Провадження №22-ц/784/324/16
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/784/324/16 Доповідач Темнікова В.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року Судова колегія судової палати з цивільних справ апеляційного суду Миколаївської області в складі :

головуючого Темнікової В.І.,

суддів Прокопчук Л.М., Царюк Л.М.,

при секретарі Андрієнко Л.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка підтримана її правонаступником ОСОБА_4, та ОСОБА_5 на рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2015 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, правонаступником якої є ОСОБА_4, та ОСОБА_5, Миколаївської міської ради, Управління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області, третя особа - ОСОБА_6 про визнання недійсним окремих пунктів рішення, державного акту на право власності на земельну ділянку та договору оренди земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

В жовтні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, в якому посилалась на те, що до 12.04.2007 року вона була власником 7/100 частин садибного житлового будинку по вул. Велика Морська, 77 в м. Миколаєві. 26.01.2007 р. виконавчий комітет Миколаївської міської ради прийняв рішення № 218, яким 7/100 частин вказаного домоволодіння надав нову адресу: вул. Мала Морська, 17-а. Відповідно до свідоцтва про право власності 12.04.2007 року вона стала власником зазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами. В зв'язку з наданням належній їй частині домоволодіння нової адреси, 25.03.2008 року виконавчий комітет Миколаївської міської ради прийняв рішення № 743, яким установив співвласникам домоволодіння по вул. Великій Морській, 77 нові ідеальні частки домоволодіння, а саме визначив ОСОБА_3 - 26/100, ОСОБА_7 - 23/100, ОСОБА_8 - 26/100 та ОСОБА_5 - 25/100. В серпні 2014 року вона звернулась до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з заявою щодо приватизації земельної ділянки для обслуговування свого будинку з господарчими будівлями та спорудами, на що отримала відповідь про те, що пунктом 8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року № 35/54 громадянам ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 було надано у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. та в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд по вул. Великій Морській, 77. Державні акти було зареєстровано в Центрі Державного земельного кадастру.

22 липня 2010 року прокурор міста Миколаєва на зазначене рішення № 35/54 від 19.06.2009 року вніс протест, яким вимагав його скасування, посилаючись на те, що надана відповідачам земельна ділянка знаходиться під будівлями, що їм не належать, а належать іншим фізичним особам. Рішенням Миколаївської міської ради від 06.09.2010 року № 48/55 було задоволено протест прокуратури м. Миколаєва та скасовано пункти 8, 8.1 та 8.2 рішення міської ради від 19.06.2009 року. Також міська рада рекомендувала Миколаївській філії ДП «Центр державного земельного кадастру» скасувати в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі запис за № 98 щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 502547. Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29 серпня 2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2014 р., по справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 до Миколаївської міської ради було визнано незаконним та скасовано рішення міської ради від 06 вересня 2010 року. Отже, на сьогоднішній день діє рішення Миколаївської міської ради № 35/54 від 19.06.2009 року.

Також позивачка зазначала, що земельна ділянка, яка знаходиться під її будинком, господарськими спорудами, будівлями та необхідна для їх обслуговування, знаходиться в межах земельної ділянки, яку отримали у власність та оренду відповідачі. Таким чином, приватизувати земельну ділянку для обслуговування свого будинку з господарськими спорудами та будівлями вона не має можливості внаслідок прийняття Миколаївською міською радою рішення № 35/54 від 19 червня 2009 року. Вважає зазначене рішення міської ради недійсним і на підставі викладеного просила суд визнати недійсними пункти 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року № 35/54. Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві та скасувати його реєстрацію. Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, а також стягнути судові витрати.

Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2015 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Судом визнано недійсними пункти 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54. Визнано недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Велика Морська, 77 в м. Миколаєві. Визнано недійсним договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Велика Морська, 77 в м. Миколаєві, укладений між Миколаївською міською радою та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Додатковим рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 21 грудня 2015 року стягнуто з відповідачів на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі по 48, 72 грн.

Не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулись до суду з апеляційною скаргою, в якій просять рішення суду скасувати та відмовити в задоволені позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального права. Відповідачка ОСОБА_8 звернулася до суду з самостійною апеляційною скаргою, в якій також просила скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

Крім того, не погодившись з зазначеним рішенням, ОСОБА_1 звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду в частині відмови в задоволенні вимоги про скасування реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку скасувати та ухвалите в цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Позивачка звернулася до суду з запереченнями на апеляційну скаргу відповідачів, в яких просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В судовому засіданні представник позивачки підтримав доводи апеляційної скарги позивачки, надавши пояснення, аналогічні змісту апеляційної скарги, просив її задовольнити, апеляційну скаргу відповідачів не визнав, просив її відхилити.

