Справа № 755/3628/16-ц
Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Гаврилової О.В.,

при секретарі - Неділько Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича, заінтересована особа - ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И В:

25.02.2016 року представник ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду зі скаргою, в якій просить: визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50145994 від 12.02.2016р. неправомірною та скасувати її; зобов'язати державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного А.В. відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2043/1/2009 (дублікат), виданим 29.10.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 12.02.2016 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції м. Києві Пишним А.В. було винесено Постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50145994 з примусового виконання виконавчого листа (дублікату) №2-2043/1/2009, виданого 29.10.2014 Дніпровським райони судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №203-Ф/07 від 11.03.2007 в розмірі 164445,89 доларів США, що за курсом Національного банку України складає 1314416,00 грн., пеню в сумі 96611,63грн., а також судові витрати по справі у розмірі 1950,00 грн., зазначивши, що виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю виконавчих проваджень, адже згідно виконавчого документа сума боргу становить 1412977,63грн., що менше трьох мільйонів. Скаржник вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, порушує права заявника, прийнята безпідставно, з порушенням норм матеріального права, а тому підлягає скасуванню, оскільки станом на 10.02.2016 сума боргу за виконавчим листом (дублікат) №2-2043/1/2009р. від 29.10.2014 в еквіваленті складала 4267457,77грн., тобто становить від трьох до десяти мільйонів гривень, отже АБ «УКРАЗБАНК» відповідно до ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» правомірно звернувся до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, без порушення правил підвідомчості.

Представник скаржника в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила скаргу задовольнити та проводити судове засіданні за її відсутності.

Представник ВПВР УДВС ГУЮ у м. Києві та державного виконавця в судове засідання неодноразово не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не направив. На пропозицію суду надати письмові пояснення (заперечення) по суті скарги та необхідні докази, відповіді не надіслав.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, заяв чи клопотань до суду не направив.

У відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши матеріали скарги, дослідивши матеріали справи №2-2043/1/2009, приходить до наступного.

Відповідно до статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку покладено на державну виконавчу службу.

Крім того, виконання судових рішень це заключна стадія цивільного процесу, а саме заключний етап у процесі реалізації захисту цивільних прав, а згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини для визначення розумного строку розгляду справи включається період із надходження до суду позовної заяви, який закінчується виконанням рішення суду.

Отже, завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом, тому перевірка вчинення таких дій державним виконавцем є фактично перевіркою дотримання положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду й належного виконання рішення суду.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 13 Закону України «Про державну виконавчу службу», частиною третьою статті 6, частиною першою статті 12, статтею 82 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 383 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено коло учасників виконавчого провадження, які мають право звернутися до суду із скаргою, якщо рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси у порядку, встановленому цим Законом.

При цьому, право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод (частина перша статті 385 Цивільного процесуального кодексу України).

Враховуючи, що оскаржувана постанова направлена стягувану 15.02.2016р. та отримана стягувачем 17.02.2016 р., визначений законом строк на її оскарження ПАТ АБ«Укргазбан» не пропущено.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2009р. позов ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено повністю та стягнуто з ОСОБА_2, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму заборгованості в розмірі 164445,89 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 314 416,00грн., пеню в сумі 96 611,63грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1 950,00 грн. (справа 2-2043/1/2009 а.с. 130-135)

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 16.03.2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 06.11.2009 р. залишено буз розгляду (справа 2-2043/1/2009 а.с.165).

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 05.09.2014р. постановлено видати дублікат виконавчого листа №2-2043/1-09 від 14.04.2010р., виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2, на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості в розмірі 164445,89 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 314 416,00грн., пені в сумі 96 611,63 грн., а також судові витрати по справі в розмірі 1 950,00 грн. (справа 2-2043/1/2009 а.с.176-177).

Згідно з ч. 1 ст. 19 та статті 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, що видається судом (п. 1 ч. 2 ст. 17 Цього Закону) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Перелік підстав, за наявності яких державний виконавець виносить постанову про відмову у відкритті провадження у справі, чітко визначено частиною 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження».

12.02.2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишним А.В. винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-2043/1/2009, виданого 29.10.2014 року Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму заборгованості в розмірі 164445,89 доларів США, що за курсом НБУ складає 1 314 416,00грн., пеню в сумі 96 611,63грн., а також судові витрати в розмірі 1 950,00грн., на підставі ст.21, 23, п.4 ч.1 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження», яка мотивована тим, що виконавчий документ пред'явлено не за підвідомчістю виконавчих проваджень, адже згідно виконавчого документа сума боргу становить 1412977,63, що менше трьох мільйонів (а.с.6-7).

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 20 Закону України «Про виконавче провадження», на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Таким чином, при вирішенні питання підвідомчості виконавчого провадження, державний виконавець повинен виходити саме з суми зобов'язання.

Як убачається зі змісту судового рішення, сума зобов'язання за кредитним договором становить 164 445,89 дол. США, а також 96611,63грн.-нарахована та стягнута пеня.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 53 Закону України «Про виконавче провадження» визначені особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті.

Так, частиною 3 зазначеної статті передбачено, що у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті державний виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує ці кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті державний виконавець дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби.

Згідно ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» працівник органу державної виконавчої служби зобов'язаний сумлінно виконувати службові обов'язки, не допускати в своїй діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованих Конституцією України, законами України.

Згідно положення статті 6 Закону України „Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи, що рішенням суду ухвалено стягнути заборгованість за кредитним договором в іноземній валюті - доларах США та лише зазначено еквівалент стягнутої суми в іноземній валюті на певну дату (крім стягнення суми пені), суд приходить до висновку, що державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві було безпідставно, без урахування зміни курсу валюти стягнення, відмовлено у відкритті виконавчого провадження, з чого вбачається наявність правових підстав для визнання постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження неправомірною та скасування постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП № 50145994 від 12.02.2016 р.

Разом з тим, як роз'яснено у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», що кореспондується із положенням п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

На підставі викладеного, суд не вбачає передбачених законом підстав для зобов'язання Відділу примусового виконання рішень відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження за виконавчим листом № 2-2043/1/2009 (дублікат), виданим 29.10.2014р. Дніпровським районним судом м. Києва, оскільки відкриття виконавчого провадження віднесено до виключної компетенції державного виконавця.

Тому скарга підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. 383 - 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Укргазбанк» на дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Пишного Артема Володимировича, заінтересована особа - ОСОБА_2, щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження - задовольнити частково.

Визнати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50145994 від 12.02.2016р. неправомірною.

Скасувати постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження ВП №50145994 від 12.02.2016 р..

В іншій частині заявлених вимог - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали, а особами, які брали участь у справі, проте не були присутні під час проголошення судового рішення, в п'ятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Суддя: