Справа № 463/2721/14 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/783/2488/16 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2016 року м.Львів

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Бойко С.М.,

суддів: Берези В.І., Штефаніци Ю.Г.,

секретаря - Брикайло М.В.,

з участю: представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - ОСОБА_3,

представника третьої особи - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 січня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, третя особа - Львівська міська рада про визнання прав та обов'язків забудовника,-

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за ним права та обов'язки забудовника добудови площею 39,2 кв.м., яка складається з двох ванних кімнат, двох кухонь та двох коридорів, до будинку АДРЕСА_1 з правом подачі документів на оформлення права власності на проведену реконструкцію нерухомого майна.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що вказаний будинок знаходиться на земельній ділянці, виділеній для будівництва та обслуговування будинку, і належав на праві власності його батькові ОСОБА_7, після смерті у 2007 році якого право власності на будинок в порядку спадкування за законом перейшло до його матері ОСОБА_8, після смерті у 2011 році якої право власності на будинок в порядку спадкування за законом перейшло до нього та його рідної сестри - відповідача ОСОБА_6, по 1/2 частині будинку кожному з них. Спірна добудова до спадщини не увійшла, оскільки така побудована самочинно. Позивач зазначає, що саме він у 1991-1992 роках побудував спірну добудову до будинку батьків за власні кошти, для проживання своєї сім'ї в будинку, проти чого батьки ніколи не заперечували і спору з ними не було, однак, відповідач його права на цю добудову не визнає, а тому він просить визнати за ним права та обов'язки забудовника в судовому порядку.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 20.01.2016 року в задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено.

Рішення суду оскаржив позивач ОСОБА_5 в особі свого представника - ОСОБА_2, просить його скасувати з підстав неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

Апелянт вважає, що позивачем на підставі письмових доказів та показань свідків було доведено той факт, що він за власні кошти зі згоди власника будинку здійснив спірну добудову для проживання власної сім'ї, однак, суд першої інстанції не дав цим доказам належної правової оцінки і безпідставно їх не врахував при вирішенні даного спору.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача та третьої особи, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що власниками будинку АДРЕСА_1 у рівних частках (по 1/2 частині) є позивач ОСОБА_5 та відповідач ОСОБА_6, які набули право власності на нього в порядку спадкування за законом після смерті їхньої матері ОСОБА_9, яка набула право власності на вказаний будинок в порядку спадкування за законом після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7 (а.с.5, 6, 24, 25, 45-47).

Предметом спору є самочинно здійснена добудова до вказаного вище будинку, яка складається з двох ванних кімнат площею 4,6 кв.м. і 4,8 кв.м., двох кухонь площею 8,3 кв.м. і 8,10 кв.м. та двох коридорів площею 6,7 кв.м. і 6,4 кв.м., загальною площею 39,2 кв.м. (а.с.7-9).

Спірна добудова була побудована ще за життя попередніх власників будинку: ОСОБА_7 та ОСОБА_10, самочинно без відповідного дозволу на це, що підтверджується технічним паспортом на будинок, виготовленим у 1996 році (а.с.7-9).

Право власності на будинок (без спірної добудови) було зареєстроване за ОСОБА_7 та ОСОБА_10 на підставі рішення виконавчого комітету Червоноармійської районної ради народних депутатів №128 від 13.03.1984 року (а.с.43), яким було узаконено самовільно здійснену ОСОБА_7 та ОСОБА_11 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1) реконструкцію будинку, площа якого після реконструкції стала 80,2 кв.м. - загальна, 50,3 кв.м. - житлова. До реконструкції будинок складався з двох житлових кімнат площею 15,2 кв.м. і 9,6 кв.м, кухні і коридору.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (п.6), право власності на самочинно збудовані житлові будинки,будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» (п.7, 8), якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Враховуючи те, що спірна добудова була збудована ще за життя первинного власника будинку самочинно, без відповідного дозволу та проекту, вона не є окремим об'єктом нерухомого майна і не може самостійно функціонувати без будинку, тому правових підстав визнавати право забудовника на неї за позивачем немає.

У такому разі до позивача, як до спадкоємця власника будинку, разом із іншими спадкоємцями, які прийняли спадщину, переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо,які були використані в процесі будівництва спірної добудови, або ж він повинен на загальних підставах доводити своє право власності на будівельні матеріли.

Таким чином, суд першої інстанції правильно вирішив спір, під час розгляду справи не допустив порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому апеляційну скаргу необхідно відхилити, а рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_5 - ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Береза В.І.

Штефаніца Ю.Г.