Справа № 346/5387/15-ц
Провадження № 22-ц/779/1207/2016
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Вакарук В.М., Максюти І.О.

секретаря Шемрай Н.Б.

з участю представника апелянта ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2016 року, -

в с т а н о в и л а :

27.11.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 договору №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року, остання отримала кредит у розмірі 1891,50 грн. на строк 12 місяців з 01.06.2006 року по 01.06.2007 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею та банком кредитно-заставний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором станом на 16.11.2015 року за нею наявна заборгованість в загальній сумі 24706,70 грн., а саме: 4858,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 18195,13 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1152,70 грн. штраф (процентна складова). У зв'язку з наведеним позивач просив стягнути з ОСОБА_3 заборгованість за кредитним договором №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року в розмірі 24706,70 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 218 грн.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено у зв'язку із спливом строків позовної давності.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій посилається на неповне з'ясування судом обставин справи, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції не дав належної оцінки розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_3 та не врахував, що з 2010 року позичальник сплачувала кошти на погашення тіла кредиту та відсотків, внаслідок чого заборгованість за тілом кредиту погашена повністю, а за відсотками зменшилась, що відображено в розрахунку. Вищевказані погашення здійснені в межах строку позовної давності, встановленої сторонами у кредитному договорі. Наведене суд до уваги не взяв та помилково дійшов висновку про те, що позивачем пропущено строк позовної давності.

З цих підстав апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задовольнити.

У засіданні апеляційного суду представник апелянта доводи апеляційної скарги підтримала з наведених у ній мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 у засідання апеляційного суду не з'явилась, про час та день розгляду справи повідомлена у встановленому законом порядку, причину неявки суду не повідомила.

З урахуванням положень ст. 305 ЦПК України колегія суддів ухвалила про розгляд справи за її відсутності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність висновків суду фактичним обставинам справи та правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права у вирішенні даного спору, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Наведеним вимогам оскаржуване рішення суду не відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк», суд першої інстанції виходив з того, що позивач звернувся в суд з пропуском строку позовної давності і вимоги про поновлення цього строку не заявляв, при цьому відповідач подала заяву про застосування строку позовної давності, а тому відповідно до ст. 267 ЦК України в задоволенні позову слід відмовити.

Колегія суддів з таким висновком суду не погоджується з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено та вбачається з матеріалів справи, що 01.06.2006 року ОСОБА_3 звернулася із письмовою заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про надання їй кредиту в сумі 1891,50 грн. на строк 12 місяців з 01.06.2006 року по 01.06.2007 року включно зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 2,09% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6).

В заяві зазначено, що позичальник ознайомилась та згідна з Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), які були надані їй у письмовій формі, а також що ця заява разом із Умовами надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) складає між нею та банком кредитно-заставний договір. Заява позичальника підписана ОСОБА_3

Згідно вищевказаної Заяви позичальник зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості щомісяця з 21 по 28 число кожного місяця шляхом сплати щомісячних платежів в сумі 180,17 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами.

Не зважаючи на взяті на себе за кредитним договором зобов'язання, відповідач систематично порушувала строки сплати кредиту, що підтверджується розрахунком заборгованості за договором №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року (а.с. 4-5).

Пунктом 5.1. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) встановлено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань, передбачених заявою та п.п. 3.2.2., 3.2.3. даних Умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу.

Відповідно до п. 5.3. Умов при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми заборгованості.

За даними розрахунку заборгованості за договором №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року (а.с. 4-5) за відповідачем станом на 16.11.2015 року наявна заборгованість в загальній сумі 24706,70 грн., а саме: 4858,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 18195,13 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором; 500 грн. - штраф (фіксована частина) та 1152,70 грн. штраф (процентна складова).

З урахуванням встановленого та положень норм матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, а саме ст.ст. 526, 527 ч. 1, 530, 611, 612 ЦК України, вірним є висновок суду, що у відповідача перед банком мається заборгованість у вказаній сумі.

Проте, судом неправильно застосовано наслідки спливу строку позовної давності, встановлені ст. 267 ЦК України.

Відповідно до статей 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ч.ч. 1 та 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново.

За даними розрахунку заборгованості ОСОБА_3 (а.с. 4-5) остання здійснювала погашення кредитної заборгованості по 03.04.2013 року, тобто вчиняла дії, які свідчать про визнання нею заборгованості за кредитним договором №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року.

Таким чином, суд першої інстанції помилково дійшов висновку про те, що позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором з пропуском строку позовної давності, що є підставою для відмови в позові.

Як вбачається з розрахунку (а.с. 4-5), заборгованість ОСОБА_3 по тілу кредиту повністю погашена 12.08.2011 року, і станом на цей день наявною є заборгованість по процентах, нарахованих за користування кредитними коштами, в розмірі 4991,45 грн. З 18.08.2011 року по 03.04.2013 року заборгованість по процентах зменшувалась і станом на 16.11.2015 року становить 4858,87 грн., які й підлягають стягненню з відповідача. Адже, в силу дії ч. 1 ст. 536 ЦК України боржник зобов'язаний сплачувати проценти за користування чужими грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Згідно вказаного розрахунку частина сплачених відповідачем коштів банком зараховувалась на погашення пені. Станом на 16.11.2015року позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 18195,13 грн., штраф (фіксована частина) в розмірі 500 грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1152,70 грн.

У нормах Глави 49 ЦК України закріплено способи забезпечення виконання зобов'язань.

В силу ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

З аналізу наведеної норми слідує, що зменшення неустойки - це право суду.

Враховуючи, що відповідач не з'явилася в судове засідання та не навела істотних обставин для зменшення неустойки, то, з урахуванням положення ч. 3 ст. 551 ЦК України та розміру збитків ПАТ КБ «ПриватБанк», колегія суддів вважає, що розмір неустойки слід зменшити до 4 000 грн.

Крім того, на думку колегії суддів, не підлягають стягненню з відповідача штраф (фіксована частина) у розмірі 500 грн. та штраф (процента складова) у розмірі 1152,70 грн., які позивач просив стягнути з відповідача на підставі п. 5.3. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), оскільки вказаним пунктом штрафи нараховуються за порушення позичальником строків платежів по грошовим зобов'язанням, в той же час відповідно до п. 5.1 Умов за порушення строків платежу банком нараховується пеня, яку також просив стягнути позивач з відповідача.

Отже, стягнення одночасно пені та штрафів є подвійною відповідальністю за одне порушення, що діючим законодавством не передбачено.

Оскільки оскаржуване рішення ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального та порушенням норм процесуального права, що в силу дії п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, то рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2016 року підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. По суті встановленого судом позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню в частині стягнення з ОСОБА_3 заборгованості по процентах за користування кредитом в розмірі 4858,87 грн. та пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 4000 грн., а всього - у розмірі 8858,87 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Враховуючи вищенаведене з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути 1218 грн. витрат по оплаті судового збору.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Коломийського міськрайонного суду від 05 січня 2016 року скасувати, ухваливши нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором №DNH4KP34370077 від 01.06.2006 року, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3, станом на 16.11.2015 року в розмірі 8858,87 грн. (вісім тисяч вісімсот п'ятдесят вісім гривень 87 коп.), з яких: 4858,87 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом та 4000 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, а також 1218 грн. витрат по оплаті судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, але може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання рішенням законної сили.

Головуюча Горейко М.Д.

Судді: Вакарук В.М.

Максюта І.О.