Ухвала

іменем україни

13 квітня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О.П.,

суддів: Амеліна В.І., Гончара В.П.,

Остапчука Д.О., Попович О.В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів; за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, за касаційною скаргою ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до суду з указаним позовом, в обґрунтування якого зазначала, що від шлюбу з відповідачем має двох дочок: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4 року, які проживають разом із нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, не бере участі в їх вихованні, а тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на дочок у розмірі 1/3 частки його доходу до повноліття дітей, починаючи з дня подання заяви до суду.

У листопаді 2014 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зустрічним позовом, в обґрунтування якого зазначав, що саме він займається вихованням дітей та в повній мірі забезпечує їх продуктами харчування, одягом та надає іншу матеріальну допомогу. ОСОБА_3 не бере участі у вихованні дочок та не утримує їх, а тому просив стягнути з неї на його користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частки її доходу до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01 грудня 2014 року і до їх повноліття або ж зміни матеріального стану сторін.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду в частині стягнення аліментів допущено до негайного виконання в межах платежів за один місяць.

У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року рішення суду першої інстанції змінено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/3 частин з усіх видів доходів щомісяця, однак не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20 січня 2015 року і до їх повноліття.

У касаційній скарзі ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, просить скасувати ухвалені у справі рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні первісного позову та задоволення зустрічного позову, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК Українипідставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом установлено, що з 07 вересня 2001 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Обов'язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 180 СК України.

Відповідно до роз'яснень, що містяться у п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення вимог ст. ст. 10, 213-214 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, обставини справи з'ясував неповно, не перевірив належним чином всіх доводів та заперечень сторін та не дав їм належної оцінки; ухвалюючи рішення про стягнення аліментів на дітей з батька на користь матері, не встановив з ким фактично проживають діти, чи надає відповідач майнову допомогу на їх утримання; не допитав з цих питань неповнолітню дочку ОСОБА_6, 2002 року народження, яка могла спростувати або підтвердити доводи та заперечення сторін, що стосуються предмету позовів, у зв'язку з чим припустився поверхневого розгляду справи та дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову та відмови у зустрічному позові.

Перевіряючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, апеляційний суд на допущені судом першої інстанції порушення вимог закону уваги не звернув; у порушення вимог ст. ст. 303, 316 ЦПК України належним чином не перевірив доводів апеляційної скарги та не спростував їх; не перевірив законність і обґрунтованість ухваленого судом першої інстанції рішення; не навів достатніх мотивів прийнятого ним рішення та дійшов передчасного висновку про залишення без змін рішення місцевого суду в частині стягнення аліментів з батька дітей. Крім того, змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд у порушення вимог ч. 1 ст. 191 СК України не правильно визначився з початком строку, з якого присуджуються аліменти.

Ураховуючи, що фактичні обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, судами попередніх інстанцій не встановлені, судові рішення не відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України щодо законності й обґрунтованості, зазначені порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення спору, що в силу ч. 2 ст. 338 ЦПК України є підставою для їх скасування із направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції .

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5, який діє від імені ОСОБА_4, задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 січня 2015 року та рішення апеляційного суду м. Києва від 22 жовтня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийО.П. Касьян Головуючий
Судді:В.І. Амелін В.П. Гончар Д.О. Остапчук О.В. ПоповичСудді: В.І. Амелін