Справа № 367/6011/16-ц Головуючий у І інстанції Оладько С. І.
Провадження № 22-ц/780/5386/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 9 06.10.2016
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого - Мельника Я.С.,

суддів: Волохова Л.А., Матвієнко Ю.О.,

та секретаря Бобка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2016 року про відмову у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_2, заінтересовані особи: Управління пенсійного фонду України у місті Ірпені, Управління праці та соціальногозахисту населення Ірпінської міської ради, про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2016 року було відмовлено у відкритті провадження у справі.

Не погоджуючись із цією ухвалою, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення сторін, що з'явилися, перевіривши матеріали справи, вважає необхідним апеляційну скаргу відхилити з наступних підстав.

Відповідно до п.1, ч.1, ст. 312 ЦПК України, апеляційний суд, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо судом першої інстанції постановлено ухвалу з додержанням вимог закону.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що встановлення факту проживання в зоні посиленого радіологічного королю не входить до компетенції суду, а відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування, відтак підстави для відкриття провадження у справі відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у серпні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту його проживання на території м. Ірпеня, що відносилася до зони посиленого радіологічного контролю та про встановлення факту наявності у нього статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи (а. с. 5).

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області заявнику було відмовлено у відкритті провадження у справі (а. с. 6). Місцевий суд, зокрема, посилався на те, що встановлення факту проживання в зоні посиленого радіологічного королю не входить до компетенції суду, а відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування. Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано виходив із розяснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, з яких вбачається, що не можуть розглядатися судами заяви про встановлення фактів належності до осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров'я, єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення регулює Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Особам, яким встановлено статус постраждалого внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідної категорії призначається пенсія на пільгових умовах, визначених розділом VIII зазначеного Закону.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 11 Закону, до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Згідно з ч. ч. 3,4 ст. 15 Закону підставами для визначення статусу потерпілих від Чорнобильської катастрофи, які проживають або працюють на забруднених територіях, є довідка про період проживання, роботи на цих територіях.

Видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Згідно з ч.1,3,4 ст. 65 Закону та п. 10 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 1997 року №51 встановлено, що учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілим від Чорнобильської катастрофи видаються посвідчення на підставі довідки встановленого зразка.

Посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, державними адміністраціями областей, Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій.

Рішення про видачу або відмову у видачі посвідчення приймається у місячний термін з дня надходження необхідних документів до органу, що видає посвідчення (п. 10 Порядку).

Необхідність повторного звернення до суду для встановлення факту постійного проживання особи на території посиленого радіологічного контролю чинним законодавством не передбачена.

Таким чином, законодавством передбачено спеціальний порядок встановлення фактів постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю та визначення в зв'язку з цим статусу потерпілого від Чорнобильської катастрофи, який є підставою для призначення пільгової пенсії, а тому справи про встановлення таких фактів не підлягають розгляду в порядку, передбаченому гл. 6 розділу IV ЦПК України.

У разі незгоди особи з рішенням органу, який видає посвідчення, вона згідно із ст. 70 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» може оскаржити це рішення до суду.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції постановив законну та обґрунтовану ухвалу на підставі наявних у справі доказів та із дотриманням вимог процесуального закону, а тому підстав для її скасування, які передбачені ст. 312 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 04 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: