Справа № 739/685/15-ц Провадження № 22-ц/795/988/2016 Категорія - цивільнаГоловуючий у I інстанції - Наполов М.І. Доповідач - Вінгаль В. М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіВІНГАЛЬ В.М.
суддів:КУЗЮРИ Л.В., ШИТЧЕНКО Н.В.
при секретарі:ШКАРУПІ Ю.В.
за участю:позивачки ОСОБА_4, її представника ОСОБА_5, відповідача ОСОБА_6, його представника ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року у справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна,

в с т а н о в и в:

В травні 2015 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_6 про поділ спільного майна.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначала, що за час перебування в шлюбі, згідно з договором купівлі-продажу від 19 червня 2012 року, сторонами було придбано 33/50 частки житлового будинку (загальною площею 91.8 кв. м., житловою площею - 64,4 кв. м.) по АДРЕСА_1. Також, 19 червня 2012 року, за окремим договором купівлі-продажу, сторонами придбана розташована по АДРЕСА_1 земельна ділянка - з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд.

Після розірвання шлюбу сторони не дійшли згоди щодо здійснення права спільної сумісної власності .

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду від 05 квітня 2016 року позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про поділ спільного майна подружжя задоволено.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на - 33/50 частки розташованого по АДРЕСА_1 з надвірними будівлями та визнано право власності ОСОБА_4 на коридор (1-5) площею 6,2 кв.м. вартістю 20187 гривень, житлову (1-4) площею 14,8 кв.м. вартістю 48192 гривень, житлову (1-6) площею 12,1 кв.м. вартістю 39400 гривень, сарай Б вартістю 6937 гривень, сарай Д вартістю 1618 гривень, огорожу (частину сітки), 5,5 п.м вартістю 352 гривні - в поетажному плані (додаток до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) вказана частина нерухомого майна позначена синім кольором.

Визнано право власності ОСОБА_6 на : кухню (1-2) площею 7,1 кв.м. вартістю 25575 гривень, житлову (1-3) площею 21,9 кв.м. вартістю 78886 гривень, сарай В вартістю 1806 гривень, гараж Г вартістю 17219 гривень, погріб пг вартістю 4177 гривень, огорожу вартістю 6351 гривня - в поетажному плані (додаток до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) вказана частина нерухомого майна позначена жовтим кольором.

Для переобладнання 33/50 частини житлового будинку у зв'язку з поділом на дві частини, сторонам необхідно виконати наступні роботи: позивачу - закласти отвір до приміщення 1-1 та дверний отвір до 1-5; переобладнати системи інженерного забезпечення окремо для кожної квартири. Для відособленого використання систем інженерного забезпечення розробити проектну документацію у встановленому законом порядку.

Відповідачу - збудувати веранду розміром не менше 1,30 х 2,20; улаштувати дверні отвори в приміщенні 1-2, один з яких - вхідний, демонтувавши віконний; улаштувати віконний отвір в приміщенні 1-2; улаштувати перегородки в приміщенні 1-3 (коридор) розміром 1,50м х 1,8м. Переобладнати системи інженерного забезпечення окремо для кожної квартири; улаштувати двері для входу на подвір'я, для відособленого використання систем інженерного забезпечення розробити проектну документацію у встановленому законом порядку.

Для врівноваження долей стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 8664 грн. 00 коп.

Припинено право спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 на розташовану за адресою: АДРЕСА_1 земельну ділянку (кадастровий номер НОМЕР_1) площею 0,508 га. та: визнано право власності ОСОБА_4 на 254 квадратних метра земельної ділянки, що позначені синім кольором у схематичному плані розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (додаток №2, схема № 1 до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) - із загальної площі у 0,508 га. розташованої за вказаною адресою земельної ділянки (кадастровий номер НОМЕР_1).

Визнано право власності ОСОБА_6 на 254 квадратних метра земельної ділянки, що позначені жовтим кольором у схематичному плані розподілу земельної ділянки по АДРЕСА_1 (додаток № 2 схема № 1 до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) - із загальної площі у 0, 508 га розташованої за адресою земельної ділянки ( кадастровий номер НОМЕР_1).

