Справа № 147/647/16-ц
Провадження № 2/147/354/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.05.2016 року Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Волошина І.А.,

за участі секретаря Чудак Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець Вінницької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області про визнання права власності на спадкове майно, зазначивши, що 26.02.2009 року померла її мати ОСОБА_2. До смерті вона постійно проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцем до майна померлої є позивач. Інших спадкоємців немає. До складу спадкового майна входить житловий будинок та господарські споруди, який розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області. Даний будинок відносився до категорії колгоспних дворів.

Позивач вчасно прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та проживала в одному будинку з померлою за адресою с.Оляниця, вул.50-річчя СРСР, 30, Тростянецького району, оскільки мати не могла проживати сама в будинку, що являється спадщиною після її смерті.

Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, позивач отримала відмову в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутись до суду з вимогою про визнання за нею права власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області в порядку спадкування.

Позивач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак надали на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнають, не заперечують проти визнання права власності на житловий будинок, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області за ОСОБА_1 та просять справу розглянути в їх відсутності.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін відповідно до ч.2 ст. 158 ЦПК України, враховуючи, що останні скористались своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вивчивши матеріали справи, визначив, дослідив та встановив наступні докази, обставини та відповідні правовідносини:

Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-АМ №139751, виданого 02.03.2009 року та зареєстрованого виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області ОСОБА_2 померла 26.02.2009 року.(а.с.6).

Відповідно до довідки №272 від 11.04.2016 року виданої виконкомом Оляницької сільської ради Тростянецького району Вінницької області до складу спадкового майна ОСОБА_2 входить житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Першотравневій, 29, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області(а.с.8). Даний житловий будинок відносився до групи колгоспних дворів, голова двору ОСОБА_3, помер 12.04.1995 року, члени ОСОБА_2.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцем щодо його частки будинку була дружина ОСОБА_2, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії ІІ-АГ №417214 від 29.04.1980 року, згідно якого померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували в шлюбі(а.с.26), виписками з погосподарської книги за 1991 рік(а.с.27-30). Тобто померла ОСОБА_2 дійсно успадкувала 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, після смерті свого чоловіка.

Відповідно ст.120 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (стаття 112 цього Кодексу). Колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, жилий будинок, продуктивну худобу, птицю та дрібний сільськогосподарський реманент відповідно до статуту колгоспу. Крім того, колгоспному дворові належать передані в його власність членами двору їх трудові доходи від участі в громадському господарстві колгоспу або інше передане ними у власність двору майно, а також предмети домашнього вжитку і особистого користування, придбані на спільні кошти.

Відповідно до п.п. а п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Відповідно до виписки з погосподарської книги №2 за 2007 рік в господарстві по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області головою двору була ОСОБА_2Х.(а.с.25).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до вимог законодавства, яке регулювало правовідносини щодо майна колгоспного двору, була наділена правом власності на майно колгоспного двору, а саме: на 1/2 частину житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області, а оскільки в судовому засіданні беззаперечно встановлено право ОСОБА_2 на 1/2 частину житлового будинку після смерті чоловіка, тому доведено, що ОСОБА_2 належав цілий житловий будинок з господарськими спорудами, розташований по вул.Першотравневій, 20, с.Оляниця, Тростянецького району Вінницької області.

Родинний зв`язок позивачки ОСОБА_1 з померлою ОСОБА_2 підтверджено копією свідоцтва про народження ОСОБА_4 серії І-УР №643655 від 25.02.1960 року, де в графі мати значиться ОСОБА_2Х,(а.с.11), в подальшому позивачка змінила прізвище на ОСОБА_1 в зв`язку з одруженням(а.с.12).

Відповідно до довідки №272 від 11.04.2016 року вказано, що позивачка ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем після смерті матері ОСОБА_2Х,, з 2008 року по день смерті проживали разом та були зареєстровані в ІНФОРМАЦІЯ_2.(а.с.8). Даний факт спільного проживання також підтверджено довідкою №270 від 11.04.2016 року(а.с.23). та випискою з погосподарської книги №4 за 2009 рік(а.с.24).

Тобто судом беззаперечно встановлено, та не оспорено сторонами право позивачки на спадщину та факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті матері ОСОБА_2

З відповіді відмови завідуючої Тростянецької державної нотаріальної контори ОСОБА_5 за №167/02-17 від 16.04.2016 року випливає, що позивач ОСОБА_1 дійсно має право на визнання за нею право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_2, однак за відсутності правовстановлюючих документів не має змоги оформити це через нотаріальну контору(а.с.10).

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого станом на 21.03.2016 року, будинок з погосподарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця. вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області, який являється спадковим майном, має наступні технічні характеристики: житловий будинок(літера «А») з господарськими спорудами, загальною площею 89,9кв.м., житловою площею 34,3кв.м., допоміжною площею 55,6кв.м.(а.с.13-22).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Норма ст. 392 ЦК України вказує на те, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб.

З огляду на ч.5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги є обгрунтованими, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за таких умов позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 120 ЦК України (редакція 1963 року), ст. 328,392,1216,1268,1269 ЦК України ст. ст. 10, 60,158, 174, ч.2 ст.197, 212, 213, 214 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІПН НОМЕР_1, в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташований в с.Оляниця, вул.Першотравнева, 20, Тростянецького району Вінницької області, що належав померлій 26.02.2009 року ОСОБА_2.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя