Провадження № 2/537/1178/2016
Справа № 537/4968/16-ц
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.11.2016 року м. Кременчук
Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Сьоря С.І. при секретарі Яворській А.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кременчук Полтавської області цивільну справу за позовом фізичної особи ОСОБА_1 до фізичної особи ОСОБА_2, за участю третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про позбавлення батьківських прав, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, відповідно до якого просить суд ухвалити рішення, яким позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Свої вимоги мотивувала тим, що 04 червня 2010 року між нею та відповідачем ОСОБА_2 було укладено шлюб. Під час перебування у шлюбі вона завагітніла та ІНФОРМАЦІЯ_1 року народила спільну із відповідачем доньку ОСОБА_3
Проте, ще під час перебування у шлюбі, до народження дитини, починаючи з березня 2012 року шлюбно - сімейні відносини, через різні погляди на життя, відсутність порозуміння між нею та відповідачем ОСОБА_2, були припинені. У зв'язку із цим, відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 21.10.2013 року шлюб між ними було розірвано. Крім цього, відповідно до рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 12.02.2014 року, суд вирішив стягувати із відповідача ОСОБА_2 її на користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання малолітньої дитини - ОСОБА_3
Відповідно до довідки TOB «Добробит» за вих. № 862/34 від 11.08.2016 року малолітня ОСОБА_3 зареєстрована та проживає разом із нею та її матір»ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1.
Крім того, відповідно до акту про не проживання від 11.08.2016 року, складеного відповідальними особами TOB «Добробит», відповідач ОСОБА_2 за адресою реєстрації та проживання позивача з донькою, не проживає з 2012 року по теперішній час.
З моменту народження доньки її батько ОСОБА_2 не бере участі в утриманні та вихованні доньки, за весь час з моменту народження дитини жодних коштів та іншої допомоги на утримання доньки не надає. Батько дитини не цікавиться життям доньки, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Донька не отримує від батька жодного подарунку на день народження, жодної іграшки.
Крім того, на сьогоднішній день малолітня ОСОБА_3. ІНФОРМАЦІЯ_1 відвідує дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 82 з 01 вересня 2015 року. Відповідно довідки, виданої адміністрацією ДНЗ № 82 за вих. № 02-17/143 від 11.08.2016 року, батько дитини ОСОБА_2 під час перебування дитини у навчальному закладі з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував.
В свою чергу, згідно із характеристикою на дитину ОСОБА_3., яка надана адміністрацією ДНЗ № 82 за вих. № 02-14/144 від 11.08.2016 року, вона характеризується дуже позитивно, із характеристики вбачається, що дитина відвідує навчальний заклад із великим задоволенням, знаходить спільну мову з однолітками, вона працьовита та старанна, охоче виконує трудові доручення, має навички самообслуговування, завжди весела, добра, ввічлива. Із даної характеристика видно, що дитина виховується в умовах турботи та любові, загальновизнаних норм моралі, які їй забезпечує лише мама.
Більш того, від самого народження і до теперішнього часу відповідач ОСОБА_2 не приймає жодної участі не те, що в додаткових витратах на утримання дитини, він навіть жодного разу не сплатив призначених у судовому порядку аліментів і відповідно до довідки - розрахунку наданого Крюківським відділом ДВС м. Кременчука від 15.08.2016 року, станом на вказану дату відповідач ОСОБА_2 має заборгованість зі сплати аліментів у сумі 31 959,29 грн.
На переконливу думку позивача, з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дитини, вона вважає за необхідне просити суд вирішити питання про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав.
В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі з підстав, що в ньому зазначені та пояснила, що відповідач бачив дочку лише тільки після її народження у пологовому будинку, після чого жодного разу з дитиною не спілкувався, не цікавився її життям та не надавав жодної матеріальної допомоги.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з'явився з невідомих суду причин.
Представник третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до судового засідання не з»явився, направив до суду клопотання, відповідно до якого проти задоволення позову не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність.
Суд, вислухавши думку позивача та її представника, які не заперечували проти ухвалення заочного рішення, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі доказів у відсутність відповідача та ухвалити по справі заочне рішення.
Вислухавши пояснення позивача та її представника, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд встановив наступне
Як достовірно встановлено в судовому засіданні сторони з 04.06.2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі.
Від вищезазначеного шлюбу сторони мають малолітню дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1, яке видане Крюківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області 31 липня 2012 року.
Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 21.10.2013 року шлюб між сторонами розірвано, при цьому вказаним рішенням суду встановлено, що сторони припинили шлюбно - сімейні відносини у березні 2012 року.

Рішенням Крюківського районного суду м.Кременчука від 12.02.2014 року із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1

Як вбачається із довідки - розрахунку виданої Крюківським відділом державної виконавчої служби м.Кременчука ГТУЮ у Полтавській області, ОСОБА_2 аліменти, які стягнуто із нього на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не сплачує взагалі та заборгованість станом на 15.08.2016 року становить 31 959 грн. 29 коп.

Згідно характеристики, що надана із Дошкільного навчального закладу (ясла - садок) №82 Кременчуцької міської ради Полтавської області від 11.08.2016 року, малолітня ОСОБА_3 відвідує дошкільний заклад з 01.09.2015 року і по теперішній час та характеризується виключно позитивно.

Відповідно до довідки від 11.08.2016 року, що надана Дошкільним навчальним закладом (ясла - садок) №82 Кременчуцької міської ради Полтавської області, ОСОБА_2, який є батьком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, під час перебування дитини у ДНЗ №82 з вихователями не спілкувався, батьківські збори не відвідував.

Згідно ч.2,3 ст..150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної ради Української РСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст..11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Крім того, ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно зі ст. 164 Сімейного Кодексу України батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей.

Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов'язками.

Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що як достовірно встановлено в судовому засіданні, відповідач ухиляється та фактично самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків відносно дочки ОСОБА_5, протягом тривалого часу не займається вихованням та матеріальним утриманням останньої, не проявляє до неї батьківської уваги та турботи, то суд приходить до висновку, що наявні підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, а тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому враховуючи те, що позов підлягає задоволенню з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215, 226 ЦПК України, ст.ст.148, 164 - 166 СК України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 батьківських прав відносно малолітньої дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 671 грн. 20 коп. сплачених судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до апеляційного суду Полтавської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: