Справа № 462/1814/16 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/3732/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Куцика І.Б.,

з участю: ОСОБА_2, представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2016 року у справі за поданням головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2016 року подання Головного державного виконавця Залізничного Відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за межі України задоволено.

Тимчасово обмежено ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровану в АДРЕСА_1, у праві виїзду за межі України до моменту виконання зобов'язань за виконавчим листом №2-92/2011 від 28.03.2013р., виданого Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 25369,20 грн. на користь ОСОБА_3.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі зазначає, що ухилення від виконання зобов'язань, покладених судовим рішенням, передбачає наявність з об'єктивної сторони таких діянь (дії чи бездіяльності) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов'язків. Доказом неухилення нею від виконання своїх обов'язків є регулярний перерахунок коштів протягом 2013-2016 років на користь ОСОБА_3 Вважає, що необхідність обмеження у праві виїзду за кордон відсутня, оскільки на її рухоме та нерухоме майно накладено державним виконавцем арешт.

Просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, пояснення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 на її заперечення, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права, або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Статтею 33 Конституції України встановлено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» (підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон) передбачено, що громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта або громадянинові України, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема у випадках якщо діють неврегульовані договірні чи інші невиконані зобов'язання - до виконання зобов'язань, або розв'язання спору за погодження сторін у передбачених законом випадках, або забезпечення зобов'язань заставою, якщо інше не передбачено міжнародним договором України або він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Таким чином, законодавством встановлено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов'язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Як убачається із матеріалів справи, 28 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Львова видано виконавчий лист №2-92 про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 25 369,20 грн. (а.с. 3)

04 грудня 2015 року державним виконавцем відкрито провадження ВП № 49553529 з виконання зазначеного виконавчого листа (а.с. 4).

01 квітня 2015 року головний державний виконавець Шевченківського відділу державної виконавчої служби Львівського МУЮ Дзюминська М.В. звернулася до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_2, у якому посилалася на те, що в останньої наявне невиконане зобов'язання, покладене на неї рішенням суду. Проте конкретних доказів ухилення ОСОБА_2 від виконання своїх зобов'язань не надала.

Задовольняючи подання головного державного виконавця Дзюминської М.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України, суд першої інстанції виходив лише із наявності у неї невиконаного зобов'язання, покладеного судовим рішенням, однак це не є достатньою підставою для такого обмеження.

Частиною 6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» визначені обов'язки боржника, а саме: утримуватися від дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати у трок, установлений державним виконавцем, достовірні відомості про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасно з'являтися за викликом державного виконавця; письмово повідомляти державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно належні боржникові від інших осіб.

ОСОБА_6 як боржник по виконавчому провадженні, не порушувала приписів ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження» та не ухилялася від виконання покладених на неї рішенням суду зобов'язань.

Наявні у матеріалах справи копії квитанцій про перерахунок ОСОБА_2 у період 2013-2016 рр. коштів на погашення заборгованості згідно виконавчого листа №2-92/2011 від 28.03.2013 року підтверджують, що боржник не ухиляється від виконання рішення суду (а.с. 35-44).

Із наявних у справі матеріалів убачається, що залишок боргу за виконавчим листом №2-92/2011 виданого 28 березня 2013 року Шевченківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 25369,20 гривень становить 8569,20 гривень і має тенденцію до зменшення.

Крім того, постановою державного виконавця від 14 січня 2016 року накладено арешт на автомобіль та накладено заборону на відчуження рухомого та нерухомого майна (а.с 7, 10)

Тому у суду першої інстанції не було достатніх підстав для тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_2 за межі України.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що прийнята з порушенням вимог процесуального закону ухвала суду першої інстанції, згідно із положеннями ст.312 ЦПК України залишатись в законній силі не може й підлягає скасуванню із постановленням нової ухвали з цього питання.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.2 ч.1 ст. 312, п.6 ч.1 ст. 314, 315, 317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 06 квітня 2016 року скасувати та постановити нову ухвалу.

У задоволенні подання головного державного виконавця Залізничного відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції Дзюминської М.В. про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути із Залізничного відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції на користь ОСОБА_2 257 гривень 61 коп. судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.