РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.12.2016 року Провадження №2/425/862/16

Справа №425/3412/16-ц

м.Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Овчаренко О.Л.

при секретарі Гайворонській І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого вказав, що він є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1. В даному будинку значиться зареєстрованою його колишня власниця ОСОБА_2 Відповідачка проживала в будинку до травня 2014 року, після чого виїхала за іншою адресою на інше місце проживання, її особисті речі в будинку відсутні. Добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає, комунальні послуги не сплачує, чим перешкоджає йому як власнику будинку здійснювати право користування цим майном. У зв'язку з наведеним позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні належним йому будинком, визнавши відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у його відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1, визнає в повному обсязі. Просить суд розглянути справу в її відсутність.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що 05.11.2015 р. між ОСОБА_3 (представником продавця), діючою на підставі довіреності від імені ОСОБА_4 та ОСОБА_2, та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі - продажу житлового будинку, відповідно до якого ОСОБА_4 та ОСОБА_2 передали, а ОСОБА_1 прийняв у власність житловий будинок зі службовими будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-9).

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна від 06.12.2016 року вбачається, що ОСОБА_1 належить на праві власності житловий будинок зі службовими будівлями за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.26-27).

Згідно довідки Центру надання адміністративних послуг загального відділу Рубіжанської міської ради від 01.11.2016 року №201622844, довідки адресно-довідкового підрозділуу зазначеному вище житловому будинку значиться зареєстрованою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13,16).

З акту, складеного 31.10.2016р., вбачається, що на момент його складення за адресою: АДРЕСА_1, ознак проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, немає, її особистих речей немає, остання не проживає за вказаною адресою з травня 2014 року(а.с.14).

Після встановлення зазначених обставин суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні. Право власності є непорушним.

У відповідності зі ст. ст. 317, 319 ГК України власник має право володіння, користування і розпорядження своїм майном.

Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником жилого будинку, в якому залишається зареєстрованою його колишня власниця - відповідач ОСОБА_2, яка з моменту продажу будинку в ньому не проживає. Відповідачка не є членом сім`ї теперішнього власника - позивача по справі.

Відповідачем доказів щодо збереження за нею права користування жилим приміщенням, належного позивачу, суду не надано.

Отже, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2, не являючись власником будинку за адресою: АДРЕСА_1, чи членом сім,ї власника житла, але будучи зареєстрованою у ньому, позбавляє власника даного будинку ОСОБА_1 права вільно користуватися належною йому власністю.

Після встановлення зазначених обставин суд приходить до висновку, що усунення перешкод в користуванні власністю повинне бути вчинене шляхом визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Покласти судові витрати на відповідача позивач не просить.

На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321,391 ЦК України, керуючись ст.ст.5-11, 60, 212-215, 292 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1

Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Луганської області шляхом подання апеляційної скарги через Рубіжанський міський суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подана. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О.Л.Овчаренко