РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 700/431/16-ц

Провадження № 2/700/221/16

09 червня 2016 року Лисянський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді: Пічкур С.Д.

при секретарі: Сіденко Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Лисянка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Тихонівської сільської ради Лисянського району про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24 березня 2002 року померла його бабуся ОСОБА_2. Він фактично прийняв спадщину вступивши в управління та володіння спадковим майном, після смерті бабусі отримав державний акт як спадкоємець померлої, але нотаріус йому відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки правовстановлюючий документ відданий після смерті бабусі, тому він звернувся до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, направив суду заяву про розгляд справи без участі представника сільської ради.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно свідоцтва про смерть від 27 березня 2002 року ОСОБА_2 померла 24 березня 2002 року.

Відповідно до заповіту від 11.12.1995 року, зареєстрованого в реєстрі за № 17 Тихонівської сільської ради, ОСОБА_2 все своє майно заповіла онукові ОСОБА_1.

23 січня 2004 року на померлу ОСОБА_2 видано державний акт на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яким володіє позивач.

Таким чином, позивач прийняв спадщину, але на частину спадкового майна не може отримати свідоцтво в нотаріальній конторі, оскільки правовстановлюючий документ виданий після смерті особи.

Спадщина відкрилася до набрання чинності ЦК України 2003 року, тому до даних правовідносин застосовуються вимоги ЦК УРСР 1963 року.

Згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину:

1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном;

2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, що передбачено ст. 1296 ЦК України.

Нотаріусом 05.03.2016 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, що підтверджується постановою №321/02-31 від 05.03.2016 року.

Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Видача державного акту після смерті особи, не позбавляє права спадкоємця який прийняв спадщину на цю частину спадкового майна, оскільки правовстановлюючий документ ніким не скасований, недійсним не визнаний, а право померлого на майно підтверджується належним документом, яке він мав до його видачі.

За викладених обставин у суду не має підстав для відмови в задоволенні позову, оскільки позивачем надано всі належні та допустимі докази законності та обґрунтованості своїх позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 549, 550 ЦК УРСР, ст. 10, 60, 212-215, ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що становить площу 1,73 га. в адмінмежах Тихонівської сільської ради Лисянського району Черкаської області, що належала померлій 24.03.2002 року ОСОБА_2 на підставі державного акту серії ЧР № 098919 від 23 січня 2004 року.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Черкаської області протягом десяти днів з дня проголошення через Лисянський районний суд. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя С. Д. Пічкур