Справа № 163/2371/16-ц
Провадження № 2/163/374/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Любомль цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області про визнання права власності на нерухоме спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

23 вересня 2016 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме спадкове майно.

Свій позов мотивує тим, що після смерті його батька, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1

Позивач зазначає, що являється спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька- ОСОБА_3. Спадщину прийняв, оскільки постійно, в тому числі і на день смерті, проживав в будинку разом з батьком. Інших спадкоємців немає. Оформити свої спадкові права належним чином не має можливості, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок.

Просить визнати за ним право власності на спадкове майно, що залишилось після смерті ОСОБА_3, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

В судове засідання позивач не з'явився, однак в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області в судове засідання не з'явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.197 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1

Після смерті останнього відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2007 року п.1 у разі відкриття спадщини до 1 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні норми ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_3, відповідно, як син спадкодавця. Даний факт стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, (а.с.8).

З довідки виконавчого комітету Олеської сільської ради Любомльського району Волинської області №609 від 22.08.2016 року вбачається, що на день смерті ОСОБА_3, його син ОСОБА_1, проживав разом з ним по АДРЕСА_1

Згідно витягу з погосподарської книги за 2001-2005 роки Олеської сільської ради Любомльського району по особовому рахунку НОМЕР_2 будинок з надвірними будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 (а.с.5).

З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по АДРЕСА_1 вбачається, що замовником технічної інвентаризації є ОСОБА_1, житловий будинок побудований у 1960 році (а.с.10-20).

З матеріалів спадкової справи № 68/2016 вбачається, що інших спадкоємців немає.

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину, що залишилась після смерті ОСОБА_3 Проте постановою державного нотаріуса Хоми Ю.М. від 07.09.2016 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1 останньому було відмовлено, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.4).

Статтею 16 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 328 ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом.

Представник відповідача у своїй заяві до суду позов визнав, що в силу ст.ст. 60, 61 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом, що залишилось після смерті ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться по АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Любомльського районного суду Павлусь О.С.