АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №755/1628/15-ц Головуючий у 1 інстанції Савлук Т.В.
Апеляційне провадження №22-ц/796/1634/2016 Суддя-доповідач Антоненко Н.О.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача АнтоненкоН.О.,

суддів Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.,

при секретарі Юрченко А.С.,

за участю представників позивача КошельникІ.В., Белінського В.А.,

Побережного О.П.,

представників відповідача ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянула у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року в задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 квітня 2008 року між ВАТ КБ «Надра», правонаступником прав та обов'язків якого є ПАТ КБ «Надра», та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір «Автопакет» №187/РП/65/2008-840, за умовами якого банк надав позичальнику грошові кошти на придбання автотранспортного засобу у розмірі 40 тис. доларів США зі сплатою процентної ставки 12,8% річних з кінцевим терміном погашення кредиту до 19 квітня 2013 року.

Умовами договору також передбачено, що повернення кредиту здійснюється позичальником черговими платежами в розмірі 908,73 дол. США на місяць до 18 числа поточного місяця; у разі пропуску строку сплати мінімальних необхідних платежів на погашення кредиту позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на час виникнення заборгованості за кожен день прострочення; за порушення певних умов договору позичальник зобов'язався сплатити штраф у розмірі 10% від суми кредиту за кожний випадок порушення.

У зв'язку з тим, що відповідач не пам'ятає факту укладення та підписання ним кредитного договору з позивачем, а також факту отримання кредитних коштів, просив призначити почеркознавчу експертизу, яка ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва була призначена, проте, у зв'язку з невиконанням клопотання експертів з надання оригіналів усіх досліджуваних документів та умовно-вільних і вільних зразків підпису ОСОБА_8, експертизу проведено не було. За таких обставин суд першої інстанції вважав, що посилання відповідача на ту обставину, що він не пам'ятає моменту підписання договору кредиту, не може бути прийнята судом до уваги.

Виходячи з того, що останній платіж на погашення кредиту внесено відповідачем 24.01.2011, суд уважав установленим факт неналежного виконання ним зобов'язань за договором. Разом з тим, оскільки представник відповідача у передбаченому законом порядку подав заяву про застосування позовної давності, враховуючи, що з 24.01.2011 відповідач не виконував свої зобов'язання по поверненню кредиту, а позивач звернувся до суду з позовом лише 16 січня 2015 року, тобто поза межами встановленого законом трирічного строку для звернення до суду за захистом порушеного права, суд уважав наявними підстави для відмови у задоволенні позову про стягнення заборгованості, пені та штрафу з цих підстав. Вимоги про стягнення з відповідача нарахованої комісії за консультативні послуги суд вважав безпідставними у зв'язку відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження укладення сторонами додаткової угоди, на підставі якої така сума нарахована.

В апеляційній скарзі Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ «Надра» просить скасувати рішення Дніпровського районного суд м. Києва від 29 жовтня 2015 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі. Посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що відповідно до п.7.2. кредитного договору «Автопакет» №187/РП/65/2008-840 від 24 квітня 2008 року сторони на підставі ст.259 ЦК України домовилися збільшити строк позовної давності до 10 років.

У судовому засіданні апеляційного суду представники позивача просили задовольнити апеляційну скаргу з наведених у ній доводів. Представники відповідача, заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, вважали за необхідне скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову з підстав його недоведеності і безпідставності.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги та заявлених у суді першої інстанції вимог, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення - скасуванню з ухваленням нового рішення з наступних підстав.

Рішення суду відповідно до ст.213 ЦПК України повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства,вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються в обгрунтування своїх вимог і заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зазначеним вимогам оскаржуване рішення суду першої інстанції у даній справі у повній мірі не відповідає.

Предметом спору у даній справі є стягнення заборгованості за кредитним договором, що утворилася внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за цим договором.

В обгрунтування своїх вимог позивач надав суду належним чином посвідчені копії договору «Автопакет» №187/РП/65/2008-840 від 24 квітня 2008 року, Анкети-заяви відповідача на отримання кредиту на купівлю автомобіля, заяви на видачу готівки №350 від 24.04.2008 та на переказ готівки №1, №232 від 24.04.2008, підписані відповідачем; копії сторінок його паспорту (ас204-208,215,224-225), виписку по рахунках за вказаним кредитним договором (т2ас1-235), Акт №1 від 15.05.2014 про виділення для знищення справ (документів), що не підлягають зберіганню, у тому числі касових документів в інвалюті за період з 01.04.2008 по 30.04.2008 (т2ас242-246), розрахунок суми заборгованості (т1ас5-6).