Представник відповідачки ОСОБА_4 та відповідачка ОСОБА_8 підтримали доводи апеляційної скарги відповідачів, апеляційну скаргу позивачки не визнали, просив її відхилити, а їх скаргу задовольнити.

Інші учасники процесу до судового засідання не зявилися, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга позивачки підлягає задоволенню, а у задоволенні апеляційної скарги відповідачів ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3, підтриманої її правонаступником ОСОБА_4,слід відмовити з наступних підстав:

Згідно ст. 10 ЦПК України обставини цивільних справ встановлюються судом за принципом змагальності. Суд же, зберігаючи об'єктивність і неупередженість, лише створює необхідні умови для всебічного і повного дослідження обставин справи. При дослідженні і оцінці доказів, встановленні обставин справи і ухваленні рішення суд незалежний від висновків органів влади, експертиз або окремих осіб. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Крім того згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на основу своїх вимог або заперечень.

Як убачається з матеріалів справи, судом під час розгляду цієї справи дані вимоги закону в повній мірі виконані не були.

Приймаючи рішення по справі, судом було правильно встановлено, що на підставі рішення Миколаївської міської ради № 919 від 25.09.2002 року, 04.10.2002 року видані свідоцтва про право власності на будинок №77 по вулиці Великій Морській в м. Миколаєві, який складається із 4 житлових будинків, у наступних долях: ОСОБА_9 3/100, ОСОБА_10 9/100, ОСОБА_3- 10/100, ОСОБА_11- 3/100, ОСОБА_1- 4/100, ОСОБА_12- 7/100, ОСОБА_13 ОСОБА_14 45/100, ОСОБА_8- 7/100, ОСОБА_15 - 3/100, ОСОБА_7 9/100. Площа земельної ділянки складала 1460 квадратних метрів.

За даними технічної інвентаризації станом на 29.03.2006 року власниками будинку №77 по вул. В.Морська в м. Миколаєві являлись: ОСОБА_3- 18/100, ОСОБА_1- 7/100. ОСОБА_16- 13/100, ОСОБА_8- 18/100, ОСОБА_7- 16/100, ОСОБА_5- 17/100.

За даними МБТІ станом на 26.01.2007 року власниками домоволодіння №77 по вулиці В. Морська, являлись: ОСОБА_3- 18/100, ОСОБА_7- 16/100, ОСОБА_8- 18/100, ОСОБА_5- 17/100, ОСОБА_1-7/100, ОСОБА_16- 13/100, ОСОБА_13 - 11/100.

На підставі рішення Миколаївської міської ради від 22.09.2006 року № 1987, 26.01.2007 року № 218, від 25.05.2007 року № 1041, частині домоволодіння, що належать ОСОБА_13 ОСОБА_14, ОСОБА_1, ОСОБА_16, надані нові адреси: вул. Велика Морська, 77/1, вул. М.Морська, 17-А та вул. В.Морська, 77/2.

Рішенням № 743 від 25.03.2008 року встановлені ідеальні частки власників будинку по вул. В.Морська, 77 в м. Миколаєві: ОСОБА_3- 26/100, ОСОБА_7- 23/100, ОСОБА_8- 26/100. ОСОБА_5- 25/100.

Рішенням № 14/50 від 14.09.2007 року затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 982 кв.м для обслуговування житлового будинку по вул. В.Морська, 77-а; за домоволодінням по вул. В.Морська, 77 залишена земельна ділянка 1083 кв.м. та встановлено сервітут на земельну ділянку 53 кв.м по вул. В.Морська, 77.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 12.04.2007 року ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок літ. Г загальною площею 42,7 кв.м., житловою площею 27,9 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1041 від 25.05.2007 року 13/100 часток домоволодіня, які належали ОСОБА_16 надано нову адресу вулиця Велика Морська, 77/2, яке пізніше придбано ОСОБА_17 Ісса, за яким зареєстровано право власності на нерухоме майно по вул. Велика Морська, 77/2 в м. Миколаєві.

Рішенням виконкому Миколаївської міської ради №1987 від 22.09.2006 року житловому будинку літ. Г та гаражу літ. Л по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві надано нову адресу: вул. Велика Морська, 77/1.

