувалися конкретні обставини ДТП, напрямки руху автомобілів, не досліджувалися схеми ДТП тощо, а лише здійснена загальна оцінка вартості відновлювальних робіт.

До того ж позивачем не надано доказів на підтвердження реальних витрат на купівлю запчастин, що ставить під сумнів реальність понесених збитків.

За таких обставин, суд не бере до уваги посилання представника позивача, що із відповідачів слід стягнути суму вартості деталей та матеріалів.

Разом із тим, суд не приймає посилання страхувальника, що витрати розраховані аварійним комісаром з урахування зносу автомобіля, є належним підтвердженням матеріальної шкоди і приходить до висновку, що із страхового товариства підлягає стягненню залишок несплаченої в межах ліміту матеріальної шкоди (без урахування ПДВ).

Відповідно до cт. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до п. 22.1. зазначеного Закону у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до cт. 988 ЦК України та cт. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних, прямих збитків.

Згідно зі ст. 25 Закону України "Про страхування" здійснення страхових виплат та виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування або законодавством на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Згідно із Типовим положенням про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 № 8, аварійний комісар - особа, яка з'ясовує причини настання страхового випадку та визначає розмір збитків і відповідає кваліфікаційним вимогам, установленим Нацкомфінпослуг.

Аварійні комісари - особи, які займаються визначенням причин настання страхового випадку та розміру збитків, кваліфікаційні вимоги до яких установлюються актами чинного законодавства.

До кваліфікаційних вимог до аварійних комісарів, затверджених розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19.05.2011 № 285, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 08.06.2011 за № 691/19429, належать: повна або базова вища освіта, проходження навчання та складання екзамену на відповідність знань кваліфікаційному мінімуму за певним напрямом діяльності

Страховик та страхувальник мають право залучити за свій рахунок аварійного комісара до розслідування обставин страхового випадку

Водночас відповідно до ст. 4 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-III, професійна оціночна діяльність - діяльність оцінювачів та суб'єктів оціночної діяльності, визнаних такими відповідно до положень цього Закону.

Згідно зі ст. 5 Закону суб'єктами оціночної діяльності є фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність, у складі яких працює хоча б один оцінювач, та які отримали сертифікат суб'єкта оціночної діяльності

Відповідно до ст. 6 Закону оцінювачами можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які склали кваліфікаційний іспит та одержали кваліфікаційне свідоцтво оцінювача відповідно до вимог цього Закону.

Зі звіту ФОП ОСОБА_9 № 24-0116В від 23.03.2016 вбачається, що оцінку здійснював оцінювач Рощин В.В., який має кваліфікацію оцінювача (свідоцтво про підвищення кваліфікації дійсно до 25.09.2017), має кваліфікацію також аварійного комісара.

Отже, суд приймає до уваги дану оцінку, якою визначено вартість матеріального збитку в сумі 44 185,37 грн. та не приймає висновок від 09.02.2016 № 4.16.21 аварійного комісара (фахівця) ТДВ «Експрес страхування», оскільки останній не є професійним оцінювачем (а.с. 119 - 120).

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно статті 28 Закону шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов'язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Згідно статті 29 Закону у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Отже, при розрахунку розміру збитку слід вирахувати суму ПДВ в розмірі 4 702,90 грн., вказаної у звіті оцінювача від 23.03.2016 № 27-01-16В ФОП ОСОБА_9

З урахуванням вимог п. 22.1 ст. 22 та п. 32.7. ст. 32 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» які встановлюють для страхової компанії ліміт відповідальності, зі страхового товариства підлягає стягненню (в межах ліміту - 50 000,00 грн.) сума матеріальної шкоди (з урахуванням вже сплаченої суми 34 463,89 грн. та за вирахуванням ПДВ 4 702,90 грн.), тобто, 5 018,58 грн. (44 185,37 - 4 702,90 - 34 463,89 грн.).

Як було зазначено, за ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Тому із відповідача ОСОБА_2 на підставі ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22, ст. 1166 ЦК України підлягає стягненню сума 1 000,00 грн., витрачена позивачем на оплату вартості робіт оцінювача, що підтверджено платіжним дорученням №1 від 22.03.2016, оскільки дані витрати за нормами ст.ст. 28, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не віднесені до страхового відшкодування, яке здійснюється страховим товариством.

Стосовно відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 1167 ЦК України.

У п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року №4 зазначено, що обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Частиною 3 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи автомобіль ОСОБА_4 пошкоджено. Тому, суд, враховуючи засади розумності та справедливості, вважає за можливе стягнути із ОСОБА_2 на відшкодування моральної, завданої внаслідок ДТП його протиправними діями, 500,00 грн., оскільки внаслідок пошкодження автомобілю позивач дійсно був змушений змінити життєвий уклад, оскільки не міг користуватися автомобілем.

Відповідно до ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог, суд на підставі ст. 88 ЦПК України вважає за можливе стягнути порівну із відповідача ОСОБА_2 та ТДВ «Експрес Страхування» на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн., тобто по 275,60 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 57, 77, 88, 209, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2, ОСОБА_5, Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» про стягнення солідарно матеріальної шкоди в сумі 24 860,88 грн., моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., витрат на встановлення вартості відновлювальних робіт в сумі 1 000,00 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 5 018,58 грн. (п'ять тисяч вісімнадцять гривень 58 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування витрат на встановлення вартості відновлювальних робіт в сумі 1 000,00 грн. (одну тисячу гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди 500,00 грн. (п'ятсот гривень).

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» на користь ОСОБА_4 витрати на сплату судового збору в сумі 275,60 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на сплату судового збору в сумі 275,60 грн.

Вступна та резолютивна частини рішення прийняті у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 07 грудня 2016 року. Рішення у повному обсязі cкладено 09 грудня 2016 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя О.С. Наумова