УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі:

Червинської М.Є., ЗакропивногоО.В., Мазур Л.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої залиттям квартири за касаційною скаргою ОСОБА_6, поданою представником - ОСОБА_8, на рішення Орджонікідзевського районного суду

м. Запоріжжя від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2015 року ОСОБА_4 звернулася до суду з указаним позовом, у якому з урахуванням уточнень, просила суд стягнути з ОСОБА_5 - 5 198 грн 62 коп., з ОСОБА_6 - 5 198 грн 62 коп., з ОСОБА_7 - 10 397 грн 25 коп у рахунок відшкодування майнової шкоди. Стягнути з ОСОБА_5 - 750 грн, з ОСОБА_6 - 750 грн, з ОСОБА_7 - 1500 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1. Відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_2, що розташована над її квартирою. З вини відповідачів неодноразово відбувалося залиття квартири її квартири, унаслідок чого їй було завдано майнової та моральної шкоди. Зазначене підтверджується актами комісії ЖЕД-6 від 16 травня 2012 року та актом КП «Основаніє» від 26 листопада 2014 року.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 4 листопада 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року, позов ОСОБА_4 задоволено частково. Стягнуто на користь ОСОБА_4 майнову шкоду з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - по 1489,40 грн з кожного, з ОСОБА_7 - 2978,80 грн. У решті вимог відмовлено.

У касаційній скарзі, поданій представником, ОСОБА_6, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначені судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову

ОСОБА_4 відмовити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність оскаржуваних судових рішень в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Відповідно до положень ст. ст. 1166 та 1167 ЦК України для покладення відповідальності на заподіювача майнової та моральної шкоди, зокрема у результаті протиправних дій заподіювача, необхідна сукупність таких обов'язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв'язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина у заподіянні шкоди.

Таким чином деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов'язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об'єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.

Ухвалюючи рішення та задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), виходив із того, що завдана позивачу шкода унаслідок залиття її квартири підлягає стягненню з відповідачів, як співвласників квартири пропорційно до їх часток у спільній частковій власності, з вини яких сталося залиття й на яких покладено обов'язок по утриманню квартири в належному стані.

Такі висновки судів є обґрунтованими та узгоджуються з матеріалами справи, при встановленні зазначених фактів судами не було порушено норм цивільного процесуального законодавства й правильно застосовано норми матеріального права.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень, не дають підстав для висновку про неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, тому колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6, подану представником - ОСОБА_8, відхилити.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 4 листопада 2015 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 10 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: М.Є. Червинська

О.В. Закропивний

Л.М.Мазур