Справа № 520/4411/16-ц
Провадження № 2/520/3004/16
Рішення

іменем України

10 жовтня 2016 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Прохорова П.А.,

при секретарі Цвігун А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому посилаючись на несумісність характерів сторін та втрату ними взаємних почуттів, що притаманні подружжю, просив суд розірвати шлюб, що укладено між сторонами 03 червня 2000 року.

Додатково позивач зауважив про те, що від такого шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судове засідання сторони не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 08.06.2016 року судом було надано сторонам строк для примирення, та розяснено, що у випадку, коли їх подружні почуття не відновляться у строк до 10 жовтня 2016 року, шлюб між ними буде розірвано.

Про поважні причини неявки у судове засідання учасники справи не повідомили, позивач звернувся до суду з заявою, якою повідомив про те, що свої вимоги про розірвання шлюбу підтримує, та просив розглянути справу за його відсутності.

З такого суд доходить висновку про те, що вжиті заходи збереження сімї сторін позитивних результатів не надали, примирення сторін не відбулось.

У звязку з викладеним суд вказує наступне.

Згідно відповіді Відділу ДРАЦС по місту Котовську та Котовському району (Одеської області), ОСОБА_1 уклав шлюб з ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище Осипчук) ОСОБА_5 03.06.2000 року, про що вказаним відділом було вчинено актовий запис №63.

За наданими суду поясненнями, сторони мають спільних дітей, - доньку, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які на час розгляду справи судом проживають з відповідачем.

Разом з тим з пояснень позивача, що не заперечувались відповідачем, встановлено, що сторони на час звернення позивача з відповідним позовом до суду спільно не проживають, сумісне господарство не ведуть, жодних подружніх стосунків не підтримують.

Відповідно до ч.3 ст. 59 ЦПК України доказуванню підлягають ті обставини, які мають значення для рішення справи та щодо яких у сторін виникає спір.

В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Виходячи з викладених обставин, враховуючи те, що сторони не підтримують подружні стосунки вже тривалий час, спільне господарство не ведуть, а заходи примирення, що були вжиті судом в ході вирішення справи належних результатів не принесли, зясувавши дійсну волю позивача на розірвання шлюбу суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між сторонами, та необхідність задоволення вимог позову в цій частині.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, суд, вирішуючи справу по суті має у своєму рішенні розподілити між сторонами судові витрати, так з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем за розгляд вимоги про розірвання шлюбу судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Керуючись ст.ст. 14, 88, 208, 212-215, України, ст.ст. 112 СК України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, що укладено 03 червня 2000 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 та зареєстровано Відділом ДРАЦС по місту Котовську та Котовському району Одеської області, актовий запис №63.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені позивачем судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя П. А. Прохоров