Справа №442/7094/16-ц
Провадження №2/442/2477/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Нагірної О.Б.

за участю секретаря с/з - Кондратів І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Дорожівської сільської ради Дрогобицького району про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить в порядку спадкування за законом визнати за нею право власності на житловий будинок разом з господарськими спорудами, за адресою: АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_3, яка сталася ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування позову покликається на те, що після смерті її батька, ОСОБА_3 залишилося вищезазначене спадкове майно. За життя батько заповіту не складав, тому позивач, як спадкоємець першої черги звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса , однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутній правовстановлюючий документ на вищевказане майно, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом для оформлення спадкових прав на майно.

В судове засідання позивач не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, проте подав заяву про розгляд позову у його відсутності, позов визнає та просить задовольнити.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, не здійснюючи відповідно до ч.2 с.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно положень ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази,оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. ст. 529 - 532 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємцями за законом у рівних частках є діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого, онуки і правнуки померлого, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем (перша черга), а також брати і сестри, дід та бабка померлого (друга черга). До числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті.

Копією свідоцтва про народження стверджується, що батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_3 та ОСОБА_5 (а/с 6).

З копії свідоцтва про укладення шлюбу від 17.04.1986 р. вбачається, що ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_7, після чого їй надано прізвище чоловіка - ОСОБА_2 (а/с 7)

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с 5). Спірна нерухомість належала спадкодавцеві на підставі Свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах, виданого на підставі рішення Виконкому Дрогобицької районної ради від 18.01 1963 року за №10 (а/с8). Технічний паспорт на житловий будинок по АДРЕСА_1, виданий на ім»я ОСОБА_2 27.07.2016 року (а/с 9) де остання зареєстрована, згідно копії паспорта громадянина України (а/с15-16).

Ст. 525 ЦК УРСР (1963 року) вказує, що часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 526 ЦК УРСР (1963 року) регламентовано, що місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Відповідно до положень ст.ст. 524, 529 ЦК УРСР від 18.07.1963р. спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.

За вимогами ст.ст.548, 549 ЦК УРСР для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) визначається, що спадкоємець, прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Постановою державного нотаріуса Трускавецької державної нотаріальної контори Р.І.Панькевич за №293/02-14 від 08.09.2016 рокуна звернення ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті батька ОСОБА_3 роз'яснено, що для видачі такого спадкоємцеві необхідно представити правовстановлюючі документи щодо належності цього майна спадкодавцеві (а/с 4).

Поряд з тим, згідно заяви ОСОБА_9 - сина спадкодавця, такий від прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 відмовився, звертатись до суду з приводу визначення додаткового строку для прийняття спадщини не буде.

Відповідно до положень ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

З матеріалів справи встановлено, що спадкодавець за життя не здійснив державної реєстрації права власності на зазначену нерухомість та не виготовив правовстановлюючі документи. Так, після його смерті відкрилася спадщина, позивач, що є спадкоємцем за законом, звернулася до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину, але таке їй не видано, оскільки право власності спадкодавця не було зареєстровано у встановленому законом порядку.

У відповідності до положень п. 4.15. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві.

Таким чином, оскільки встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом, фактично вступив в управління і володіння спадковим майном, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину, але з наведених вище причин нотаріус не може оформити право власності на вказаний будинок, позов слід задовольнити та визнати за позивачем право власності на будинок в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця.

Керуючись ст. ст. 15, 60, 208, 214, 215 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 16, 182, 392, 1296, 1297 ЦК України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок загальною площею 68,3 -кв м, житловою площею 46,7 кв м, разом з господарськими спорудами по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Нагірна О.Б.