Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.11.2016 Справа №607/8421/16-ц

Тернопільський міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Сливка Л.М.

за участі секретаря судового засідання Зарічної О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом виселення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 у серпні 2016 оку пред'явив до суду позов до відповідача ОСОБА_2, в якому просить усунути перешкоди в користуванні житлом, шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що йому на праві приватної власності належить, придбана при проведенні електронних торгів з реалізації нерухомого майна, квартира АДРЕСА_1. Однак, відповідач ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні придбаною ним квартирою, ігнорує всі його вимоги щодо звільнення квартири та фактичної передачі її власнику (ОСОБА_1). Вважає, що вказаними діями відповідач порушує його конституційні права щодо володіння користування та розпорядження належної йому на праві власності квартири АДРЕСА_1. З цих підстав просить позов задовольнити та усунути перешкоди в користуванні житлом, шляхом виселення ОСОБА_2 із спірної квартири.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з'явився, однак, його представник адвокат Бартків І. Б. подала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителя, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився із невідомої суду причини, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки у судове засідання суду не повідомив та не подавав клопотань про розгляд справи за його відсутності.

Приймаючи до уваги вимоги ч.4 ст.169 ЦПК України, суд вважає, що відповідач повідомлений належним чином і повторно не з'явився у судове засідання без поважних причин, а тому, суд може вирішувати справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Зі згоди позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює заочне рішення, що відповідає ст.224 ЦПК України.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти:

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна №62284936 від 29 червня 2016 року, квартира АДРЕСА_1, загальною площею 49, 7 кв. м., житловою площею 33, 1 кв. м. належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:2583, виданого 24 червня 2016 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т.

Відповідно до свідоцтва від 24 червня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Жовнір І. Т. та зареєстрованого в реєстрі за №2583, ОСОБА_1 належить на праві власності майно, що складається з: квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1; опис квартири - кількість житлових кімнат - 3 (три), загальна площа квартири 49, 7 кв.м., житлова площа - 33, 1 кв.м., правовстановлюючий документ - договір купівлі-продажу, посвідчений Білецькою Н.А., приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу, 10 жовтня 2007 року, за реєстровим №11380, яка придбана ОСОБА_1 за 375628, 81 гривень, що раніше належала ОСОБА_2.

30 червня 2016 року позивач ОСОБА_8 направив відповідачу ОСОБА_2 вимогу, в якій просив відповідача добровільно звільнити передану ним в іпотеку ПАТ "Універсалбанк" трикімнатну квартиру АДРЕСА_1, яка була придбана ОСОБА_8 на прилюдних торгах арештованого майна.

Згідно викладених у позові обставин, вказана вимога, як і всі інші усні вимоги позивача щодо звільнення спірної квартири, залишились проігнорованими відповідачем.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) правом власності особи є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вимогами ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути обмежена у здійсненні права власності лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Стаття 391 ЦК України, передбачає право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст. 109 ЖК Української РСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку.

Згідно зі ст.ст. 10-11, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Аналізуючи в сукупності досліджені докази, встановлені ними обставини та визначені відповідно до них правовідносини сторін, враховуючи вимоги закону, які до них застосовуються, суд приходить до переконання про порушення прав позивача, які підлягають до захисту шляхом задоволення його позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

На підставі викладеного, керуючись ст. 41, 47 Конституції України, ст. ст. 383, 391ЦК України, ст. 9, 109 ЖК України, ст.ст. 4, 10, 11, 57, 60, 88, 213-218 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_2 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_2) в користь ОСОБА_1 (зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ) 551, 20 гривень судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуто Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка