№ 274/2623/16-ц
провадження № 2/0274/1132/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.06.2016 року м. Бердичів

Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Замеги О.В., при секретарі Павлюк - Жук А.В., розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав власності нажитловий будинок в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Мотивуючи тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її батько - ОСОБА_3. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається: з житлового будинку АДРЕСА_1. Її мати ОСОБА_4 написала нотаріусу заяву про відмову від спадщини. Її сестра ОСОБА_2 в шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Інших спадкоємців у померлого немає. Постановою нотаріуса від 02.02.2016 року їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька, оскільки на вказаний будинок відсутній правовстановлюючий документ.

В судове засідання представник позивачки ОСОБА_5 не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

В судове засідання відповідачка не з"явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі.

З»ясувавши обставини справи, на засадах змагальності, як того вимагає ст. 10 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Згідно зі ст. З Цивільного процесуального Кодексу України(далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що випливають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть(а.с.8).

Після його смерті залишилось спадкове майно, що складається з житлового будинку з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1(а.с. 10-19).

Спадкоємцями першої черги після померлого ОСОБА_3 є ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_2, даний факт сторонами не оспорюється.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про народження, та свідоцтвом про шлюб(а.с .22, 23).

ОСОБА_4 написала нотаріусу заяву про відмову від спадщини(а.с. 35), а ОСОБА_2 в шестимісячний термін не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

Постановою нотаріуса ОСОБА_6 від 02 лютого 2016 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу(а.с. 7).

Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради № 374 від 12.05.83 року, дозволено ОСОБА_7 продовжити будівництво житлового будинку, так як йому була виділена земельна ділянка для будівництва індивідуального житлового будинку на АДРЕСА_1

Відповідно до довідки КП "Бердичівське МБТІ" від 28.01.2016 року право власності на житловий будинок, розташований в АДРЕСА_1, не зареєстроване, тобто ОСОБА_3 при житті не оформив своє право власності на вказаний будинок(а.с. 9).

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України(далі ЦК України), право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема і правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до ст. ст. 10, 20 постанови Пленуму ВСУ № 7 від 30.08.2008 р. « Про судову практику у справах про спадкування », справи про спадкування за законом мають вирішуватись на основі правил глави 86 ЦК. Спадкування за законом здійснюється почергово. За відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття всіма спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують спадкоємці відповідної черги.

Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може подати позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

У відповідності до п. 27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМ України від 22.06.2011 року № 703, правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна, є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об'єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з наведеного вище вбачається, що визнання за ОСОБА_1 права власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті батька - ОСОБА_3, не заборонено законом, і на думку суду, в інший спосіб захистити своє не визнанне право вона не може, а тому позовні вимоги є обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 316, 328, 1261, 1268 ЦК України, ст.ст. 197, 208, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності на житловий будинок з погосподарськими спорудами, який розташований в АДРЕСА_1 Житомирської області, в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його оголошення. Особам, які брали участь у справі, але не були присутнім у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подавати апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий: О.В. Замега