АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/1692/16 Головуючий 1 інст. - Полєхін А.Ю. Справа № 635/9451/15-ц Доповідач - Кісь П.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2016 року Апеляційний суд Харківської області у складі:

головуючого, судді - Кіся П.В.,

суддів: - Кіпенко І.С.,

- Шаповал Н.М..,

за участю - секретаря Сементовської О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Бабій Лідії Володимирівнина ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_5, діючого в інтересах ОСОБА_6 та неповнолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу частини будинку, -

ВСТАНОВИВ:

З наданих судом першої інстанції копій матеріалів, виділених з цивільної справи 635/9451/15-ц позовом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу вбачає таке:

18 грудня 2015 року ОСОБА_5 звернувся до суду з позовною заявою, уточнивши її 22.12.2015р., у якій просив визнати недійсним договір купівлі, вказуючи, що він, як голова Харківської обласної громадської організації «Наука, освіта та право захист» (далі по тексту - ХОГО-НОП), діючи по захисту прав та інтересів членів вказаної організації ОСОБА_6 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1, просить визнати недійсним договір купівлі-продажу 99/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1, укладений 19.06.2015 року між ОСОБА_3 (продавцем) і ОСОБА_8(покупець), посвідченого приватним нотаріусом Остапенко Є.М., вказуючи, що ОСОБА_3 обманув нотаріуса, надавши недостовірну інформацію про те, що в будинку ніхто не проживає (п.9 договору), тоді як в дійсності в ньому зареєстровані і постійно проживають ОСОБА_6 (з 29.01.1996 року) і ОСОБА_7 з дня народження (зареєстрована 14.03.2012р.).

Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 грудня 2015 року за вказаною позовною заявою відкрито провадження, призначено судове засідання на 29.12.2015 року. Дані про вирішення справи по суті в матеріалах відсутні.

15 січня 2016 року ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову та витребування доказів, в якій просив постановити ухвалу про забезпечення позову, заборонивши будь-яким фізичним чи юридичним особам проводити відчуження земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, розташованими по АДРЕСА_1, а також накласти арешт на вказані будинок і земельну ділянку.

Обґрунтовуючи заяву, ОСОБА_5 вказував, що 09 січня 2016 року невідомі особи почали зносити будинок, в якому зареєстровані та проживають ОСОБА_6 і та її дочка ОСОБА_7 Старша групи наряду поліції, які прибули за викликом, повідомила, що ОСОБА_8 продала будинок. Незважаючи на письмові і усні заяви та запити начальник поліції і Безлюдівська сільська рада відмовляються повідомляти дані про особу, яка купила будинок. Крім того, в провадженні судді Березовської І.В. цього ж суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 про визнання права власності, по які винесено ухвалу про заборону відчуження. Однак фізичні та посадові особи скоюють злочини, знищуючи майно ОСОБА_6 та ОСОБА_10, поліція їх покриває.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року заяву ОСОБА_5 задоволено частково. Суд заборонив вчиняти дії щодо відчуження земельної ділянки та житлового будинку з надвірними спорудами, розташовані по АДРЕСА_1. (а.с.20-21).

В апеляційній скарзі адвокат Бабій Л.В., діюча в інтересах відповідача ОСОБА_3 згідно договору від 01.07.2015 року про надання правової допомоги, просить скасувати вказану ухвалу суду від 15.01.2016 року про забезпечення позову, вважаючи її незаконною, і постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Обґрунтовуючи скаргу, представник відповідача вказує, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зловживають наданими їм правами, ініціювали 12 справ, не сплатили за заяву судовий збір, до участі у справі позивачі, які не є стороною оспореного ними договору купівлі-продажу, залучили лише ОСОБА_3, хоча стороною в договорі є також і ОСОБА_8, а з заяви позивачів вбачається, що їм відомо про те, що на сьогоднішній день власником житлового будинку є ОСОБА_11. Крім того, земельна ділянка не приватизована, знаходиться у комунальній власності (Безлюдівській селищній раді), ні будинок, а ні земельна ділянка не є предметом спору. Вважає, що судом не з'ясовано відповідність виду забезпечення позову, ухвалою порушено права інших осіб.

В поданих апеляційному суду запереченнях ОСОБА_5 просив апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін, вказуючи, що доводи апеляційної скарги мають узагальнений характер, належних доказів на підтвердження цих доводів апелянт не надав, вважає, що ухвалу суд постановив у відповідності із законом. Звертає увагу суду на ту обставину, що апелянт посилається на порушення ухвалою суду прав інших осіб, однак не вказує, яких саме. Вважає, що відповідачем та його представником пропущено встановлений законом строк для подачі апеляційної скарги, а тому їх скарга взагалі не може розглядатися судом апеляційної інстанції.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, обговоривши доводи сторін, колегія судді вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Забезпечення позову є сукупністю процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Згідно ч.ч.1,3 ст.151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно ч.2 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Вжитий судом першої інстанції вид забезпечення позову передбачено п.2 частини 1

статті 152 ЦПК України і до переліку передбачених ч.ч.4-6 ст.152 ЦПК України заходів, вжиття яких заборонено, не відноситься.

Дійсно, як зазначив апелянт, позовна заява не спрямована на зміну власника чи цільового призначення земельної ділянки.

Разом з тим, в апеляційній скарзі відсутні будь-які дані про порушення прав ОСОБА_3 Посилання на порушення прав інших осіб не свідчить про наявність підстав для скасування чи зміни ухвали, оскільки адвокат Бабій Л.В., згідно матеріалів справи, уповноважена лише представляти інтереси ОСОБА_3

Передбачені статтею 10 ЦПК України засади змагальності сторін у цивільному судочинстві стосуються і вирішення в суді і таких процесуальних дій, як вжиття заходів забезпечення позову та їх перегляд в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги не свідчать про наявність підстав для скасування ухвали суду про вжиття заходів забезпечення позову, які мають тимчасовий характер, тобто на час вирішення спору, і можуть змінюватися судом в порядку, передбаченому ст.154 ЦПК України в залежності від з'ясованих судом обставин.

За таких обставин, апеляційний суд, згідно ч.1 ст.312 ЦПК України, відхиляє скаргу і залишає ухвалу без змін, так як суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307, ст.ст. 308, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_3 - адвоката Бабій Лідії Володимирівнивідхилити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 15 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, касаційному оскарженню, згідно ст.324 ЦПК України, не підлягає.

Головуючий суддя - П.В. Кісь

Судді: І.С. Кіпенко

Н.М. Шаповал