Справа №577/240/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Буток Т. А.
Номер провадження 22-ц/788/977/16 Суддя-доповідач - Шевченко В. А.
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

26 травня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Шевченка В. А.,

суддів - Кононенко О. Ю. , Бойка В. Б. ,

з участю секретаря судового засідання - Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2016 року

у справі за позовом ОСОБА_4 до Виконавчого комітету Конотопської міської ради, треті особи: Конотопське міськрайонне управління юстиції, Управління державної архітектурно-будівельної інспекції в Сумській області, Відділ містобудування та архітектури Конотопської міської ради, про визнання права власності на самочинно збудований гараж,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2016 року на задоволення вказаного позову визнано за ОСОБА_4 право приватної власності на цегляний гараж площею 26, 2 кв. м., який розташований на земельній ділянці площею 0, 0030 га по АДРЕСА_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції або ухвалити нове рішення про визнання за нею та позивачем права власності на 1/2 частину зазначеного вище гаража за кожним.

При цьому вказує, що вона є колишньою дружиною позивача і спірний гараж належить їм на праві спільної сумісної власності як майно подружжя, оскільки був побудований ними у шлюбі.

Колегія суддів вважає, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Конотопської міської ради від 30 березня 2005 року ОСОБА_4 надано в оренду строком на 5 років земельну ділянку для комерційного використання площею 0, 0043 га по АДРЕСА_1 (а. с. 11).

Рішенням цієї ж ради від 29 жовтня 2014 року на підставі розробленої технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок на місцевості ОСОБА_4 надано в оренду для будівництва та обслуговування індивідуального гаража земельну ділянку площею 0, 0030 га по АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_1 (а. с. 19).

Перед ухваленням указаного вище рішення 05 вересня 2014 року за участю представника землевпорядної організації - ТОВ «Оптима», ОСОБА_4 та фізичної особи - суміжного землекористувача, було складено акт прийомки - передачі межових знаків на зберігання із зазначенням того, що межі земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0, 0030 га для обслуговування гаража на місцевості співпадають з кутами твердих контурів (кутами гаража) (а. с. 17).

У подальшому 11 листопада 2014 року між Конотопською міською радою та позивачем був укладений договір оренди земельної ділянки площею 0, 0030 га, кадастровий номер НОМЕР_2 для індивідуального гаражного будівництва по АДРЕСА_1 на якій знаходився належний орендарю об'єкт нерухомого майна з інженерними мережами (а. с. 12-14, 15, 16).

Разом з договором його сторони у той же день склали акт приймання - передачі цієї ділянки (а. с. 18).

Виникнення у позивача права користування даною земельною ділянкою підтверджується також витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а. с. 22).

Рішенням міської ради виконкому Конотопської міської ради від 30 березня 2015 року земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_1, наданій в оренду ОСОБА_4 для будівництва та обслуговування гаража, та будівлі гаража по вул. Клубній присвоєно нову адресу: АДРЕСА_1 (а. с. 44).

На замовлення ОСОБА_4 станом на 04 березня 2015 року виготовлено технічний паспорт на гараж по АДРЕСА_1, у якому відмічено, що ця споруда збудована самочинно (а. с. 6-10).

Проте, відділ містобудування та архітектури Конотопської міської ради у листі № 215 від 13 серпня 2015 року повідомив, що членами комісії з питань будівництва, обстеження житлового фонду, вибору земельних ділянок, розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності, розміщення зовнішньої реклами та присвоєння адрес будівлям було встановлено, що місцерозташування гаража «Г-1» по АДРЕСА_1 відповідає вимогам державних будівельних норм ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» (а. с. 23).

З листа Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Сумській області № 40-1018/2814-15 від 08 жовтня 2015 року слідує, що відповідно до Порядку прийняття в експлуатацію і проведення технічного обстеження індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, громадських будинків та будівель і споруд сільськогосподарського призначення І та ІІ категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт», затвердженого наказом № 79 від 24 квітня 2015 року встановлена процедура та умови прийняття в експлуатацію збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт і проведення технічного обстеження наступних об'єктів: індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, збудованих у період з 05 серпня 1992 року до 12 березня 2011 року; громадських будинків І і ІІ категорій складності; будівель і споруд сільськогосподарського призначення І і ІІ категорій складності. Індивідуальні гаражі, збудовані на земельних ділянках, призначених для будівництва індивідуальних гаражів, під цей перелік не підпадають (а. с. 21).

Відповідно до ч. 3 ст. 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішення суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Ураховуючи викладене, суд прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання за позивачем, якому було виділено відповідну земельну ділянку, права власності на самочинно збудований гараж «Г-1» по АДРЕСА_1.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що заявниця, погоджуючись у цілому із рішенням суду, вказує, що їй належить на праві власності 1/2 частина цього гаража, так як він був побудований позивачем за час шлюбу з нею. Тобто ОСОБА_3 фактично ставить питання про поділ майна подружжя.

Однак, зважаючи на те, що вимог про поділ майна подружжя у даній справі не заявлялося, - то ці доводи є безпідставними, оскільки вони лежать поза межами предмета доказування.

Поряд із цим ОСОБА_3 не позбавлена можливості звернутися до суду за захистом своїх прав щодо цього питання у загальнопозовному порядку.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що суд ухвалив його з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 22 лютого 2016 року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього дня на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -