Справа № 161/9846/16-ц
Провадження № 2/161/3650/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2016 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді Кирилюк В.Ф.

при секретарі Турук І.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Свій позов обґрунтовує тим, що 07.12.2010 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № VOXRFF66301904, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 7300,02 грн., зі сплатою 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Посилаючись на те, що позичальник неналежним чином виконує взяті на себе зобов'язання за кредитним договором по своєчасному погашенню заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами, просить стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 23147,43 грн. заборгованості за кредитним договором станом на 07.07.2016 року та судові витрати по справі.

До початку розгляду справи представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився. Подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову заперечив та просив застосувати до вирішення спору строк позовної давності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що 07.12.2010 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № VOXRFF66301904, відповідно до умов якого останній отримав кредит у розмірі 7300,02 грн., зі сплатою 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на укладення кредитного договору, підписавши заяву разом з умовами надання банківських послуг та правилами користування платіжною карткою.

Відповідно до п. 6.3. Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов'язується сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову.

Відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов'язання, у зв'язку з чим, станом на 07.07.2016 року утворилась заборгованість за кредитним договором в розмірі - 23147,43 грн., з яких: 1205,04 грн. - заборгованість за кредитом; 0,33 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 20326,71 грн. - пеня, а також штрафи відповідно до п. 6.3. Умов та правил надання банківських послуг, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1078,45 грн. - штраф (процентна складова).

Однак, позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу.

Згідно ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

До початку розгляду справи відповідач подав заяву в якій ставиться питання про застосування строку позовної давності. З цієї ж підстави просить відмовити в позові.

Судом встановлено, що згідно кредитного договору строк його дії з 07.12.2010 року по 06.12.2012 року (а.с. 7-12).

З наданого банком розрахунку вбачається, що останній платіж на виконання умов кредитного договору був здійснений 26.06.2013 року в розмірі 38,06 грн. - погашення простроченого тіла кредиту (а.с. 31).

Позивачем не наведено суду підстав для поновлення йому строку для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення заборгованості і не доведено належними доказами факт вчинення відповідачем будь-яких дій, які згідно ст. 264 ЦК України є підставою для переривання перебігу позовної давності.

Враховуючи ту обставину, що відповідач останній раз оплачував кредит 26.06.2013 року, а позивач звернувся до суду із вимогами про повернення кредитної заборгованості лише 02.08.2016 року, то суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення з відповідача заборгованості слід відмовити у зв'язку зі спливом трирічного строку позовної давності.

На підставі ст. ст. 3, 12, 256-258, 261, 267, 526, 527, 1054, 1055 ЦК України, керуючись ст. ст. 3, 8, 10, 14, 15, 57-61, 88, 212-215, 218 ЦПК України, , суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Cуддя Луцького міськрайонного суду В.Ф.Кирилюк