У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2016 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Попович О.В., розглянувши касаційні скарги представника Державної казначейської служби України - ФокіноїАнни Владиславівни та представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіної Тетяни Вікторівни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У березні 2016 року ОСОБА_4 звернувся до суду з указаним позовом та, з урахуванням його уточнень, просив стягнути із відповідачів на його користь завдану при виконанні рішення суду матеріальну шкоду у розмірі

3 062 грн18 коп., у відшкодування моральної шкоди 3 000 грн.

Зазначав, що постановою державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 22 жовтня

2014 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом № 336/4091/14-ц, виданим 09 жовтня 2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з

ОСОБА_5 на його користь суми боргу та судових витрат, з підстав невідповідності виконавчого документа вимогам ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через відсутність у виконавчому листі індивідуального ідентифікаційного номера боржника.

Ухвалами Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 червня 2015 року та від 22 липня 2015 року постанову державного виконавця від

22 жовтня 2014 року про відмову у відкритті виконавчого провадження скасовано, Шевченківський відділ Державної виконавчої служби

м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області зобов'язано відкрити виконавче провадження, дії державного виконавця визнані неправомірними.

Враховуючи, що неправомірними діями державного виконавця йому завдано матеріальну шкоду у вигляді витрат на правову допомогу по оскарженню вказаної вище постанови та дій Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а також моральну шкоду через душевні хвилювання, необхідність витрачати додаткові зусилля на відновлення порушеного права на своєчасне виконання судового рішення, він звернувся із даним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від

15 вересня 2016 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року, позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з Державної казначейської служби України, як розпорядника коштів Державного Бюджету України, на користь ОСОБА_4 відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок неправомірних дій та рішень Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при виконання рішення суду в розмірі 3 000 грн шляхом безспірного списання цієї суми з відповідного казначейського рахунку.

В іншій частині позову відмовлено.

У касаційних скаргах представник Державної казначейської служби України - Фокіна А.В. та представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіна Т.В., посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами для касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Ознайомившись із змістом касаційних скарг та змістом оскаржуваних судових рішень, у відкритті касаційних проваджень слід відмовити, оскільки касаційні скарги є необґрунтованими, а викладені в них доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_4, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходили із того, що позивач внаслідок неправомірних дій Шевченківського відділу Держаної виконавчої служби м. Запоріжжя зазнав душевних страждань, оскільки було порушено право ОСОБА_4 на належне та своєчасне виконання рішення суду, ухваленого на його користь.

Рішення судів попередніх інстанцій в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди не оскаржується представниками Державної казначейської служби України та Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, а тому не є предметом касаційного перегляду.

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно положень ст. ст. 1173, 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи їх посадовими чи службовими особами при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів чи осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Частинами 1, 4 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Враховуючи встановлений судовими рішеннями факт протиправності дій державного виконавця, правильним є висновок судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для відшкодування позивачу завданої внаслідок таких дій моральної шкоди.

Доводи касаційних скарг зазначених висновків суду першої та апеляційної інстанцій не спростовують

Докази та обставини, на які посилається представник Державної казначейської служби України - Фокіна А.В. та представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області -

Мітіна Т.В. у касаційних скаргах, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами були дотримані норми матеріального і процесуального права.

У касаційних скаргах представник Державної казначейської служби України - Фокіна А.В. та представник Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіна Т.В. просили зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня

2016 року та ухвали апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року.

Клопотання підлягають залишенню без розгляду, оскільки відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційними скаргами представника Державної казначейської служби України - Фокіної А.В. та представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби

м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіної Т.В. на рішення Шевченківського районного суду

м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційними скаргами представника Державної казначейської служби України - Фокіної Анни Владиславівни та представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіної Тетяни Вікторівни на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, ухвалу апеляційного суду Запорізької області від 02 листопада 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції у Запорізькій області, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, відмовити.

Клопотання представника Державної казначейської служби України - Фокіної Анни Владиславівни та представника Шевченківського відділу Державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області - Мітіної Тетяни Вікторівни про зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 15 вересня 2016 року, ухвали апеляційного суду Запорізької області від

02 листопада 2016 року, залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Попович