Провадження № 6-48/16
В справі № 760/565/13-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2016 року Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Носачова А.К.

представника заявника- ОСОБА_2

представника боржника- ОСОБА_3

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою Публічного акціонерного товариства »Дельта Банк» про заміну стягувача в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, суд

В С Т А Н О В И В :

Заявник- Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до суду з заявою про заміну стягувача в цивільній справі № 760/565/13-ц за позовом Публічного акціонерного товариства »Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, а саме: замінити первісного стягувача - Публічне акціонерне товариство »Сведбанк» на його правонаступника- Публічне акціонерне товариство »Дельта Банк».

Посилається в заяві на те, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 30.07.2013 року був задоволений позов ПАТ »Сведбанк» про стягнення з ОСОБА_1. заборгованості за Кредитними договорами №1022-Ф від 26.10.2007 року в розмірі 5623786,06 гр., та № 1007-Ф в розмірі 11114050, 53 гр., судових витрат у справі, а всього 16741227, 59 гр.

Відповідно до Договору купівлі-продажу прав вимоги №1 від 18.06.2013 року, укладеного між ПАТ »Сведбанк» та ПАТ »Дельта Банк», право вимоги за даними Кредитними договорами, укладеними між ПАТ »Сведбанк» та ОСОБА_1., перейшло до ПАТ »Дельта Банк».

Виходячи з цього, невиконання рішення суду, ухилення боржника ОСОБА_1. від його виконання, просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник боржника в судовому засіданні проти заяви заперечував.

Посилається на те, що на момент ухвалення рішення судом 30.07.2013 року, ПАТ »Сведбанк» уже втратило право вимоги до відповідачки, оскільки відступило право вимоги за укладеними з нею Кредитними договорами заявнику, однак заявник у даному провадженні рішення суду не оскаржував.

Крім того, зазначив, що відповідно до вимог ст. ст. 369 та 378 ЦПК України суд може лише замінити сторону виконавчого провадження її правонаступником і лише у відкритому виконавчому провадженні, а також виправити помилки, допущені в виконавчому листі.

Вважає, що закон не містить інших процедур заміни сторони під час виконання судових рішень, як і заміни сторони в тексті виконавчого листа.

Виходячи з того, що на даний час відсутнє відкрите виконавче провадження за виконавчим листом, виданим на підставі рішення суду від 30.07.2013 року, просить відмовити в задоволенні заяви.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Процесуальний порядок правонаступництва визначений ст. 37 ЦПК України.

Так, згідно з даною нормою закону у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії цивільного процесу.

Судом встановлено, що рішенням Солом»янського районного суду м. Києва від 30.07.2013 року був задоволений позов ПАТ «Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1. на користь ПАТ »Сведбанк» заборгованість за Кредитним договором №1022-Ф від 26.10.2007 року в розмірі 5623786,06 гр., за Кредитним договором № 1007-Ф в розмірі 11114050, 53 гр., судові витрати в справі, а всього 16 741 227, 59 гр.

Рішенням Загальних зборів акціонерів від 29.04.2013 року ПАТ »Сведбанк» змінило найменування на ПАТ »Омега Банк», яке виступило правонаступником усіх прав та обов»язків по зобов»язаннях ПАТ »Сведбанк».

18 червня 2013 року між ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений Договір купівлі-продажу прав вимоги № 1 (про заміну кредитора у зобов»язанні), за умовами якого право вимоги за укладеними між ПАТ »Сведбанк» та ОСОБА_1. Кредитними договорами згідно Додатку, в тому числі, за кредитними договорами від № 1022-Ф від 26.10.2007 року і № 1007-Ф від 20.11.2007 року з усіма змінами та доповненнями до нього, перейшло до ПАТ »Дельта Банк».

Відповідно до ч. 1 ст. 378 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частинами 1 та 2 ст. 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов»язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов»язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов»язку боржника третьою особою.

Кредитор у зобов»язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Тобто, законодавець визначає нового кредитора, як правонаступника, на підставі прав та зобов»язань, набутих від первісного кредитора відповідно до здійсненого правочину відступлених прав.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 року № 6-122цс13, виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов»язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов»язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно з ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб»єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Виходячи з викладеного вище, суд вважає обгрунтованими твердження представника заявника щодо того, що ПАТ »Дельта Банк» є правонаступником ПАТ «Сведбанк» у справі, в межах якої Солом»янським районним судом м. Києва 30.07.2013 року ухвалено рішення про стягнення заборгованості з ОСОБА_1. на користь ПАТ »Сведбанк» за укладеними між ними Кредитними договорами.

За таких обставин заява про заміну стягувача є обгрунтованою.

Суд не приймає до уваги заперечення представника боржника в судовому засіданні, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 1, 2 ч.1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

В зв»язку з заміною кредитора припиняється статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 378 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов»язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов»язки в зобов»язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

З точки зору закону заміна осіб в окремих зобов»язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

Виходячи з цього, звернення правонаступника кредитора з заявою про надання йому статусу стягувача в виконавчому провадженні відповідає змісту ст. ст. 512, 514 ЦК України та ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки правонаступник стягувача ПАТ «Сведбанк» - ПАТ »Дельта Банк» не може бути позбавлений права пред»явлення виконавчого документа до виконання.

З врахуванням викладеного суд вважає хибною позицію представника боржника в судовому засіданні, викладену в письмових запереченнях до суду та висловлену в судовому засіданні.

Керуючись ст.8 Закону України « Про виконавче провадження», ст.ст.37, ч.ч.1,2 ст.512, 514 ЦК України, ст.ст. 360-7, 378 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Замінити стягувача- Публічне акціонерне товариство «Сведбанк» на його правонаступника - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» в справі за позовом Публічного акціонерного товариства»Сведбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п'яти днів з дня її проголошення або отримання до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції.

Суддя: