У х в а л а

28 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Дьоміної О.О., Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів, за касаційною скаргою ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня

2016 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У липні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та кредит»), в якому просив стягнути неповернуті за договором банківського вкладу кошти в сумі 82 914 дол. США;

2 339,55 дол. США сума відсотків за договором, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 1 826 610,62 грн, 795,98 дол. США 3% річних, що в еквіваленті за курсом НБУ становило 17 535,44 грн та в подальшому представником позивача зменшено позовні вимоги та просив зменшити суму заборгованості на 200 000 грн, у зв'язку з тим, що відповідачем частково повернуто кошти.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що 23 жовтня 2014 року сторони уклали договір банківського вкладу «Стандарт» № 300937/65380/5-14 року в іноземній валюті, на виконання умов договору позивач вніс, а відповідач прийняв на депозитний рахунок № НОМЕР_1 суму вкладів, визначену договором, а саме 78 000 дол. США на строк 5 місяців з виплатою відсотків у розмірі 12,60 % річних. Після закінчення дії вказаного договору банківського вкладу ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» своїх зобов'язань за договором не виконав та кошти не повернув. 20 травня 2015 року позивач через свого представника звернувся до банку з вимогою про повернення суми вкладу, проте останній зазначив, що станом на 9 червня 2015 року сума вкладу знаходиться на рахунку позивача № НОМЕР_2, проте позивачеві не надано даних коштів. За наведених обставин позивач вважає, що такі дії ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» порушують його права як споживача банківських послуг та просив задовольнити позов в заявлений ним спосіб.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 4 березня

2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від

16 червня 2016 року,в задоволенні позову ОСОБА_4 до ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, яка діє в інтересах ОСОБА_4, просить суд касаційної інстанції скасувати оскаржувані судові рішення, мотивуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність перевірки матеріалів справи, колегія суддів вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Керуючись ч. 5 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а :

Справу за позовом ОСОБА_4 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про стягнення грошових коштів призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: О.О. Дьоміна

Ю.Г.Іваненко

О.М.Ситнік