АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1215/15-ц Номер провадження 22-ц/786/356/16Головуючий у 1-й інстанції Бондаренко О. В. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді: Бондаревської С.М. суддів: Буленка О.О., Триголова В.М.

при секретарі: Коротун І.В.

за участю адвоката Скиби В.В.

позивача: ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року

по справі за позовом ОСОБА_3 до Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району, треті особи: Куйбишевська державна нотаріальна контора Запорізької області, ОСОБА_4, Відділ Держземагенства у Кременчуцькому районі Полтавської області про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2015 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що її мати - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, за життя розпочала приватизацію земельної ділянки площею 0,11 га, розташованої по АДРЕСА_1

При цьому позивач вказувала, що 29 жовтня 1993 року рішенням за №11 виконавчого комітету Червнознам'янської сільської ради її матері була виділена зазначена земельна ділянка з цільовим призначенням для будівництва (реконструкції, капітального ремонту) індивідуального житлового будинку з господарськими приміщеннями і спорудами.

03 листопада 1993 року у відповідності до акту виносу в натурі земельної ділянки і розбивки будівель були встановлені в натурі межі зазначеної земельної ділянки на підставі вказаного рішення виконкому та у відповідності з проектом забудівлі земельної ділянки проведено розбивку будівель , передбачених на земельній ділянці.

28 лютого 1994 року був виготовлений паспорт забудовника та виданий дозвіл за №140 на проведення будівельних робіт, строк закінчення яких був обмежений лютим 1997року. В подальшому термін будівництва був продовжений до червня 2010 року.

14 листопада 1997 року рішенням виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради вказана земельна ділянка була передана у приватну власність ОСОБА_5 з цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства.

В 2005 році була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку.

Також вказувала, що за життя її мати вела тільки особисте підсобне господарство на вказаній земельній ділянці. Будівництво не проводилось, державний акт про право приватної власності на вказану земельну ділянку вона не отримала в зв'язку з виниклими спірними правовідносинами з користувачем суміжної земельної ділянки ОСОБА_4 щодо визначення меж земельних ділянок, які на день смерті матері залишилися неврегульованими .

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. Згідно посвідченого 07 вересня 2011 року заповіту, зазначену земельну ділянку, вона заповіла їй.

Разом з тим, 13 лютого 2015 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі свідоцтва про право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом , окільки відсутні правовстановлюючі документи на вказану земельну ділянку .

Згідно листа Червонознам'янської сільської ради Кременчуцького району, Полтавської області за №304 від 31 березня 2015 року їй було відмовлено у наданні дозволу на завершення приватизації даної земельної ділянки та рекомендовано вирішити вказане питання у судовому порядку.

За наведених обставин, позивач просила визнати за нею в порядку спадкування після померлої ОСОБА_5 право на завершення приватизації земельної ділянки площею 0,11 га, розташованої по АДРЕСА_1 та на одержання державного акта про право власності на землю на її, ОСОБА_3, ім'я.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015року в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовлено.

Не погодившись з даним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржила його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, позивач просила скасувати оскаржуване нею судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

На апеляційну скаргу ОСОБА_3, свої заперечення подала Червонознам'янська сільська рада Кременчуцького району, в яких, спростовуючи доводи позивача, просила апеляційну скаргу останньої залишити без задоволення, а рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року - без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що ОСОБА_5 - матері позивачки, рішенням виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради народних депутатів за №11 від 23 жовтня 1993 року була надана земельна ділянка під будівництво індивідуального жилого будинку.

На підставі рішення виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради народних депутатів від 14 листопада 1997 року, земельну ділянку площею 0,11 га передано ОСОБА_5 у приватну власність для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства - відповідно до ст. 17 Земельного кодексу України, в чинній на той час редакції 1990 року, згідно якої громадяни України мали право на отримання у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель. Передача земельних ділянок у власність проводилася Радами народних депутатів відповідно до їхньої компетенції за плату або безоплатно. Передача у власність земельної ділянки, яка була раніше надана громадянину, проводилася сільськими Радами народних депутатів. Вказана земельна ділянка передавалася у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів земельно-кадастрової документації, даних бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів, які підтверджують її розмір.

Право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання правовстановлюючого документа, що посвідчує право власності або право постійного користування землею, який видавався і реєструвався сільськими Радами народних депутаті.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 жовтня 2002 року ОСОБА_5 звернулася до ДП «Східгеоінформ» з питання встановлення меж земельної ділянки в натурі і виготовлення технічного звіту для подальшого одержання Державного акту в земельному відділі.

В результаті проведення землевпорядних робіт по виготовленню технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку у 2002 році, у 2005 році були виявлені розбіжності між фактичними межами земельної ділянки та тими, що передбачені в схемі прив'язки забудови нового житлового кварталу від 26 жовтня 1993 року та в акті виносу в натурі земельної ділянки і розбивки будівель від 03 листопада 1993 року та у висновку узгоджувальної комісії Червонознам'янської сільської ради народних депутатів від 14 липня 1995 року.

Встановлено, що при виготовленні технічної документації із землеустрою щодо складання державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_5 було порушено вимоги ст. 198 Земельного кодексу України, в чинній на той час редакції 2001 року. Акт про узгодження меж землекористування в натурі та передачу на зберігання землекористувачу межових знаків від 31 жовтня 2005 року не погоджений суміжними власниками та землекористувачами, а саме: представниками сільської ради та ОСОБА_4 За рішенням виконавчого комітету Червонознам'янської сільської ради №20 від 26 лютого 2009 року ОСОБА_5 було відмовлено в затвердженні технічної документації.

Також судом встановлено, що з часу надання земельної ділянки та до дня смерті ОСОБА_5, земельна ділянка нею використовувалась не за призначенням. Дозвіл на проведення будівельних робіт, який закінчився в лютому 1997 року, було продовжено до 2010 року, однак будівництво на вказаній земельній ділянці не проводилось.

Таким чином судом встановлено, що земельна ділянка з часу її надання та до дня смерті ОСОБА_5, яка померла 10 серпня 2014 року, використовувалась не за цільовим призначенням, тривалий час існував спір про розміри земельної ділянки та її межі, який в судовому порядку жодного разу не вирішувався. Звідси вірним є висновок суду щодо відсутності порушень Червонознам'янською сільською радою прав позивача, яка є спадкоємцем померлої, оскільки ОСОБА_5 за життя не усунуто недоліки, зазначені у висновках узгоджувальної комісії Червонознам'янської сільської ради народних депутатів від 14 липня 1995 року, який остання в установленому законом порядку не оскаржувала.

Посилання ОСОБА_3 в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду нормам Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення складу, змісту та порядку погодження документації із землеустрою" від 02червня 2015 року, яким внесено зміни до пункту 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, згідно яких передбачено, що рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року «Про приватизацію земельних ділянок» є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», - не є обґрунтованим, з огляду на те, що згідно зазначених норм закону, державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), в той час, як в ході вирішення даного спору встановлено, що така технічна документація за життя ОСОБА_5 не надавалася.

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність. Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процессуального права, тому підстав для його скасування - не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 10 грудня 2015 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: