УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Нагорняка В.А., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом комунального підприємства «Чигиринське» Чигиринської міської ради до ОСОБА_4 про стягнення безпідставно перерахованих коштів, за касаційною скаргою комунального підприємства «Чигиринське» Чигиринської міської ради на рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року комунальне підприємство «Чигиринське» Чигиринської міської ради (далі - КП «Чигиринське») в особі ліквідатора Голінного А.М. звернулося до суду з указаним позовом, у якому просило стягнути з ОСОБА_4 на користь КП «Чигиринське» безпідставно перераховані кошти в сумі 50 000 грн.

На обґрунтування позовних вимог посилалося на те, що постановою господарського суду Черкаської області від 06 грудня 2012 року КП «Чигиринське» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Голінного А.М.

Позивач вказав, що при проведені ліквідаційної процедури з метою погашення грошових вимог щодо наданих послуг по договору від 01 січня 2013 року № 01-13/01 з рахунку КП «Чигиринське» 18 лютого 2015 року ОСОБА_4 було сплачено грошові кошти в розмірі 50 000 грн. Проте ухвалою господарського суду Черкаської області від 24 березня 2015 року визнано дії ліквідатора банкрута з виплати усієї заборгованості із заробітної плати працівникам боржника у другу чергу такими, що суперечать положенням п. п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», продовжено строк ліквідаційної процедури до 01 липня 2015 року та зобов'язано ліквідатора вжити заходів з виправлення порушення, зокрема щодо установлення черговості задоволення вимог кожного працівника щодо повернення коштів у ліквідаційну масу та їх перерозподілу відповідно до вимог закону.

Посилаючись на те, що з метою виконання вказаної ухвали господарського суду на адресу відповідача була направлена письмова вимога щодо повернення коштів, проте відповідачем вказані вимоги не виконані, КП «Чигиринське» просило позовні вимоги задовольнити.

Рішенням Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року апеляційну скаргу КП «Чигиринське» в особі ліквідатора, арбітражного керуючого Голінного А.М. відхилено, рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року залишено без змін.

У касаційній скарзі КП «Чигиринське» в особі ліквідатора Голінного А.М., посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та заперечення ОСОБА_4, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно зі ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. ст. 57, 212 ЦПК України), правильно встановили характер правовідносин сторін у справі та застосували норми матеріального права, які їх регулюють, виходили з того, що відсутній факт недобросовісного набуття відповідачем отриманих коштів у вищезазначеному розмірі, а також відсутня рахункова помилка з боку позивача, дійшовши обґрунтованого висновку, що вказані кошти виплачені ліквідатором КП «Чигиринське» добровільно, а тому відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню.

Аналогічна правова позиція Верховного Суду України викладена у постанові від 22 січня 2014 року у справі № 6-151цс13, згідно якої безпідставно набуті особою кошти, що належать до виплат, встановлених ч. 1 ст. 1215 ЦК України, за відсутності рахункової помилки з боку особи, яка добровільно провела їх виплату, та факту недобросовісності набувача, не підлягають поверненню.

Докази та обставини, на які посилається заявник у касаційній скарзі, були предметом дослідження судами першої та апеляційної інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судами попередніх інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Доводи касаційної скарги є аналогічними доводам, викладеним в апеляційній скарзі, та не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій, обґрунтовано викладених у мотивувальній частині рішень, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій щодо їх оцінки.

З огляду на вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу комунального підприємства «Чигиринське» Чигиринської міської ради відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду Черкаської області від 16 грудня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Черкаської області від 16 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: Л.М. Мазур

В.А.Нагорняк

Т.О. Писана