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 432 грн. 00 коп. судового збору та 6000 грн. 00 коп. на відшкодування витрат пов'язаних із проведенням експертизи.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову. Вирішити питання про призначення у справі додаткової судову будівельно-технічної експертизи, на вирішення якої поставити наступні питання: які можливі варіанти поділу 33/50 житлового будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 відповідно до 1/2 часток співвласників ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з підготуванням пропозицій щодо переобладнання житлового будинку, а також визначення розміру грошової компенсації власнику, частка якого в результаті поділу зменшилась - виходячи зі стану самого будинку та господарських будівель на час його огляду експертом із врахуванням вимог будівельних, санітарних та житлових норм та правил. Які можливі варіанти виділу 1/2 частки земельної ділянки з призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1, яка належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з урахуванням розташованого на ній житлового будинку з господарськими спорудами.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що при ухваленні рішення, суд послався на варіант поділу домоволодіння запропонований експертом ОСОБА_8 і викладений у Висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року та фактично переписав його в резолютивну частину рішення.

Також апелянт зазначає, що експертом в розподіл включено сарай «Б-1», через який і пропонується зробити вхід до подвір'я 31/100 частки домоволодіння - однак не враховано, що цей сарай є спільною власністю і іншого власника 17/50 часток спірного домоволодіння - ОСОБА_9, інтереси якого цей розподіл безпосередньо стосується, однак він взагалі не був учасником судового розгляду. Експертом при визначенні варіантів поділу не враховано п. 2.24 ДБН В.2-15-2005, відповідно до якого площа загальної кімнати в однокімнатній квартирі повинна бути не менша 5 кв.м., в інших будинках не менше 17 кв.м. Експертом не робився висновок щодо оцінки зносу елементів будинку і це вона підтвердила під час допиту в судовому засіданні 04.04.2016 року, а будинок є каркасно-щитовим, експлуатується більше 60 років, а тому має значний фізичний знос, що перевищує строк служби самого будинку.

Апелянт зазначає, що ним зверталась увага суду на те, що добудова будинку, яку пропонує зробити експерт власнику якому буде належати 35/100, може бути дозволена лише після виготовлення проекту та погоджена у відповідності до містобудівних, пожежних та санітарним нормам і правилам, однак судом дана обставина була проігнорована.

Апелянт зазначає, що ним заявлялось клопотання про призначення по справі повторної судової будівельно-технічної експертизи, однак судом це клопотання безпідставно було відхилено.

В запереченнях на апеляційну скаргу, які надійшли від ОСОБА_10, позивачка по справі просить апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду змінити та виключити з резолютивної частини рішення положення про припинення спільної сумісної власності сторін на 33/50 частки будинку за адресою АДРЕСА_1, вказати про передачу часток будинку та господарських будівель, що виділяються сторонам на праві спільної часткової власності, а клопотання про призначення експертизи відхилити.

Вислухавши суддю-доповідача, доводи та заперечення сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду зміні, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що перебуваючи у шлюбі, сторони 19.06.2012 року придбали 33/50 частки розташованого по АДРЕСА_1 Чернігівської області житлового будинку загальною площею 91.8 кв. м., житловою площею - 64,4 кв. м. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Шлюб між сторонами розірвано, малолітня дитина проживає разом з позивачкою ОСОБА_4, а тому відповідно до ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

З таким висновком суду погоджується апеляційний суд з наступних підстав.

Розглядаючи справу по суті, судом було задоволено клопотання позивачки, призначена у справі судова будівельно-технічна експертиза для вирішення питання щодо можливих варіантів поділу домоволодіння, господарських споруд та земельної ділянки. Така експертиза була проведена, висновок № 09/2016 від 26.01.2016 року міститься в матеріалах справи.

Відмовляючи у призначенні повторної експертизи, суд першої інстанції обґрунтовано послався на положення ст. 150 ЦПК України, відповідно до якої, якщо висновок експерта буде визнано неповним або неясним, судом може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому або іншому експерту. В суді першої інстанції відповідач не заявляв клопотання про призначення додаткової експертизи.

Якщо висновок експерта буде визнано необґрунтованим або таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає сумніви в його правильності, судом може бути призначена повторна експертиза, яка доручається іншому експерту.

