Справа № 464/7068/14-ц
Провадження № 2/461/94/16
УХВАЛА

31.05.2016 року Галицький районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді Стрельбицького В.В.

при секретарі Сливці С.І.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту,

в с т а н о в и в :

в провадженні Галицького районного суду м.Львова перебуває цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення юридичного факту.

Перед початком судового засідання позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 подали письмову заяву про відвід головуючого, яку підтримали в судовому засіданні з підстав наведених у ній. При цьому зазначили, що рішення яке приймалося суддею Стрельбицьким В.В. в іншій справі за участю позивача і відповідача є частиною доказової бази в даній справі.

Інші учасники процесу в судове засідання не з'явились.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши подану заяву та матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї справи він брав участь у процесі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, секретар судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім'ї або близький родич цих осіб) сторони або інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім'ї або близькими родичами між собою (ст.20 ЦПК України).

Як видно із поданої заяви, остання мотивована сумнівами в об'єктивності та неупередженості судді, як підстава заявленого відводу. Зазначені сумніви, по суті ґрунтуються на непогодженні заявників з процесуальними рішеннями прийнятими головуючим в інших справах, де позивач і відповідач являлись сторонами по справі.

Однак, такі доводи не можуть слугувати законною підставою для відводу судді, оскільки посилання заявників на упередженість судді не підтверджені жодними належними та допустимими доказами, а ґрунтуються виключно на суб'єктивній думці заявників, яка сформована на непогодженні з прийнятими суддею рішеннями в інших справах.

Таким чином, суд відхиляє доводи заявників з приводу наявності підстав для відводу судді про які йдеться в поданій заяві, оскільки в процесі розгляду даної заяви не було встановлено жодних із зазначених у ст.20 ЦПК України обставин, що дають підстави для відводу головуючого по справі, доводи заявників є надуманими і стосуються процесуальних положень. Крім того, частина заяви взагалі не відноситься до процесуальних дій головуючого і вказує на порушення допущені на думку заявників іншими суддями.

Відповідно до положень ч. 1 ст.2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», рішення є обов'язковим для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції

Згідно п. 29 рішення ЄСПЛ у справі «ГАЗЕТА «УКРАЇНА-ЦЕНТР» ПРОТИ УКРАЇНИ» зазначено, що у контексті суб'єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (див. вищевказане рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43), а таких фактів в ході розгляду заяви доведено не було.

Також, в ході розгляду заяви встановлено, що суддею Стрельбицьким В.В. розглядалась цивільна справа №461/2496/13-ц за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про встановлення факту проживання. Обставини, що були предметом дослідження у вищезазначеній цивільній справі та інших справах, рішення які досліджувались під час судового розгляду, прямо стосуються правовідносин, які є предметом дослідження у даній справі, а відтак, оскільки судом надавалась правова оцінка цим обставинам, при розгляді вказаної справи у сторін може виникнути сумнів в об'єктивності розгляду.

При цьому заявники підтвердили ту обставину, що рішення у вищевказаній справі стосується предмету доказування у справі №2/461/94/16.

Таким чином, виходячи із норм п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо гарантій справедливого розгляду справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, які є частиною національного законодавства і джерелом права, що підлягають застосуванню відповідно до ст. 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини», з метою забезпечення об'єктивності розгляду справи, усунення будь-яких сумнівів щодо упередженості чи необ'єктивності, суд приходить до висновку, що слід задоволити подану заяву виключно з мотивів участі судді в розгляді справи №461/2496/13-ц, рішення по якій є частиною доказової база в справі №2/461/94/16

Керуючись ст.ст. 20, 24 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Заяву задоволити.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Головуючий

суддя Стрельбицький В.В.