У х в а л а

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Касьяна О.П., Дербенцевої Т.П., Остапчука Д.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Надра» про стягнення коштів за договором банківського вкладу, за касаційною скаргою ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Надра» 138 841 грн 55 коп. банківського вкладу, 1 901 грн 21 коп. 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов'язання, 49 149 грн 90 коп. індексу інфляції.

На обґрунтування своїх вимог посилалася на ті обставини, що 24 червня 2014 року між нею та банком укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) у банківських металах «Золотий», за яким вона передала, а банк прийняв на відкритий у банку вкладний рахунок банківський метал (золото) строком на 6 місяців зі сплатою 1 % річних.

По закінченню строку дії договору вона звернулась до банку із заявою про повернення вкладу, однак їй було відмовлено у зв'язку із введенням тимчасової адміністрації банку.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивачка просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов, мотивуючи свої вимоги порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції, з рішенням якого погодився апеляційний суд, повно та всебічно з'ясував обставини справи, та надавши належну оцінку доказам, поданим сторонами, дійшов правильного висновку про те, що вклад з процентами повернуто позивачці у визначений договором строк - 24 грудня 2014 року, перерахуванням вкладу та процентів на поточний рахунок вкладника, а відтак банк виконав взяті на себе договірні зобов'язання, як передбачено ст. ст. 526, 530, 598, 1058, 1060, 1061 ЦК України, і з цього часу між сторонами виникли правовідносини, що випливають з договору банківського рахунка.

При цьому, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про те, що на правовідносини, що виникли між сторонами, поширюється заборона на задоволення вимог вкладників, встановлена Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним у цих правовідносинах, оскільки у банку введена тимчасова адміністрація та розпочата процедура ліквідації, тому підстав для задоволення позову немає.

Оскаржувані судові рішення ухвалені з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів, обґрунтовано викладених у мотивувальних частинах оскаржуваних судових рішень.

За таких обставин касаційну скаргу потрібно відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Керуючись ч. 3 ст. 332, ст. 337 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 відхилити, рішення Дарницького районного суду м. Києва від 30 вересня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 03 грудня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.П. Касьян

Т.П.Дербенцева

Д.О.Остапчук