Дата документу 30.05.2016
Справа № 334/3239/16-ц
Провадження № 2-н/334/373/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у прийнятті заяви про видачу судового наказу

30 травня 2016р. м.Запоріжжя

Суддя Ленінського районного суду м.Запоріжжя Лисенко Л.І., розглянувши матеріали за заявою Комунального підприємства «Водоканал» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення суми заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації з ОСОБА_1, ОСОБА_2,

ВСТАНОВИВ:

КП «Водоканал» подана заява про видачу судового наказу з вимогою про стягнення суми заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації з ОСОБА_1, іпн НОМЕР_1, ОСОБА_2, іпн НОМЕР_2 в сумі 21 931,27 грн.

Розглянувши надані матеріали, вважаю, що необхідно відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.100 ЦПК України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Із поданої заяви вбачається, що заявник звернувся з вимогою про стягнення суми заборгованості по оплаті за воду і послуги каналізації з ОСОБА_1, ОСОБА_2 в сумі 21 931,27 грн., в тому числі борг за станом на 01.10.2014 року в сумі 19 277,44 грн.

Наказне провадження, як спрощена форма судочинства, не позбавляє заявника обовязку доказування та обґрунтування заявлених вимог, оскільки заявник тільки на підставі безспірних доказів зобовязаний довести суду наявність підстав для постановлення судового наказу.

Відповідно до Постанови № 14 від 23.12.2011 року Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних кримінальних справ „Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнято заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору про право (пункт 2 частини третьої статті 100 ЦПК), яке є підставою для відмови у прийнято заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб'єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб'єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов'язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні (частина третя статті 267 Цивільного кодексу України.

Враховуючи, що зазначені у заяві вимоги заявник потребують аналізу та перевірки доказів щодо можливості поновлення строку позовної давності, правильності нарахування зазначених сум, суд вважає, що зазначені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що із заяви та поданих документів вбачається спір про право цивільне.

Таким чином відповідно до ст.100 ЦПК України в прийнятті заяви про видачу судового наказу повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст.100, 101 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Відмовити Комунальному підприємству «Водоканал» про стягнення суми заборгованості по квартирній платі та платі за комунальні послуги з ОСОБА_1, ОСОБА_2.

Розяснити заявнику його право на звернення з вимогами до суду у позовному порядку.

Відповідно до ч.2 ст.99 ЦПК України у разі предявлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу зараховується до суми судового збору, встановленої за позовну заяву.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через суд першої інстанції протягом 10 днів.

Суддя: Лисенко Л. І.