РІШЕННЯ

іменем України

"19" травня 2016 р. 145/667/16-ц

2-о/145/70/2016

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

за участі секретаря Тихої О.Н.,

представника заявника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Тиврів цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин,

встановив :

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій вказує, що 20 грудня 2002 року померла його баба ОСОБА_3, яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок та присадибну земельну ділянку, які розташовані в смт Сутиски, пл. Перемоги, буд.33.

Він - спадкоємець після смерті баби за правом представлення, так як його батько ОСОБА_4 (син ОСОБА_3) помер 14 жовтня 1987 року.

Він фактично прийняв спадщину вступивши у фактичне володіння нею відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, який був чинним на час відкриття спадщини.

Отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі він не має можливості, так як в свідоцтві про народження батька його матір'ю записана ОСОБА_5.

Встановлення даного факту йому необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину.

Внести зміни до актового запису про народження його батька неможливо, так як його немає в живих.

Просить встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 20.12.02 року була його, ОСОБА_2, бабою.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримала і просить її задоволити з підстав, наведених в ній.

Представник Сутисківської селищної ради в судове засідання не зявився, про розгляд справи повідомлений, подав суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, на розсуд суду відповідно до вимог чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що ОСОБА_3 була матір'ю ОСОБА_4 та бабою ОСОБА_2. Називали її всі ОСОБА_6, а не ОСОБА_3.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що працювала з ОСОБА_5 довгий час. ОСОБА_2 - онук покійної. Всі знали її як ОСОБА_5.

Суд, вислухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, так як факт, що ОСОБА_3, яка померла 20.12.2002 року, була матір'ю батька заявника, і відповідно бабою ОСОБА_2, стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7), свідоцтвом про її смерть (а.с.4), в яких прізвище, ім'я та по батькові однакові, свідоцтвом про народження батька (а.с.6) та свідоцтвом про смерть ОСОБА_3 (а.с.4), з яких видно, що прізвище та по батькові померлої такі самі як прізвище та по батькові особи, записаної матір'ю ОСОБА_4, а також показаннями свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7, які в судовому засіданні підтвердити даний факт.

Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо зокрема, заявник немає іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Керуючись ст. ст. 11, 60, 212 - 215, 256 , 259 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.09.1995 Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення,

вирішив:

Заяву задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_3, яка померла 20.12.02 року, була бабою ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Вінницької області через Тиврівський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ратушняк І. О.