В апеляційній скарзі відповідач заявив клопотання про призначення додаткової та окремим клопотанням - повторної експертизи.

Обговоривши заявлені клопотання, апеляційній суд прийшов до висновку про відсутність передбачених ст. 150 ЦПК України підстав для їх призначення. До такого висновку апеляційний суд дійшов дослідивши матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін та їх представників, враховуючи пояснення та відповіді судового експерта, які ним надавались на питання сторін та їх представників в судовому засіданні суду першої інстанції.

Дійсно, експертом було запропоновано єдиний варіант поділу будинку та єдиний варіант поділу земельної ділянки на поставлені судом першої інстанції питання про всі можливі варіанти поділу. Проте відповідачем не було зазначено у клопотанні які саме питання залишились не з'ясованими та неясними, та які виникають труднощі у користуванні виділеною відповідачу частиною садиби. Позивачці було виділено 31/100 частин садиби, яка її повністю влаштовує, а тому доводи відповідача про безпідставне виділення власнику 31/100 частин сараю Б-1 не можуть бути взяті до уваги, оскільки це не порушує прав та інтересів відповідача, як і виділення в користуванні позивачки кімнат меншого розміру. Експертом в судовому засіданні було роз'яснено, що визначення вартості сараїв здійснювалась за результатами їх огляду, сарай Д-1 існував на час огляду, експертом робився висновок щодо вартості майна у відповідності до зареєстрованої методики оцінки вартості об'єкту нерухомості.

Як пояснила позивачка, відповідач проживає в спірному будинку, а її туди з малолітньою дитиною не допускає, вона вимушена винаймати квартиру та позбавлена можливості користуватися належною їй на праві власності часткою майна. Відповідно до вимог ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, а згідно припису статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Таким чином, оскільки з 24.09.2009 року сторони перебували у шлюбі, 19.06.2012 року придбали 33/50 частки розташованого по АДРЕСА_1 Чернігівської області житлового будинку загальною площею 91.8 кв. м., житловою площею - 64,4 кв. м. та земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, 18.09.2013 року шлюб між сторонами розірвано, малолітня дитина проживає разом з позивачкою ОСОБА_4 і відповідно до ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги та поділив спільне мано подружжя.

З врахуванням того, що сторони придбали у спільну власність 35/50 частки житлового будинку, суд правильно припинив спільну сумісну власність.

В той же час, виділивши сторонам конкретні приміщення та господарські споруди суд помилково не визнав за сторонами право власності на частини садиби, а тому абзац третій та четвертий резолютивної частини рішення суду підлягає викладенню в новій редакції, з визнанням права власності за ОСОБА_4 на 31/100 частин садиби та за відповідачем ОСОБА_6 на 33/100 частин садиби.

В іншій частині рішення суду, як законне і обґрунтоване підлягає залишенню без зміни.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

В И Р І Ш И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 05 квітня 2016 року змінити.

Викласти абзац третій та четвертий резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Визнати за ОСОБА_4 право власності на 31/100 частин садиби, яка розташована по АДРЕСА_1, які складаються з : коридору (1-5) площею 6,2 кв.м. вартістю 20187 гривень, житлової кімнати (1-4) площею 14,8 кв.м. вартістю 48192 гривень, житлової кімнати (1-6) площею 12,1 кв.м. вартістю 39400 гривень, сараю Б вартістю 6937 гривень, сараю Д вартістю 1618 гривень, огорожі (частину сітки), 5,5 п.м вартістю 352 гривні - в поетажному плані (додаток до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) вказана частина нерухомого майна позначена синім кольором.

Визнати за ОСОБА_6 право власності на 33/100 частин садиби, яка розташована по АДРЕСА_1, які складаються з : кухні (1-2) площею 7,1 кв.м. вартістю 25575 гривень, житлової кімнати (1-3) площею 21,9 кв.м. вартістю 78886 гривень, сараю В вартістю 1806 гривень, гаражу Г вартістю 17219 гривень, погребу вартістю 4177 гривень, огорожі вартістю 6351 гривня - в поетажному плані (додаток до висновку № 09/2016 від 26.01.2016 року) вказана частина нерухомого майна позначена жовтим кольором.

В іншій частині рішення суду залишити без зміни.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий:Судді: