Справа № 461/2030/16 Головуючий у 1 інстанції: Котельва К.О.
Провадження № 22-ц/783/3744/16 Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О. Ф.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2016 року колегія суддів Судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого - Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р., Ніткевича А.В.,

секретар Бохонко Е.В.,

з участю ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Львівська міська рада про усунення перешкод,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 шляхом заборони вчинення будь-яких дій щодо: будівництва стін; відновлення перекриття пошкодженого утвореним отвором чи утворення нових отворів у перекритті між квартирою та горищем; введення в експлуатацію окремого приміщення на частині захопленого горища над квартирою АДРЕСА_1 як об'єкта цивільно-правових відносин; відчуження квартири №34 до виконання рішення суду у даній справі.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2 В апеляційній скарзі посилається на те, що ухвала суду постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Стверджує, що суд першої інстанції неправильно застосував положення ст.ст. 151-153 ЦПК України при розгляді заяви про забезпечення позову, неповно з'ясував обставини справи, помилково не врахував норми ст. ст. 7, 8 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», що призвело до безпідставної та необґрунтованої відмови у задоволенні заяви про забезпечення позову. Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову про задоволення заяви.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, які аналогічні її доводам,перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні частиною горища шляхом демонтажу самовільно збудованих стін над квартирою №34. (а.с.11)

З метою забезпечення позову позивач подав заяву, в якій просив вжити заходи забезпечення позову. (а.с.21)

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що заявником не доведено, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Висновок суду відповідає встановленим обставинам та положенням закону.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

При цьому припущення суду щодо зазначених обставин повинно бути достатньо обґрунтованим з урахуванням забезпечення збалансованості інтересів сторін.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно з ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Однак матеріалами справи безспірно стверджується, що захід забезпечення позову - арешт на квартиру виходить за межі вимог заяви про забезпечення позову.

Крім того, до заяви не додано жодного доказу про продовження проведення будівельних робіт відповідачкою по справі.

А відтак, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

У зв»язку з вищенаведеним, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307, ст.ст.313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий : Павлишин О.Ф.

Судді : Мікуш Ю.Р.

Ніткевич А.В.