УХВАЛА

25 листопада 2016 року Суддя Херсонського міського суду Херсонської області Прохоренко В.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову

встановив:

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2, від імені якого діє ОСОБА_1, до «Юкрейн Мортнейдж Лоун Файненс № 1 ПІ-ЕЛ-Сі» (Ukraine Vortage Loan Finance NJ/1PLC) в особі уповноваженої особи представника ПАТ КБ «Приватбанк» про захист прав споживача фінансових послуг, визнання недійсним кредитного договору, визнання частково недійсним договору купівлі-продажу прав вимоги, в якій просить визнати порушеним право ОСОБА_2 - споживача фінансових послуг банку; визнати недійсним кредитний договір №НЕСРСК00001727 від «16» листопада 2006 року, укладений між ЗАТ КБ «Приватбанк»; визнати частково недійсним, договір купівлі - продажу (відступлення) прав вимоги від 19 лютого 2007 року, за Договорами про іпотечні кредити, в частині відступлення/набуття права вимоги до Позичальника ОСОБА_2, за кредитним договором НЕСРСК00001727 та іпотечним Договором від «16» листопада 2006 року, укладений між Закритим акціонерним товариством.

Через канцелярію суду надійшла заява позивача про забезпечення позову, в якій він просить накласти арешт на нерухоме майно, а саме на квартиру № 37, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Р. Люксембург, 21, оскільки є достатні підстави вважати, що після відповідач може відчужити нерухомого майна на користь третіх осіб, що в подальшому може утруднити, зробити неможливим виконання рішення суду та ускладнити розгляд справи.

02.11.2016 року ухвалою суду провадження по справі було відкрито.

Ч. 1 ст. 151 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Ч. 3 ст. 152 ЦПК України передбачено, що види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним заяву ОСОБА_1 задовольнити, враховуючи положення п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, накласти арешт на квартиру № 37, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Р. Люксембург, 21, яка належать ОСОБА_2, оскільки як вбачається з матеріалів справи невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151, 152, 153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру № 37, яка розташована за адресою: м. Херсон, вул. Стрітенська (Р. Люксембург), 21, яка належать ОСОБА_2.

Копію ухвали направити відповідачу по справі для відома.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Херсонської області через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом пяти днів з моменту отримання копії ухвали.

Суддя: В.В. Прохоренко