Провадження № 2/522/5041/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого-судді: Кічмаренка С.М.,
за участю секретаря: Стогнієнко Т.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,-
Позивач звернувся з позовом до суду по якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму матеріальної шкоди в розмірі 4 413, 00 грн.; суму моральної шкоди в розмірі 10 000,00 грн.; зобовязати відповідача привести у належний технічний стан трап душу та здійснити гідралізацію підлоги та стін у душовій кімнаті у квартирі АДРЕСА_1.
Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2. Відповідач по справі є власниками квартири, яка розташована через стіну з квартирою позивача. Протягом останніх років квартиру позивача затоплює через не встановлення у відповідності до санітарних норм душового трапу та гідролізації, що спричинило замоканню квартири позивача, внаслідок чого квартиру позивача було залито, що завдало їй матеріальної та моральної шкоди, що стало підставою звернення до суду з даним позовом.
Представник позивача в судовому засіданні зазначив, що заявлені вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач про час, дату та місце судового засідання неодноразово сповіщався належним чином, однак до суду не зявився без поважних причин, заяв та клопотань про відкладення розгляду по справі суду не надавав та не заявляв.
Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.
Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п.п.3,5 п.7 Правил користування приміщенням житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 45 від 24.01.2006 року, власник та наймач ( орендар) квартири зобовязаний дотримуватись вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг, пожежної і газової безпеки, санітарних норм і правил; використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання.
Відповідно до ст.10 ЦПК України сторони є рівними учасниками судового розгляду та на підставі ст.60 ЦПК України повинні довести належними доказами обставини, як в обґрунтування заявлених позовних вимог, також щодо заперечень за позовом.
Судом встановлено, що позивач по справі є власником квартири АДРЕСА_3, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав від 03.11.2010 року, індексацій ний номер 27875884, копія якого наявна в матеріалах справи.
Відповідач по справі є власником квартири АДРЕСА_4.
Підставою звернення до суду із даним позовом стали посилання позивача на той факт, що протягом останніх років несуча стіна житлової кімнати у квартирі позивачки постійно змокає, що спричиняє ушкодження внутрішнього оздоблення оселі.
Відповідно до актів КП « ЖКС « Фонтанський», затверджених начальником дільниці № 7 та майстрами КП «ЖКС « Фонтанський» від 14.07.2012 року, 28.09.2012 року, 26.08.2015 року, 24.09.2015 року замокання несущої стіни у житловій кімнаті квартири позивачки спричинене тим, що зазначена стіна є суміжною із квартирою № 12 по вул. Дігтярній,15 в м. Одесі, із якої йде замокання, оскільки у зазначеній квартирі трап для душа не відповідає технічним нормам експлуатації будинків, а також відсутня гідроізоляція стіни та підлоги.
Зазначена квартира належить відповідачу ОСОБА_2. Відповідно до відповіді КП « ЖКС « Фонтанський» від 10.10.2014 року № 383, ОСОБА_2 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ст. 150 КУпАП,- порушення правил користування житловими будинками і жилими приміщеннями, через не встановлення у відповідності до санітарних норм душового трапу та гідроізоляції, що спричинило замокання квартири позивачки.
Відповідно до п.8 ч.2 ст.16 Цивільного кодексу України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Зазначене підтверджується ч. 1 ст. 22 ЦК України, згідно якої, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Крім того, ч. 3 даної статті встановлено, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
Згідно до вимог статті 177 ЖК України, - громадяни зобов'язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об'єктів благоустрою, додержуватись правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під'їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування. Особи, що проживають у житловому приміщенні, повинні провадити за свій рахунок поточний ремонт жилих приміщень.
Відповідно до п. 7 "Правил користування приміщеннями житлових будинків І при будинковими територіями", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08. 10. 1992 року № 572, власник та наймач квартири зобов'язаний використовувати приміщення житлового будинку за призначенням, забезпечувати збереження житлових і підсобних приміщень та технічного обладнання, Згідно до ті. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених постановою КМ України від 8.10.1992р. №572, власники квартир, наймачі та орендарі зобов'язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих І підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємств по обслуговуванню житла.
Згідно ст.322 ЦК України власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Ст.. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реально вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ч.2 ст.22 ЦК збитками є витрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.03.1992р. №6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.
Тобто, для притягнення особи до відповідальності за завдання шкоди, необхідно встановити такі обставини, зокрема, особу, винну у завданні шкоди, розмір шкоди, протиправність дій особи та причинний зв'язок між протиправними діями та завданою шкодою.
Відповідно до ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини.
Відповідно до ст.. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до ч.3 ст.213 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на основіповно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Тому, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що сума у розмірі 4 413 грн., підтверджена експертним висновком, необхідна позивачу для проведення ремонтно-відновлювальних робіт та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, ст. 3 ЦПК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистомсвоїхпорушених, невизнаних прав, свобод чиінтересів у спосіб, передбачений законом або договором.
Позивач в своєму позові також просить суд стягнути солідарно з відповідачів суму моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Згідно п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень, а суд згідно ст. 11 ЦПК України розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Як зазначено в п.3 Постанови від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди) із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.
Ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Цивільна - правова відповідальність за завдану моральну шкоду настає при наявності протиправної поведінки заподіювача шкоди, встановлення причинного зв'язку між шкодою та протиправною поведінкою, вини заподіювача.
Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв'язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв'язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Разом з тим, згідно Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема п. 4 вказаної постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Постановою передбачено, що оскільки відшкодування моральної шкоди регулюється законодавчими актами, то необхідно зясувати характер правовідносин сторін і встановлювати, якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при даному виді правовідносин.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, надавши оцінку зібраним по справі доказам, які свідчать про характер, обсяг та тривалість страждань, яких зазнав позивач у звязку із завданою шкодою, тяжкості вимушених змін у життєвих стосунках, та інші негативні впливи, її немайнові втрати, суд вважає, що на користь позивача слід стягнути моральну шкоду у розмірі 2 000 гривень.
У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Суд, виконавши всі вимоги цивільно-процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.
Таким чином, з урахуванням тієї обставини, що відповідачами було завдано позивачу матеріальну шкоду, суд вважає, що позов є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підлягає частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 3,15,16, 22, 23, 1166,1167 ЦК України, ст. ст. 7, 8, 10, 15, 209, 212-215, 223, 294 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди,- задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 4 413, 00 грн..
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 2 000 грн..
Зобовязати ОСОБА_2 привести у належний технічний стан трап душу та здійснити гідралізацію підлоги та стін у душовій кімнаті у квартирі АДРЕСА_1.
В задоволенні іншої частині позовних вимог-відмовити.
Заочне рішення суду може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Позивач має право подати апеляційну скаргу на заочне рішення протягом десяти днів з дня його проголошення, а якщо позивач не був присутній у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, він може подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: С.М. Кічмаренко