На плані земельної ділянки, доданої до техпаспорту станом на 16.10.2007 року, вбачається, що на площі 1182 кв.м. розташовані наступні будівлі: літ. А, літ. Б., літ. Г., літ. Ж., літ. К., літ. О, літ. Л, літ. Щ.

01.10.2008 року ОСОБА_5, ОСОБА_8, ОСОБА_7, ОСОБА_3 звернулись із заявою про оформлення правових документів на земельну ділянку за адресою м. Миколаїв, вулиця В.Морська, 77. 10.10.2008 року ТОВ «Центральний -1» надав дозвіл на розподіл земельної ділянки по вул. В.Морська, 77 в м. Миколаєві. 21.11.2008 року Управління містобудування та архітектури погодила відведення земельної ділянки площею 1000 кв.м. для обслуговування житлового будинку та споруд, а земельну ділянку площею 460 кв.м. на умовах оренди. 28.11.2008 року Миколаївська міська рада повідомила, що співвласникам необхідно замовити виготовлення технічної документації із землеустрою на зазначену земельну ділянку загальною площею 1182 кв.м.

У травні 2009 року наданий висновок Управління держкомзему № 1943, згідно якого на земельну ділянку по вул. В.Морській, 77 в м. Миколаєві, за даними Державного земельного кадастру діють обтяження у використанні земельної ділянки.

Рішенням виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року №35/54 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державного акту , що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 1000 кв. м. для передачі у спільну сумісну власність, за рахунок земель, не наданих у власність або користування, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві (пункт 8); згідно з КООВЗД існують обмеження на використання земельної ділянки: код 01.05.23 «інші обмеження» та код 02.03.01 «право проходу та проїзду через земельну ділянку» на площі 53 кв.м. (пункт 8.1); надано ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 1000 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м. для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. В.Морській, 77 в м. Миколаєві (пункт 8.2); технічну документацію із землеустрою щодо складання договору оренди, що посвідчує право власності на земельну ділянку площею 83 кв.м. для передачі в оренду, за рахунок земель міста, не наданих у власність або користування, для обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві(пункт 9); згідно з КООВЗД існують обмеження земельної ділянки: код 01.05.23 «інші обмеження» (пункт 9.1); передано ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 в оренду терміном на 25 років земельну ділянку площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м. для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по вул. В. Морській, 77.

Згідно технічної документації, доданої до рішення виконкому, актом від 05.05.2009 року, виконано перенесення на місцевість меж сервітуту на земельну ділянку 53 кв.м., який підписаний фізичною особою-підприємцем ОСОБА_18, підписи інших осіб, вказаних в акті - відсутні. За даними тієї ж технічної документації, вказані суміжні землекористувачі по вулиці М.Морській, 17 та 19, ОСОБА_19, 77-а, ОСОБА_19, 75, однак погодження відсутні.

Крім того, судом було встановлено, що технічна документація із землеустрою, що передувала видачі державного акту не відповідає вимогам закону: не містить плану встановлення меж, плану земельної ділянки, акту відновлення меж земельної ділянки в натурі, збірного кадастрового плану, координатів кутів зовнішніх меж землекористування, меж контурів угідь в розрізі землекористування, всіх необхідних правовстановлюючих документів, актів постійної комісії, даніихтехнічної інвентаризації і т.д. Однією із причин цього стало надання розробнику технічної документації із землеустрою щодо складання державного акта, що посвідчує право власності на земельну ділянку її замовниками копії технічного паспорту із планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по вул. В. Морській, 77 в м. Миколаєві, виготовленого станом на 06.05.2006 року, тобто до виділення будинків заявників у окремі адреси.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, виданого 25.11.2009 року Миколаївською міською радою на підставі рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року за №35/54, співвласниками земельної ділянки площею 0,10000 га, розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві є ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_7 05.02.2010 року між Миколаївською міською радою та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 укладено договір оренди земельної ділянки площею 83 кв.м. із домоволодіння загальною площею 1083 кв.м., без права передачі в суборенду терміном на 25 років.

