Справа №2-1033/11
Провадження №2-во/639/87/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2016 року суддя Жовтневого районного суду м. Харкова Труханович В.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про виправлення описки ухвалі суду від 26.07.2016 року у цивільній справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей,

ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2016 року в провадження судді Труханович В.В. надійшла заява ОСОБА_1 від 03.10.2016 р. про виправлення описки ухвалі суду від 26.07.2016 року у цивільній справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей.

10 жовтня 2016 року матеріали цивільної справи №2-1033/11 були передані в користування судді Труханович В.В.

Дослідивши матеріали заяви суддя вважає, що у даній справі слід заявити самовідвід, у звязку з наступним.

18 липня 2016 року ОСОБА_1 звернулася до Харківської місцевої прокуратури №2 з заявою, в якій зазначила, що у 2016 році у Жовтневому районному суді м. Харкова продовжує діяти, створена 19.06.2015 року, організована злочинна група у складі суддів Рубіжного С.О., Труханович В.В., Іванової І.В., Срокіної І.І., Єрмоленко В.Б., Шиянової Л.В. , які навмисно не виконують ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 09.06.2015 року. (т. 9 а.с. 173)

Як вбачається з матеріалів справи, 22 липня 2016 року слідчим Клименко В.О. до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про розпочате досудове розслідування кримінального провадження за №0000185 з правовою кваліфікацією ст. 28 ч. 2, ст. 364 ч. 1, ст. 382 ч. 1 КК України. (т. 9 а.с. 171-172)

З витягу вбачається, кримінальне провадження було розпочате на виконання ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 20.07.2016 р. за заявою ОСОБА_1 від 18.07.2016 р. про те, що судді Жовтневого районного суду м. Харкова з метою недопущення виконання рішення по цивільній справі №2-1033/11 систематично відмовляються виконувати постанову АСХО від 09.06.2015 р. та приймати додаткове рішення по суті цивільного позову ОСОБА_1 про зобовязання відповідача ПАТ «Червоний Жовтень» придбати за свій рахунок та надати позивачу житлове приміщення.

На теперішній час у суду відсутні дані щодо результатів досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Стаття 6 § 1 вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або субєктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Ветштайн проти Швейцарії, § 43; Мікалефф проти Мальти [ВП], § 93). Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємоповязані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Сасілор-Лормін проти Франції, § 62; ОСОБА_2 проти України, § 107).

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. У вирішенні питання щодо існування легітимних причин сумнівів у неупередженості конкретного судді (Морель проти Франції, §§ 45-50; ОСОБА_3 проти Іспанії, § 23) позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Ветштайн проти Швейцарії), § 44; Пабла Кю проти Фінляндії, § 30; Мікалефф проти Мальти ВП, § 96).

Таким чином, у кожному окремому випадку необхідно визначити чи характер та рівень стосунків у справі вказують на відсутність неупередженості з боку суду (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 97 і 102).

У звязку з цим, навіть прояви неупередженості мають значення, іншими словами, «правосуддя має не тільки здійснюватись, а повинно також демонструватись». Під сумнівом довіра до суду, яку суд має вселяти громадянам у демократичному суспільстві. Так, кожний суддя стосовно якого існують будь-які сумніви щодо недостатньої неупередженості повинен відмовитись від розгляду справи (Мікалефф проти Мальти) [ВП], § 98).

З метою забезпечення судом необхідної довіри, потрібно також враховувати внутрішню організацію суду. Існування процедур для забезпечення безсторонності у національному законодавстві, а саме, правил, що регулюють відсторонення суддів, є важливим фактором (Мікалефф проти Мальти) [ВП], §§ 99-100). Такі правила демонструють спробу законодавства усунути всі сумніви стосовно неупередженості судді або суду у справі, і створити спробу забезпечити безсторонність шляхом ліквідації причин таких сумнівів. Більш того, для забезпечення безсторонності, законодавство спрямоване на усунення будь-яких проявів упередженості і, таким чином, сприяє довірі суспільства до суду (Межнаріч проти Хорватії, § 27).

З огляду на викладену прецеденту практику Європейського Суду з прав людини слід зауважити, що наявність незакінченого кримінального провадження стосовно фактів відмови суддів Жовтневого районного суду м. Харкова, в тому числі судді Труханович В.В., від прийняття додаткового рішення по справі за позовом ОСОБА_1, свідчить про відсутність необхідної довіри ОСОБА_1 до суду.

Отже, розгляд даної справи суддею Труханович В.В. може призвести до порушення принципів незалежності та безсторонності суду, що є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді.

Згідно ч.1 ст. 23 ЦПК України, за наявності підстав, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов'язані заявити самовідвід.

Крім того суд звертає увагу, що в провадженні Жовтневого районного суду м. Харкова перебуває ідентична справа за заявою ОСОБА_1 від 29.07.2016 р. про виправлення описки ухвалі суду від 26.07.2016 року у цивільній справі №2-1033/11, в якій суддею Труханович В.В. також заявлено самовідвід з таких самих підстав, та справу передано на розгляд до Дзержинського районного суду м. Харкова.

Враховуючи викладене, суддя Труханович В.В. вважає необхідним заявити самовідвід.

На підставі викладеного та керуючись ст. 20, 23 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заявити самовідвід у цивільній справі №2-1033/11 (провадження №2-во/639/87/16) за заявою ОСОБА_1 від 03.10.2016 року про виправлення описки ухвалі суду від 26.07.2016 року у цивільній справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей.

Цивільну справу (провадження №2-во/639/87/16) за заявою ОСОБА_1 від 03.10.2016 року про виправлення описки ухвалі суду від 26.07.2016 року у цивільній справі №2-1033/11 за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Харківський ордена «Знак пошани» машинобудівний завод «Червоний Жовтень» про визнання виселення незаконним, зобовязання надати у власність житлове приміщення, повернення речей передати до канцелярії суду для визначенні іншого складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Труханович