Справа № 274/514/16-ц
Провадження № 2/0274/657/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2016 року . Бердичівський міськрайонний суд в складі: головуючого -судді Хавронюк О.Л., з участю секретаря - Лободи В.Л.,позивачки, представника відповідача - ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів,стягнення аліментів за минулий час

В С Т А Н О В И В :

Позивачка, згідно заявленого позову, просить стягувати з відповідача аліменти на сина ОСОБА_4 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 700 грн.щомісячно. Вказує, що відповідач після припинення сімейних стосунків в грудні 2012 року матеріальної допомоги на дитину не надавав і не надає до цього часу .Позивач також просить призначити аліменти і за минулий час-попередні 3 роки , посилаючись на ч.2 ст.191 СК України .

В судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала повністю. Ствердила,що дитина перебуває на її утриманні, її дохід є неофіційним , становить близько 2000 грн. на місяць.Дитина потребує коштів на лікування, харчування, придбанняодягу. оплату дитячого садку, в середньому вона витрачає на дитину 1500 грн. на місяць. Між нею та відповідачем була усна домовленість про те,що він буде надавати кошти на утримання,виплачувати їх спільні борги ,однак не своєї обіцянки не виконав. Вона раніше не зверталась до суду тому,що вірила в примирення між ними, збереження сімейних стосунків .

Відповідач подав письмову заяву про розгляд справи без його участі , згідно заяви він згоден платити аліменти в сумі 500 грн.Представник відповідача щодо позову заперечила частково. Ствердила, що сторони проживали однією сім"єю з січня 2011 року по жовтень 2014 року ,відповідач не ухилявся від утримання дитини .Позивачкою не надано доказів того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів від відповідача, але він ухилявся від їх сплати .Відповідач не приховував свого місця проживання, не змінював контактного телефону .

Свідки ОСОБА_5,ОСОБА_6,ОСОБА_7 підтвердили доводи представника відповідача щодо проживання сторін до однією сім"єю, наявності спільного бюджету сім"ї сторін на протязі січня 2011 року-жовтня 2014 року.Свідкам відомо, що після припинення сімейних стосунків сторони продовжували спілкуватись, відповідач зустрічався та проводив час з дитиною, надавав періодично позивачці кошти на сина.Позивачка в сімчні 2016 року повідомила матір відповідача про те,що звернулась із позовом до суду про стягнення аліментів, особисто відповідачу повідомила про це в лютому 2016 року. Свідкам також відомо, що відповідачка влітку 2015 року виїзжала на заробітки в Росію ,дитина в цей час була х її матір"ю.

Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, що стверджується свідоцтвом про народження( а.с.3).

На підставі ст.180 Сімейного Кодексу України відповідач зобов"язаний утримувати неповнолітніх дітей. Суд , при визначенні розміру аліментів, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України, враховує вік і стан здоров"я сина сторін ,його потреби в харчуванні, одязі, забезпеченні всім мінімально необхідним .Суд також враховує, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років встановлено з 1 січня 2016 року в розмірі 1167 грн..

Згідно вимог ст.. 182, ст..184 Сімейного Кодексу України розмір аліментів може бути визначений в твердій грошовій сумі в разі, якщо платник має нерегулярний дохід.

Письмові докази в справі свідчать, що відповідач не працює, отже не має регулярного доходу.Такі обставини стверджені записами в трудовій книжці відповідача(а.с.24-25), на них вказали свідки.Відповідач є платником аліментів на неповнолітню дитину- ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20-23). Суд враховує, що син сторін проживає з позивачкою,він перебуває на обліку у лікаря-педіатра,на протязі жовтня 2015-лютого 2016 років дитина двічі хворіла.Позивачка вносить плату за відвідування сином дошкільного закладу(а.с.32-40 ).У складі сім"ї позивачки є її дочка ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.6) .

Суд також враховує ,що згідно ч. 3 статті 11 Закону України "Про охорону дитинства" батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Статтями 18,27 Конвенції про права дитини (ратифiковано Постановою ВР N 789-12 вiд 27.02.91) визначено, що дiти мають право на особливе пiклування i допомогу; першочергова увага повинна придiлятися якнайкращому забезпеченню iнтересiв дитини; дитинi необхідно забезпечити такий захист i пiклування, якi необхiднi для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв, i з цiєю метою вживати всi вiдповiдні заходи; кожна дитина має право на рiвень життя, необхiдний для фiзичного, розумового, духовного, морального i соцiального розвитку. Батьки несуть основну вiдповiдальнiсть за забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини".

Суд зазначає, що позивачем доведено потребу в наданні утримання батьком сину ,який має вік - 4 роки .В той же час відповідачем частково доведено неможливість сплати аліментів в заявленому розмірі -700 грн. через наявність іншого неповнолітнього утриманця ,така обставина є обов"язковою для врахування при визначення розміру аліментів згідно з ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України.

Суд на підставі наведених вище вимог закону та представлених доказів прийшов до висновку про часткове задоволення позову про стягнення аліментів і визначає розмір аліментів на дитину - 600 грн. на місяць, беручи до уваги права й обов'язки її батькiв,можливість та потребу в наданні утримання, забезпечення можливостей умов життя, необхiдних для розвитку дитини .

При вирішенні вимог про стягнення аліментів за минулий час -попередні три роки , в розмірі 700 грн. щомісячно,суд враховує наступне. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Положенням ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.Ні в змісті позову, ні в особистих поясненнях суду позивачка не вказала та не надала суду жодного доказу ,який би свідчив про вжиття нею заходів щодо одержання аліментів з відповідача .Посилання позивачки на припинення сімейних стосунків в грудні 2012 року спростовані поясненнями свідків в судовому засіданні ,такі доводи не можна вважати достатнім, належним, безспірним доказом.Отже, позивачкою не доведено суду обставин, передбачених ч.2 ст.191 Сімейного Кодексу України,які б давали право суду присудити аліменти за минулий час , вимоги є безпідставними .

З відповідача ,згідно з ст. 88 ЦПК України суд стягує в дохід держави судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,11,60, 88,212-215,209,218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, стягнення аліментів за минулий час задоволити частково .

Стягувати з ОСОБА_3, ,ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця і жителя АДРЕСА_1, не працюючого, на користь ОСОБА_2 аліменти на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 600 грн. щомісячно , починаючи з 25.01.2016 року і до повноліття сина.

В решті вимог ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь державного бюджету - 551,2 грн. судового збору.

Рішення про стягнення аліментів підлягає обов"язковому негайному виконанню в межах платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційний суд Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня проголошення.

Суддя :