Зазначені документи спростовують позицію відповідача, який не пам'ятає обставини укладення, підписання та отримання коштів за договором кредиту «Автопакет» №187/РП/65/2008-840 від 24 квітня 2008 року. На підтвердження своїх доводів відповідач та його представники належних і допустимих доказів у передбаченому ст.ст.10,60,137 ЦПК України порядку не надали, а самі по собі сумніви відповідача щодо укладення договору та отримання ним кредитних коштів за наявності не спростованих доказів не дають підстав уважати доведеним факт неукладення договору та факт неотримання коштів за ним.

Посилання представника відповідача на те, що заява на видачу готівки не відповідає вимогам Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, а тому є неналежним доказом, не спростовує факту отримання відповідачем коштів на підставі договору (т1ас177-178), адже його зауваження щодо невідповідності заяви вимогам Інструкції зводяться до відсутності на копії заяви печатки, в той час як на ній міститься відбиток штампу банку і це не суперечить положенням п.3.13. Інструкції, та до відсутності прізвищ осіб працівників банку на заяві, що не дає підстав для сумнівів у видачі відповідачу коштів.

Встановлених судом обставин щодо погашення відповідачем кредиту та внесення останнього платежу на його погашення у січні 2011 року відповідач і його представники не заперечують і під сумнів не ставлять.

З огляду на наведене колегія вважає, що позиція відповідача у справі, який не пам'ятає обставин укладення договору - це обраний ним спосіб захисту проти законної вимоги банку про повернення кредитних коштів.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах , установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Зобов'язання відповідно до ст.526 ЦК України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.ст.610,611 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є невиконання його в обумовлений сторонами строк. При цьому в законодавстві визначається поняття «строк дії договору» і «строк виконання зобов'язання» (ст.ст.530,631 ЦК України). Якщо в зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк.

За умовами договору «Автопакет» №187/РП/65/2008-840 від 24 квітня 2008 року сторони встановили строк його дії та порядок і строки його виконання з щомісячним внесенням платежів. Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно з ч.3 ст.254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку.

Отже, оскільки останній платіж з погашення кредиту відповідачем здійснено 24.01.2011, а наступний платіж у лютому 2011 року і будь-які інші платежі вподальшому відповідачем більше не здійснювались, - право вимоги у банку виникло у березні 2011 року.

Позовна давність - це строк, протягом якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного права чи інтересу. Загальна позовна давність статтею 257 ЦК України встановлена в три роки. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України встановлена законом позовна давність може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про це укладається у письмовій формі.

З огляду на викладене та враховуючи, що п.7.2 договору «Автопакет» №187/РП/65/2008-840 від 24 квітня 2008 року сторони на підставі ст.259 ЦК України дійшли згоди збільшити строк позовної давності до десяти років (т1ас11), відсутні підстави вважати, що, звернувшись до суду з даним позовом у січні 2015 року, банк пропустив строк позовної давності, перебіг якої розпочався у березні 2011 року.

За таких обставин позовні вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом, відсотками та штрафних санкцій, передбачених договором, грунтуються на вимогах закону і підлягають задоволенню. Розмір заборгованості, наведений у розрахунку позивача, не викликає сумнівів у суду, підтверджується наявними у матеріалах справи доказами і у передбаченому законом порядку не спростований: заборгованість по кредиту в розмірі 34988,28 дол. США та по сплаті відсотків в розмірі 24736,73 дол. США, що становить 59725,01 дол. США, та штрафні санкції у вигляді пені за прострочення сплати кредиту в розмірі 128466,55грн та штрафу в розмірі 75769,50грн, що становить 204 236,05грн.

Оскільки у цій частині висновок суду першої інстанції не відповідає установленим обставинам та зроблений з порушенням норм матеріального права, оскаржуване рішення суду підлягає скасуванню на підставі ст.309 ЦПК України з ухваленням нового рішення.

В частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача нарахованої комісії за консультативні послуги суд першої інстанції обґрунтовано вважав їх безпідставними у зв'язку відсутністю належних і допустимих доказів на підтвердження укладення сторонами додаткової угоди, на підставі якої така сума нарахована.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303,308,309,313,316 ЦПК України, колегія

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» задовольнити частково.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29 жовтня 2015 року скасувати та ухвалити нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_8 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 59725,01 доларів США (п'ятдесят дев'ять тисяч сімсот двадцять п'ять доларів один цент США) заборгованості за кредитом та 204236,05грн (двісті чотири тисячі двісті тридцять шість грн 05 коп.) штрафних санкцій.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» 7673,40грн (сім тисяч шістсот сімдесят три грн 40 коп.) судового збору.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає законної сили негайно, може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна