У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 квітня 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого судді - Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренко М.П., Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання - Шептицька С.С.,

з участю відповідача - ОСОБА_1,

представника відповідача - Фесовця В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником - адвокатом Фесовцем Валерієм Петровичем на рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року позов задоволено: стягнуто з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 750 гривень щомісячно.

Вважаючи рішення суду таким, що ухвалене з неповним з'ясуванням обставин справи та невідповідністю їм висновків суду, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі вказує на завищений розмір аліментів, стягнутих судом, оскільки він окрім утримання спільною з позивачкою дочки, сплачує аліменти на утримання двох дітей від попереднього шлюбу за рішенням суду, а також утримує теперішню дружину та новонароджену дитину. Покликається на п. 3 ч. 1 ст. 182 СК України, яка передбачає врахування у платника аліментів інших утриманців при визначенні їх розміру. Стверджує, що визначений судом розмір аліментів у сумі 750 грн. позбавляє його можливості належним забезпечувати свою теперішню сім'ю з огляду на мінливість доходів та погоджується сплачувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 в розмірі 500 грн. щомісяця. З наведених підстав просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким стягнути з нього на користь позивачки на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4 аліменти в розмірі по 500 грн. щомісячно.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до відхилення з наступних підстав.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог про зміну розміру аліментів, суд першої інстанції правильно виходив із передбаченого законом обов'язку батьків утримувати дітей до досягнення ними повноліття, врахував наведені позивачкою доводи щодо погіршення матеріального становища у зв'язку із підвищенням цін та вік дитини, врахував матеріальне становище відповідача, мінливий характер його доходів, а також принцип рівності обов'язків обох батьків по утриманню дитини та прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, збільшивши розмір аліментів в твердій грошовій сумі до 750 грн..

___________________________________________________________________________________________________________________________

Справа № 570/2853/15-ц Головуючий у І інстанції - Кушнір Н.В.

Провадження № 22-ц 787/617/2016 Доповідач - Ковальчук Н.М.

На підтвердження даного висновку в рішенні наведені відповідні мотиви і докази, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Стаття 184 Сімейного кодексу України передбачає, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до рішення Рівненського районного суду від 06 жовтня 2004 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, стягуються аліменти в розмірі 150 гривень в місяць.

У липні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дочку, зазначаючи, що у зв'язку із інфляцією та зростанням цін визначений судом розмір аліментів у 150 гривень не відповідає засадам розумності та справедливості. Донька підросла, бере активну участь в олімпіадах, займається у спортивних секціях, а матеріальний стан не дає можливості для її фізичного, інтелектуального розвитку.

Окрім цього, ОСОБА_3 зазначала, що відповідач допустив заборгованість по аліментах і зобов'язаний сплатити їй пеню відповідно до ст.196 СК України. В суді першої інстанції позивачка дані позовні вимоги не підтримала.

Судом встановлено, що відповідачофіційно не працює, не має постійного заробітку, а його щомісячний дохід є мінливим. Окрім того, відповідач в судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній скарзі визнав, що має можливість сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_4 в розмірі 500 гривень, при цьому утримуючи дітей від двох інших шлюбів.

Суд першої інстанції визнав доводи позивачки щодо погіршення матеріального стану обґрунтованими і прийшов до правильного висновку, що на час вирішення спірних правовідносин матеріальний стан ОСОБА_3 змінився в бік погіршення порівняно з тими обставинами, які існували на момент ухвалення рішення суду про стягнення аліментів.

Повно і правильно з'ясувавши обставини справи та застосувавши до спірних правовідносин норми матеріального права, які підлягали застосуванню, суд першої інстанції обґрунтовано збільшив розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь позивачки на утримання спільної доньки, визначивши їх розмір у 750 гривень щомісячно.

Колегія суддів також враховує і той факт, що платник аліментів є фізично здоровою особою працездатного віку та не позбавлений можливості працевлаштуватися таким чином, щоб мати можливість забезпечувати своїх дітей у необхідному розмірі. Відповідач не навів обставин, які давали б підстави вважати, що він не має змоги сплачувати аліменти у встановленому судом розмірі.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір аліментів на утримання неповнолітньої дочки сторін відповідає засадам розумності і справедливості.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач несе витрати на утримання двох дітей від першого шлюбу та дружини з новонародженою дитиною, колегією суддів відхиляються. Судом першої інстанції дані обставини були враховані при частковому задоволенні позовних вимог про стягнення аліментів на суму 750 грн., тоді як позовна вимога ставилась про визначення аліментів у розмірі 1500 грн., а тому не можуть братися до уваги колегією суддів як підстава для їх зменшення. Отже, зазначені обставини не заслуговують на увагу, не звільняють відповідача від його батьківського обов'язку, встановленого законом щодо утримання дитини та не є підставою для відмови ОСОБА_3 у позові про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ІНФОРМАЦІЯ_4 з 150 грн. до 750 грн. щомісячно.

Інших доводів, які суд повинен був би врахувати при визначенні розміру аліментів, відповідач суду не навів та доказів на їх підтвердження не надав.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ з'ясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обов'язку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до переконання, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв'язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, подану його представником - адвокатом Фесовцем Валерієм Петровичем відхилити.

Рішення Рівненського районного суду Рівненської області від 23 грудня 2015 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя Ковальчук Н.М.

Судді: Григоренко М.П.

Рожин Ю.М.