Приймаючи рішення по справі, суд виходив також з того, що 22.07.2010 року внесено протест прокуратури м. Миколаєва на пункт 8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради №35/54 від 19.06.2009 року. Рішенням Миколаївської міської ради від 06.09.2010 року №48/55 «Про розгляд протесту прокуратури м. Миколаєва від 22.07.2010 року на п. 8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від19.06.2009 року №35/34» протест прокуратури м. Миколаєва було задоволено, пункти 8.8.1 та 8.2 рішення міської ради від 19.06.2009 №35/54 «Про вилучення, надання, передачу у власність, спільну сумісну та спільну часткову власність, надання в оренду земельних ділянок громадянам, зміну цільового призначенн земельної ділянки та внесення змін до рішень міської ради та виконкому міської ради до Центрального району м. Миколаєва» скасовано. Рекомендовано Миколаївській філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» скасувати запис в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю на та право постійного користування землею, договір оренди землі за №98 щодо реєстрації державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547. Однак, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2013 року визнано незаконним та скасовано рішення Миколаївської міської ради №48/55 від 06.09.2010 року «Про розгляд протесту прокуратури м. Миколаєва від 22.07.2010 року №2725 вих. на п.8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року №35/54. Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2013 року залишено без змін, та вказано, що захист порушеного права ОСОБА_13 та інших повинен здійснюватись в судовому порядку шляхом скасування п.8 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19.06.2009 року № 35/ 54 за позовом зацікавлених осіб. 09.09.2014 року ОСОБА_7 померла. Постановою державного нотаріуса Першої Миколаївської державної нотаріальної контори ОСОБА_20 від 30.03.2015 року ОСОБА_8 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_7 на 23/100 частки домоволодіння, яке розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 77, у звязку з тим, що документів, підтверджуючих право власності спадкодавця на вказане майно, не надано.

Проаналізувавши зазначені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо визнання недійсними пунктів 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54; визнання недійсним державного аку на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, укладеного між Миколаївською міською радою та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7 підлягають задоволенню.

Також суд дійшов висновку, що строк позовної давності позивачкою не пропущено, оскільки, починаючи з 2010 року між співвласниками будинку №77 по вулиці В.Морській в м. Миколаєві існує спір. Заперечення представників відповідачів в цій частині не заслуговують уваги, оскільки іншим шляхом, передбаченим чинним законодавством поновити порушене право неможливо.

В той же час позовні вимоги щодо скасування реєстації державного аку на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві та договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, на думку суду задоволенню не підлягають, оскільки ці наслідки передбачені законом. Окрім того, позивачкою таких позовних вимог до відповідного відповідача не заявлено.

