Ухвала

іменем україни

16 листопада 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Журавель В.І., Закропивного О.В.,

Хопти С.Ф., Штелик С.П.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда Ірина Вікторівна, приватна торгово-виробнича фірма «Деснянська», ОСОБА_5, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. 14 вересня 2011 року та зареєстрований в реєстрі за № 3274, про звернення стягнення на ковальсько-заготівельний цех АДРЕСА_1 та належить йому (ОСОБА_3) та ОСОБА_5 на праві спільної власності.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 07 березня 2003 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Український промисловий банк» (далі - ТОВ «Український промисловий банк») та приватною торгово-виробничою фірмою «Деснянська» (далі - ПТВФ «Деснянська») було укладено кредитний договір, згідно з яким ПТВФ «Деснянська» надано кредит у розмірі 1 600 тис. грн із терміном повернення до 06 березня 2015 року та сплатою 19 % річних.

27 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПТВФ «Деснянська» було укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору, за умовам якого ПТВФ «Деснянська» надано кредит в розмірі 1 700 тис. грн із терміном повернення до 06 березня 2015 року та сплатою 19 % річних, із щомісячною комісією за управління кредитною лінією в розмірі 0,009 % за кожний день від фактичної суми заборгованості за траншами, наданими позичальнику, починаючи з дати укладення додаткового договору від 27 серпня 2008 року № 4, з метою використання коштів 900 тис. грн - на поповнення обігових коштів, 800 тис. грн - на придбання автомобілів.

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору між ним (позивачем), ОСОБА_6, як іпотекодавцями, та ТОВ «Український промисловий банк», як іпотекодержателем, укладено іпотечний договір від 07 березня 2008 року, згідно із яким в іпотеку банку передано належний їм на праві спільної часткової власності ковальсько-заготівельний цех АДРЕСА_1.

21 січня 2010 року рішенням Національного банку України у ТОВ «Укрпромбанк» відкликано банківську ліцензію і останнім було припинено здійснення банківських операцій.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») та Національним банком України було укладено тристоронній договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Оскільки свої зобов'язання за вищевказаним кредитним договором ПТВФ «Деснянська» належним чином не виконувались, 14 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. за заявою ПАТ «Дельта Банк» вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 3274, яким звернуто стягнення на майно, яке є предметом іпотечного договору. Згідно з вказаним виконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у загальному розмірі 2 609 209 грн 32 коп.

Посилаючись на те, що при вчиненні виконавчого напису приватним нотаріусом не дотримано вимог, передбачених ст. 88 Закону України «Про нотаріат», позивач просив позов задовольнити.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03 березня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_3 відмовлено за пропуском строку позовної давності.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2016 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове про задоволення позову. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. 14 вересня 2011 року, зареєстрований уреєстрі за № 3274 про звернення стягнення на ковальсько-заготівельний цех АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_3 і ОСОБА_5 на праві власності.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк», посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та ухвалити нове про відмову у позові.

Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Судом установлено, що 07 березня 2003 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПТВФ «Деснянська» був укладений кредитний договір, згідно з яким останній надано кредит в розмірі 1 600 тис. грн із терміном повернення до 06 березня 2015 року та сплатою 19 % річних.

27 серпня 2008 року між ТОВ «Український промисловий банк» та ПТВФ «Деснянська» було укладено додатковий договір № 4 до кредитного договору, за умовам якого ПТВФ «Деснянська» отрималакредит у розмірі 1 700 тис. грн із терміном повернення до 06 березня 2015 року та сплатою 19 % річних, із щомісячною комісією за управління кредитною лінією в розмірі 0,009 % за кожний день від фактичної суми заборгованості за траншами, наданими позичальнику, починаючи з дати укладення додаткового договору від 27 серпня 2008 року № 4, з метою використання коштів 900 тис. грн на поповнення обігових коштів, 800 тис. грн - на придбання автомобілів.

На забезпечення виконання вищевказаного кредитного договору 07 березня 2008 року між ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ТОВ «Український промисловий банк» укладено іпотечний договір, згідно із яким в іпотеку банку передано належний ОСОБА_3 та ОСОБА_6 на праві спільної часткової власності ковальсько-заготівельний цех АДРЕСА_1.

21 січня 2010 року рішенням Національного банку України відкликано банківську ліцензію у ТОВ «Укрпромбанк» і останнім було припинено здійснення банківських операцій.

30 червня 2010 року між ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» та Національним банком України було укладено тристоронній договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Укрпромбанк» на користь ПАТ «Дельта Банк».

Через неналежне виконаня ПТВФ «Деснянська» кредитних зобовязань, 14 вересня 2011 року за заявою ПАТ «Дельта Банк» приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Паракудою І.В. вчинено виконавчий напис, яким звернуто стягнення на майно, яке є предметом іпотечного договору. Згідно з указанимвиконавчим написом за рахунок коштів, отриманих від реалізації зазначеного вище нерухомого майна, пропонується задовольнити вимоги ПАТ «Дельта Банк» у загальному розмірі 2 609 209 грн 32 коп.

Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_5, ПТВФ «Деснянська» до ПАТ «Дельта Банк», треті особи без самостійних вимог: відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Івано-Франківській області, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Паракуда І.В. про визнання виконавчого напису, вчиненого 14 вересня 2011 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, таким, що не підлягає виконанню, позов задоволено. Вказаний виконавчий напис визнано таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2012 року рішення Коломийського міськрайонного суду від 30 жовтня 2012 року скасовано та ухвалено нове, яким в задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_5 відмовлено у зв'язку з недоведеністю обставин, якими обґрунтовувався позов.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 січня 2013 року у відкритті касаційного провадження у даній справі відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_3, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивачем пропущеного строк позовної давності для звернення з даним позовом.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове про задоволення позову, апеляційний суд виходив із того, що виконавчий напис вчинено за відсутності документів, які б підтверджували безспірність заборгованості. Крім того, суд зазначив, що строк позовної давності позивачем не пропущено, оскільки був перерваний згаданим вище рішенням апеляційного суду Івано-Франківської області від 11 грудня 2012 року.

Рішення суду апеляційної інстанції є правильним та таким, що ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий документ, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, пунктом 1 якого передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що в господарському суді Івано-Франківської області існував спір між ПАТ «Дельта Банк» та ПТФВ «Деснянська» з приводу стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2011 року порушено провадження у справі № 5010/1811/2011-15/96 про стягнення боргу в розмірі 2 609 209 грн 56 коп.

Позов про стягнення заборгованості пред'явлено до відкриття виконавчого провадження щодо виконавчого напису, що може свідчити про наявність спірності визначеної суми заборгованості, яка згідно зі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус мала належним чином перевірити.

Аналогічна правова позиція викладена постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Встановивши, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не впевнилася у безспірності заборгованості, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог закону, що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню.

Суд апеляційної інстанції надав належну оцінку обставинам справи, правильно застосував закон, що регулює спірні відносини, оскаржуване рішення ухвалено з дотриманням норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги про невідповідність висновків судів обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права не ґрунтуються на матеріалах справи, що відповідно до ст. 337 ЦПК України є підставою для відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д.Д. Луспеник

Судді: В.І. Журавель

О.В. Закропивний

С.Ф. Хопта

С.П. Штелик