У Х В А Л А

про відмову в відкритті провадження у справі

07.12.2016 року м.Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Марків Ю.С., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2016 року та зобовязання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Франківського ВДВС ЛМУЮ, в якому просить скасувати постанову державного виконавця про закінчення виконавчого провадження ВП №51077298 від 25.11.2016 року та зобовязати відповідача витребувати довідки.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Так, ст. 383 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Згідно із ст. 387 ЦПК України, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця не є окремим видом судового провадження, так як суд здійснює лише контроль за виконанням уже прийнятого ним рішення, тобто в рамках вже існуючого процесу, який є завершальною стадією цивільного процесу. Рішення - це судовий акт, яким по суті вирішується матеріально-правовий спір між сторонами цивільних або інших правовідносин, тоді як між сторонами виконавчого провадження і державним виконавцем чи іншою посадовою особою ДВС існують виключно процесуальні відносини.

Так, із оскаржуваної постанови про закриття виконавчого провадження ВП №51077298 від 25.11.2016 року вбачається, що на виконанні державного виконавця перебував виконавчий лист №2/465/1592/15 виданий 26.04.2016 року Франківським районним судом м.Львова про зобовязання ДП ЛНДРІ видати ОСОБА_1 довідку про заробітну плату для обчислення пенсії.

Слід наголосити, що оскарження дій державної виконавчої служби в порядку виконання рішення суду не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства шляхом подання позовної заяви. Такий порядок визначений розділом VII «Судовий контроль за виконанням судових рішень» ЦПК України, а саме шляхом звернення зі скаргою у строки, визначені законом на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця під час виконання ним судового рішення.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.122 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи наведене, позивач мав звернутися до суду не із позовною заявою, а зі скаргою на рішення та дії державного виконавця в порядку ст. 383 ЦПК України.

З наведених міркувань та керуючись ст. 122, ст.383 ЦПК України,-

у х в а л и в:

відмовити у відкритті провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Франківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 25.11.2016 року та зобовязання вчинити певні дії.

Розяснити позивачу його право на звернення до суду зі скаргою на дії та рішення державного виконавця, відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Марків Ю.С.