Висновок суду стосовно обгрунтованості позовних вимог в частині визнання недійсними пунктів 8, 8.1, 8.2, 9, 9.1, 9.2 розділу 2 рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54; визнання недійсним державного аку на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ№502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві; визнання недійсним договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, укладеного між Миколаївською міською радою та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7, а також про те, що позивачкою не пропущено строк позовної давності, відповідає матеріалам справи та законодавству, зазначеному в тексті рішення.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3, підтриманої її правонаступником ОСОБА_4, про те, що позивачкою не надано суду доказів неможливості отримання нею кадастрового номеру для земельної ділянки під домоволодінням за адресою м. Миколаїв, вул. М.Морська, 17-А або неможливості приватизувати чи отримати в оренду цю земельну ділянку з земель комунальної власності, так як позивачка в відповідні органи не зверталася, не відповідають матеріалам справи, так як з пояснень представника позивачки вбачається, що позивачка в серпні та вересні 2014р. зверталася до виконавчого комітету Миколаївської міської ради з 2 заявами щодо приватизації земельної ділянки, яка знаходиться під домоволодінням № 17-а по вул. М. Морській в м. Миколаєві, дані заяви залишилися в цій установі. Відповіді на дані звернення були надані суду у вигляді листів від 29.08.2014р.( а.с.34 т.1) та від 30.09.2014р. ( а.с.36 т.1), в яких позивачці було розяснено, що земельна ділянка, розташована за адресою м. Миколаїв, вул. В.Морська,77 приватизована і що для захисту своїх інтересів їй необхідно звертатися в порядку, встановленому чинним законодавством України.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачкою не доведено того факту, що домоволодіння позивачки знаходиться на території домоволодінння, розташованого за адресою м. Миколаїв, вул. В.Морська,77, що висновок суду з цього приводу фактично є припущенням, так як відповідна експертиза з цього приводу не проводилася, не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення. При цьому колегія суддів враховує те, що згідно ст. 212 ЦПК Українижоден доказ не має для суду наперед встановленого значення, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності і тільки у разі, коли обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, суд приймає до уваги тільки відповідний доказ. В даному випадку встановлення місця розташування будівель, які належать на праві власності позивачці, можливо не тільки шляхом проведення відповідної експертизи, а й шляхом правового аналізу правовстановлюючих документів. Крім того,як пояснив в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_21, який працює землевпорядником і який виготовляв технічну документацію для передачі земельної ділянки у власність відповідачам за адресою- м. Миколаїв, вул. В.Морська,77, згідно наланої йому відповідачами технічної документації спочатку на цій земельній ділянці знаходилося 4 житлові будинки з господарськими спорудами, в тому числі і домоволодіння позивачки. В 2007р. був затверджений проект землеустрою для відведення земельної ділянки ОСОБА_22, йому було виділено земельну ділянку площею 982 кв. м для обслуговування житлового будинку і господарських будівель по вул. В. Морська.77-а, а за домоволодінням по вул. В.Морська,77 було залишено земельну ділянку площею 1083 кв.м. На цій площі знаходився і будинок позивачки. Дані обставини підтверджуються рішенням Миколаївської міської ради № 14/50 від 14.09.2007р. та технічною документацією до нього( а.с.40-41 т.2). Потім З будинкам було присвоєно інші поштові адреси-вул. Велика Морська, 77/1, вул. Велика Морська, 77/2 та вул. М. Морська, 17-А(домоволодіння позивачки), але фізично вони залишилися на тій же території, яка раніше мала єдину адресу вул. В.Морська,77, в тому числі і будинок позивачки і яка увійшла до складу земельної ділянки, переданої у власність відповідачам. Під час виготовлення технічної документації для передачі земельної ділянки у власність відповідачам проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки не виготовлявся, тому він не погоджувався з суміжними землекористувачами і зокрема з позивачкою. Під час виготовлення технічної документації йому відповідачами було надано технічний паспорт, в якому було зазначено тільки 4 співвласника ( відповідачі по справі) і тому він виходив з площі земельної ділянки, визначеної рішенням Миколаївської міської ради № 14/50 від 14.09.2007р. у розмірі 1083 кв.м. під час виготовлення проекту землеустрою для передачі у власність частини земельної ділянки ОСОБА_22 Також свідок пояснив, що для приватизації позивачкою земельної ділянки, що знаходиться під її домоволодінням, необхідно відновити становище, яке було до передачі відповідачам у власність та в оренду земельної ділянки шляхом скасування рішення Миколаївської міської ради та реєстрації державного акту, виданого на цю земельну ділянку. Дані пояснення свідка підтверджуються технічною документацією із землеустрою, що передувала видачі державного акту відповідачам на земельну ділянку. Крім того з порівняльного аналізу технічних паспортів на домоволодіння, що розташоване за адресою м. Миколаїв, вул. В.Морська,77, виготовлених станом на 06.06. 2006р. ( а.с. 105 т.2) та станом на 16.10.2007р. ( а.с. 71 т.2) та планів земельних ділянок, які входять до складу цих технічних паспрортів, плани земельних ділянок, які входять до складу цих технічних паспрортів, співпадають, а в титульному листі за 2007р. вже зазначено у якості співвласників тільки відповідачів по справі і не зазначено позивачку, ОСОБА_16 та ОСОБА_11, які були зазначені в титульному листі технічного паспорту на домоволодіння за адресою м. Миколаїв, вул. В.Морська,77, в 2006р. Більш того в технічному паспорті за 2007р. знаходиться план земельної ділянки станом на 2006р. При цьому матеріали справи не містять даних, що під час присвоєння домоволодінням позивачки, ОСОБА_16 та ОСОБА_11 нових поштових адресів відбулося ще й виділяння земельних ділянок для обслуговування цих домоволодінь за рахунок території за за адресою м. Миколаїв, вул. В.Морська,77. Факт знаходження домоволодіння позивачки на території земельної ділянки відповідачів підтверджується також копією топографічного плану, виготовленого сертифікованим інженером землевпорядником ОСОБА_23, планом земельної ділянки, що входить до складу державного акту на земельну ділянку серії ЯЕ №502547.

