АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Антоненко Н.О., Шкоріної О.І.

при секретарі: Юрченко А.С.

за участю: представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_3 на заочне рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

Справа №755/13582/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц-796/3028/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Лазаренко В.В.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач ПАТ «Банк Золоті ворота» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Єрмак В.О. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у розмірі 237533 гривні 02 копійки.

В обґрунтування свої вимог вказує, що 18 липня 2007 АКБ «Золоті ворота», назва якого змінена на ПАТ «БанкЗолоті ворота», та ОСОБА_3 уклали кредитний договір №144/07-А, в який в наступному вносились зміни згідно договору від 11 січня 2010 року №1 та від 10 січня 2011 року №2. За умовами вказаного договору банк надав позичальнику грошові кошти в розмірі 29714,00 дол. США. Строк наданого кредиту склав з 18 липня 2007 року по 17 липня 2014 року, розмір відсотків 10,5% на рік, погашення кредиту повинно здійснюватися шляхом внесення суми готівкою через касу банку на відкритий в банку рахунок НОМЕР_1 з «1» по «7» число включно кожного місяця, що слідує за місяцем надання кредиту в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 353,74 дол. США. Сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюється щомісячно у готівковому порядку на рахунок НОМЕР_1 в порядку та строки визначені договором.

Свої зобов'язання по поверненню кредиту позичальник не виконує у зв'язку з чим станом на 10 червня 2015 року має заборгованість, в тому числі: сума простроченої заборгованості за відсотками - 4935,17 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104144 гривні 15 копійок, сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 3607 гривень 83 копійки, пеня за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, розрахована за період з 10 червня 2012 року по 09 червня 2015 року - 99781 гривня 04 копійки.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Золоті ворота» заборгованість за кредитним договором від 18.07.2007 №144/07-А станом на 10.06.2015, а саме: прострочену заборгованість за відсотками в розмірі 4935,17 дол. СІЛА, що за курсом НБУ еквівалентно 104144,15 грн.; прострочену заборгованість за комісійною винагородою в розмірі 3607,83 грн.; пеню за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, розрахованою за період з 10.06.2012 по 09.06.2015 в розмірі 99781,04 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 2375,33 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідачем ОСОБА_3 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 підтримали доводи апеляційної скарги.

Представник позивача ОСОБА_2, який діє на підставі довіреності в інтересах ПАТ «Банк Золоті ворота», проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку, апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, 18 липня 2007 року між АКБ «Золоті ворота», назва якого змінена на ПАТ «Банк Золоті ворота», та ОСОБА_3 укладено кредитний договір №144/07-А.

За умовами вказаного договору банк зобов'язався 18 липня 2007 року надати позичальникові кредит у розмірі 29714 дол. США на строк до 17 липня 2014 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 10,5% річних.

Договором передбачено, що погашення кредиту повинно здійснюватися відповідно до графіку платежів, який наведений у додатку 1 до кредитного договору, шляхом внесення суми готівкою через касу банку на відкритий в банку рахунок НОМЕР_1 з «1» по «7» число включно кожного місяця, що слідує за місяцем надання кредиту в розмірі не менше 1/84 від суми отриманого кредиту, що становить 353,74 дол. США. Сплата процентів за користування кредитом повинна здійснюється щомісячно у готівковому порядку на рахунок НОМЕР_1 в порядку та строки визначені договором.

11 січня 2010 року між сторонами укладено договір про зміни №1 до договору від 18 липня 2007 року №144/07-А, яким внесеною зміни до п. 3.2.5 кредитного договору, відповідно до яких позичальник зобов'язався сплачувати банку щомісячно, з «1» по «7» число включно з місяця, наступного за місяцем, у якому було надано кредит, комісійну винагороду за розрахунково-касове обслуговування кредитної заборгованості позичальника в розмірі 0,2% від суми кредиту, визначеної в п. 1.1 договору, на рахунок №3578*, без ПДВ, а також одночасно з остаточним погашенням кредиту. Нарахування такої винагороди здійснюється банком щомісячно в перший робочий день місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому було надано кредит, у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на день нарахування.

Згідно договору про зміни №2 до договору від 18 липня 2007 року №144/07-А, укладеному сторонами 10 січня 2011 року, внесено зміни до п. 3.3.4 кредитного договору, яким передбачено черговість погашати заборгованість позичальника.

В пункті 4.1.1. кредитного договору передбачено, що у випадку порушення строку повернення кредиту, передбаченого п. 1.1. кредитного договору, та/або строків сплати процентів, комісійної винагороди позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочки. У разі, якщо заборгованість позичальника перед банком виражена в іноземній валюті - розмір пені розраховується від гривневого еквіваленту заборгованості позичальника, який (еквівалент) розраховується за офіційним курсом НБУ гривні до валюти станом на дату розрахунку такої пені.

Відповідно до п. 5.9. кредитного договору сторони погодили, що позовна давність про стягнення неустойки (пені, штрафу) встановлюється тривалістю в три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

За змістом ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

У відповідності зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі частини 2 статті 1050 ЦК, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Позивач зобов'язання, передбачені кредитним договором, виконав в повному обсязі. Відповідач прийняті на себе кредитним договором зобов'язання належним чином не виконує протягом тривалого часу, що підтверджується розрахунком заборгованості, в результаті чого за відповідачем рахується заборгованість, в тому числі: сума простроченої заборгованості за відсотками - 4935,17 дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно 104144 гривні 15 копійок, сума простроченої заборгованості за комісійною винагородою - 3607 гривень 83 копійки, пеня за кредитом, відсотками та комісійною винагородою, розрахована за період з 10 червня 2012 року по 09 червня 2015 року - 99781 гривня 04 копійки.

Сумніватися в правильності та обґрунтованості розрахунку заборгованості у суду немає підстав, оскільки розрахунок заборгованості узгоджується з умовами кредитного договору і містить всі необхідні реквізити.

Доказів, які б спростовували розрахунок заборгованості, відповідачем суду не надано.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність.

Норми матеріального права відповідно до спірних правовідносин, застосовані правильно.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 324, 325 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 10 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Суддя-доповідач:

Судді: