Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/981/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Український В. В.
Доповідач Мурашко С. І.
РІШЕННЯ

Іменем України

25.05.2016 колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді - Мурашка С.І.

суддів - Кривохижі В.І., Сукач Т.О.

за участі секретаря - Савченко Н.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року і

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 та з урахуванням уточнень позовних вимог (т.1.а.с.109-112) просила визнати за нею право власності на ? частину, як новоствореного нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями у вигляді перебудованого але не прийнятого в експлуатацію, що розташований в АДРЕСА_1, та на ? частину по праву спадщини по закону, після смерті чоловіка - ОСОБА_4, а всього на ? частини вартістю 37411,50 грн., виділивши їй будинок в натурі, передавши їй права та обов'язки на нього.

Також просила визнати за ОСОБА_3 право власності в порядку спадкування за законом, після смерті його батька - ОСОБА_4 на ? частину зазначеного будинку з надвірними будівлями, стягнувши з неї на його користь за його частку 12470,50 грн.

Зазначала, що з ОСОБА_4 перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 1996 року, а в 2001 році зареєстрували шлюб.

Після одруження переїхали проживати до АДРЕСА_1, що підтверджується договором дарування від 14.08.2001 року.

Будинок був дуже старий та майже не придатний для проживання, тому вона з чоловіком перебудували його та значно покращили його стан.

Будівництво закінчили в 2005 році, але не ввели його в експлуатацію.

Вважає, що будинок належав їй та її чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожному належала ? частина будинку.

Після смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилася спадщина на ? частину будинку, спадкоємцями першої черги є вона і відповідач, які прийняли спадщину в установленому законом порядку, інших спадкоємців немає, кожному з них припадає по ? частині спадкового майна.

Рішенням Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року позов задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на ? частини будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою АДРЕСА_1

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір в розмірі 375 грн. та витрати на проведення експертизи в розмірі 5632 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить скасувати рішення суду першої інстанції з підстав недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, неправильного застосування та порушення норм матеріального і процесуального права та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 та його представник адвокат ОСОБА_5 підтримали апеляційну скаргу з посиланням на викладені в ній обставини, ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у встановлених статтею 303 ЦПК України межах, а також обґрунтованість доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі договору дарування від 14.08.2001 року, зареєстрованого в реєстрі за №1531/14, ОСОБА_4 був власником будинку АДРЕСА_1

ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 з 01.02.2001 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року і за час перебування у шлюбі подружжя переобладнало будинок, внаслідок чого збільшилася його загальна площа з 64,8 кв.м. до 83,8 кв.м.

Висновком судової будівельно-технічної експертизи, встановлено, що у період з 01.02.2001 року до житлового будинку АДРЕСА_1 з урахуванням здійснених невід'ємних поліпшень у самому будинку, здійснені наступні добудови та поліпшення: добудовано прибудову літ. "а1" у складі приміщень ІІ-І - кухні площею 13,0 м2 та ІІ-ІІ - ванної площею 5,30 м2 із забезпеченням усіма наявними на момент проведення обстеження інженерними мережами.

У приміщенні №1-5 влаштовано гіпсокартонну перегородку із дверним прорізом в результаті чого утворилось два приміщення: І-ІІ - прихожа та І-ІІІ - кухня, стіни яких обклеєні шпалерами та кантом, влаштований стельовий плінтус (багет).

У приміщенні І-ІІІ - кухні на момент проведення обстеження у стіні спільній з приміщенням ІІ-І - кухні влаштований дверний проріз, а саме влаштована фарбована дверна коробка з лиштвою; віконний проріз фактично відсутній. Враховуючи вищевикладене, можна стверджувати про те, що при добудові прибудови літ. "а1" замість віконного прорізу було влаштовано дверний проріз.

Добудовано ґанок з навісом біля будинку.

Облаштовано будинок інженерними мережами: газо-, водопостачанням, каналізацією та опаленням від газового котла, гарячим водопостачанням від бойлера.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що спірний будинок, за час перебування позивача та спадкодавця в зареєстрованому шлюбі, істотно збільшився у своїй цінності внаслідок трудових та грошових затрат подружжя (збільшилася загальна площа будинку за рахунок прибудов, вартість будинку відповідно, добудовано багато господарсько-побутових будівель та споруд, зроблений ремонт в будинку) тому може бути визнаний судом спільною сумісною власністю подружжя та визнано за кожним право власності на ? частину будинку.

Проте з таким висновком суду погодитися не можна.

Матеріалами справи підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_4 (т.1 а.с.9) після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1

Право власності на зазначений будинок з надвірними будівлями спадкодавець ОСОБА_4 набув на підставі договору дарування житлового будинку від 14.08.2001 року, житлова площа будинку складала 27,0 кв.м., надвірні будівлі складалися з: веранди -а, гараж - Б, сарай - В, колодязь - Г1/2, огорожа - № (т.1 а.с.13), а тому відповідно до положень ст.24 КпШС України (яка була чиною на час отримання в дар будинку) будинок був його власністю.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1261 ЦК України спадкоємцями першої черги за законом є: позивач ОСОБА_2 - дружина спадкодавця, та відповідач ОСОБА_3 - син спадкодавця, які в установлений законом строк подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Пунктом 2.3 глави 2 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, передбачено, що не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого майна може розглядатись лише після визнання права власності на них відповідно до закону.

Зазначені положення узгоджуються з нормами статей 316, 317, частинами першою, другою статті 376 ЦК України.

Ураховуючи те, що за змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом, здійснення особою самочинного будівництва відповідно до частини другої статті 376 цього Кодексу не породжує в неї права власності на таке майно, відтак виключає це майно із цивільного обороту.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що не підлягають поділу (виділу) об'єкти нерухомого майна, до складу яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані) об'єкти нерухомого майна.

Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі №6-286цс15 від 30.09.2015 року.

22 травня 2003 року заступником начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства, начальником районної інспекції архітектурно-будівельного контролю ОСОБА_4 видано припис №8/2003 та запропоновано призупинити виконання будівельних робіт по влаштуванню фундаменту та встановленню бетонних блоків (т.1 а.с.12).

На запит приватного нотаріуса Знам'янським районним комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» надано відповідь, що за результатами проведеної технічної інвентаризації (інвентарна справа №08-1/919) станом на 18.02.2014 року виявлено самочинно забудовану прибудову - літера «а1» площею 18,3 кв.м. (а.с.67).

Враховуючи, що прибудова до спірного будинку є самочинним будівництвом, помилковим є висновок суду першої інстанції, що будинок істотно збільшився в своїй цінності, а тому є спільною сумісною власністю подружжя.

З огляду на викладене спірний будинок був особистою приватною власністю спадкодавця ОСОБА_4 і після його смерті відкрилася спадщина на весь будинок з надвірними будівлями відповідно до договору дарування житлового будинку від 14.08.2001 року (т.1 а.с.13).

Виходячи з положеннями ч.1 ст.1267, ст.1278 ЦК України, що частки кожного спадкоємця у спадщині є рівними, спадкоємці ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мають право на визнання за кожним з них право власності по ? частині будинку з надвірними будівлями, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позовні вимоги про визнання за ОСОБА_2 права власності на ? частину будинку, як новоствореного майна та стягнення з неї на користь ОСОБА_3 12470 грн. 50 коп. вартості ? частини будинку з надвірними будівлями задоволенню не підлягають.

Недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального та порушення норм процесуального права, відповідно до п.п.2-4 ст.309 ЦПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 307, 308, 309, 313, 314, 316, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Знам'янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 09 лютого 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності за кожним на ? частину житлового будинку з надвірними будівлями, АДРЕСА_1 житловою площею 27,0 кв.м., має надвірні будівлі, що до нього прилягають: веранда -а, гараж - Б, сарай - В, колодязь - Г1/2, огорожа - №, в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, якому житловий будинок з надвірними будівлями належав на підставі договору дарування від 14.08.2001 року.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 про визнання за нею право власності на ? частину, як новоствореного нерухомого майна - житлового будинку з надвірними будівлями у вигляді перебудованого але не прийнятого в експлуатацію, який розташований в АДРЕСА_1, та стягненні на користь ОСОБА_3 12470 грн. 50 коп. вартості ? частини будинку з надвірними будівлями, відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржено у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя С.І.Мурашко

Судді В.І.Кривохижа

Т.О.Сукач