Не заслуговують на увагу як на підставу для скасування рішення суду також доводи апеляційної скарги відповідачів про те, що позивачка пропустила строк позовної давності, так як про намір відповідачів приватизувати земельну ділянку позивачці було відомо ще з 2006-2007р.р., а також про те, що з 2010року позивачці відомо про наявність спору в суді щодо земельної ділянки, виходячи з наступного. Намір приватизувати земельну ділянку, який виник в 2006-2007р. не був реалізований в цих роках. Належних та допустимих доказів того, що під час приватизації земельної ділянки в 2009р. відповідачі довели про це до відома позивачки суду надано не було. Не спростовані відповідачами також ствердження позивачки про те, що про приватизацію ними земельної ділянки їй стало відомо тільки в 2014р. Самі відповідачі в апеляційній скарзі стверджують, що позивачка не приймала участь в судових спорах, які розпочалися в 2010р., що підтверджується копіями постанови Центрального районного суду м. Миколаєва від 29.08.2013 року ( а.с. 38 т.1) та ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2014 року ( а.с.с40 т.1). А із рішення Миколаївської міської ради № 48/55 від 06.09.2010р. яке було предметом позову, за результатами розгляду якого і були постановлені зазначені вище судові рішення, вбачаєтья, що протест прокурора бу поданий для захисту прав ОСОБА_13 ОСОБА_14 та ОСОБА_17 Ісса, а не позивачки. Таким чином, висновок суду про те, що про рішення Миколаївської міської ради від 19 червня 2009 року №35/54 позивачці стало відомо в 2014р., не спростований наданими суду доказами по справі.

Таким чином підстав для скасування рішення суду в межах доводів апеляційної скарги відповідачів та апеляційної скарги, поданої окремо відповідачкою ОСОБА_24, не вбачається.

В той же час, переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги позивачки, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з тих підстав, що згідно п. 7 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012р. до провноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держгеокадастру у районах, містах республіканського та обласного значення належать як здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, так і скасування такої реєстрації, формувуання поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг.

Як убачається з державного актуна право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, він має кадастровий номер :09:062:0008. Наявність кадастрового номеру земельної ділянки свідчить про те, що відомості про неї внесено до Державного земельного кадастру. У разі визнання державного акта недійсним, необхідно скасовувати відповідну реєстрацію в кадастрі. Підстави скасування державної реєстрації земельної ділянки чітко передбачено в ч. 10 ст. 24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» та п. 114 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 р. №1051. Таких підстав є лише дві: у разі поділу чи обєднання земельних ділянок на підставі заяви про державну реєстрацію земельних ділянок, які утворилися в результаті такого поділу чи обєднання або коли протягом року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстроване з вини заявника. Через дану прогалину в законодавстві державний реєстратор тільки на підставі рішення про визнання державного акту на земельну ділянку недійсним не скасує реєстрацію цієї земельної ділянки в кадастрі. Дані обставини свідчать про необхідність винесення рішення про скасування державної реєстрації державного акту на спірну земельну ділянку. Враховує судова колегія також те, що п. 49 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012р., передбачено ведення поземельної книги, яка ведеться за формою згідно з додатком 8 під час державної реєстрації земельної ділянки, внесення до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про зареєстровані земельні ділянки (в тому числі у разі їх поділу чи об'єднання, а також відновлення їх меж) відповідно до пунктів 107 - 137 цього Порядку. А відповідно до п. 60 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМУ № 1051 від 17.10.2012р., записпро державну реєстрацію документа, що посвідчує право на земельну ділянку, у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Приймаючи рішення по справі в цій частині позовних вимог, суд даним обставинам належної правової оцінки не дав і помилково дійшов висновку про необхідність відмови у їх задоволенні. Не відповідає матеріалам справи також висновок суду про те, що позивачко не було заявлено позовних вимог до належного відповіджача, так як позивачкою серед відповідачів було зазначено такожУправління Держземагенства у Миколаївському районі Миколаївської області, яке здійснює обслуговування м. Миколаєва. Тому рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, слід скасувати та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення про їх задоволення. При цьому колегія суддів вважає за необхідне вийти за межі апеляційної скарги позивачки через допущене судом порушення норм матеріального права ( ч.3 ст. 303 ЦПК України) та скасувати рішення суду і в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, з ухваленням в цій частині позовних вимог також нового рішення про їх задоволення.

Керуючись ст. ст. 303,307,309,314,315 ЦПК України,судова колегія,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_3, яка підтримана її правонаступником ОСОБА_4, та ОСОБА_5 відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 23 листопада 2015 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про скасування державної реєстрації державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №502547, загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, та договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, скасувати та ухвалити в цій частині позовних вимог нове рішення про їх задоволення.

Скасувати державну реєстрацію державного акту серії ЯЕ №502547, виданого 25 листопада 2009р., на право власності на земельну ділянку загальною площею 1000 кв.м., розташовану по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, та договору оренди земельної ділянки площею 83 кв.м., розташованої по вул. Великій Морській, 77 в м. Миколаєві, № 7386 від 05 лютого 2010р., укладеного між Миколаївською міською радою та ОСОБА_8, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_7.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно після його проголошення, але може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 20 днів з дня набрання ним законної сили в касаційному порядку.

Головуючий

Судді