У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2016 рокум. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ДемяносовМ.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання його стороною правочину, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення подвійної суми завдатку, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

У серпні 2015 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що ним 31 серпня 2014 року в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» (місце здійснення підприємницької діяльності іізичної особи - підприємця ОСОБА_3) було придбано жіночу норкову шубу вартістю 17 500 грн, та домовлено про оплату вартості товару частинами. На виконання даних домовленостей він 31 серпня 2014 року до каси магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» вніс завдаток у розмірі 5 500 грн та 13 жовтня 2014 року - 2 000 грн. Звернувшись до магазину «ІНФОРМАЦІЯ_1» у грудні 2014 року, з метою внесення остаточного розрахунку, продавець йому повідомила про те, що шубу забрала його дружина, доплативши залишок коштів у розмірі 10 тис. грн. 27 січня позивач звернувся до відповідача з письмовою вимогою про повернення сплачених за неотриманий товар грошових коштів, але відповіді на зазначене звернення він не отримав. Позивач просив визнати його замість ОСОБА_4 стороною правочину договору купівлі-продажу жіночої норкової шуби від 31 серпня 2014 року, розірвати цей договір та стягнути з ОСОБА_3 на його користь 15 тис. грн подвійну суму завдатку, пеню - 155 250 грн, 3 % річних - 425 грн 34 коп., втрати від інфляції - 4 543 грн 50 коп., та 5 000 грн моральної шкоди.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права й неправильним застосуванням норм матеріального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені у ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку, що позивачем не було доведено, що кошти у розмірі 5 500 грн та 2 000 грн, які сплачені ним за шубу 31 серпня 2014 року та 13 жовтня 2014 року були завдатком, оскільки згідно договору купівлі-продажу шуби це була лише частина коштів за товар, що був придбаний подружжям в період перебування в шлюбі.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, в результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Доводи скарги висновки судів не спростовують та не викликають необхідності перевірки матеріалів справи, крім того, зводяться до оцінки доказів, їх належності та допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд касаційної інстанції не вправі встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті касаційного провадження на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 22 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 23 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання його стороною правочину, розірвання договору купівлі-продажу, стягнення подвійної суми завдатку, пені, трьох відсотків річних, інфляційних втрат та відшкодування моральної шкоди.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ М.В.Демяносов