Єдиний унікальний номер 233/4568/15-ц Номер провадження 22-ц/775/1837/2016
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 жовтня 2016 року м. Бахмут

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Космачевської Т.В.,

суддів: Будулуци М.С., Курило В.П.,

за участю секретаря Марченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті Донецької області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 вересня 2016 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 вересня 2016 року в задоволені позову Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

З вказаним заочним рішенням суду не погодився позивач ПАТ КБ «Приватбанк» та подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк».

Доводами апеляційної скарги наведено, що рішення суду першої інстанції є незаконним, винесено з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення, та невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вважає, що твердження суду стосовно пропуску річного строку щодо предявлення вимог спадкоємцю померлого позичальника є необґрунтованим та не відповідає жодній нормі цивільного матеріального права. Суд безпідставно зазначив, що річний строк щодо предявлення вимоги спадкоємцю обчислюється з жовтня 2012 року. Позивачеві стало відомо про смерть боржника під час розгляду справи. Тому у суду першої інстанції не було законних підстав для відмови у задоволенні позову з одних лише міркувань та припущень.

Вирішуючи спір, суд не дотримався принципу оцінки доказів, відповідно до якого суд на підставі всебічного, повного й обєктивного розгляду обставин справи аналізує і оцінює докази як кожен окремо, так і в їх сукупності, у взаємозвязку, в єдності і протиріччі, і ця оцінка повинна спрямовуватись на встановлення достовірності чи відсутності обставин, які обґрунтовують доводи і заперечення сторін.

В судовому засіданні апеляційного суду представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити, заочне рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

В судове засідання апеляційного суду відповідач не зявився, про час та місце розгляду

справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь

у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Тому апеляційний суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідача.

Заслухавши суддю доповідача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів цивільної справи, що 08 жовтня 2005 року між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та ОСОБА_2 був укладений договір б/н, відповідно до якого вона підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та виявила бажання про оформлення на своє імя банківської послуги Кредитка «Універсальна». У заяві погоджено вид кредитки Кредитка «Універсальна»; валюта гривня; тип кредитного ліміту фінансовий фіксований; сума кредитного ліміту 2800,00 грн.; базова процентна ставка 3% на місяць з розрахунку 360 днів на рік; строк дії кредитного ліміту відповідає строку дії картки; порядок погашення заборгованості щомісячно платежами у розмірі 7% від суми витрат.

ОСОБА_3 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг", "Правилами користування платіжною карткою" та "Тарифами Банку", складає між нею та Банком Договір. У відповідності до даного Договору, 08 жовтня 2005 року ОСОБА_2 було відкрито рахунок та видано платіжну картку №136754 (а.с. 6).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, у звязку із порушенням умов кредитного договору, станом на 30.06.2015 року заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором б/н від 08.10.2005 року становить 25497,42 грн., яка складається з наступного:

- 4482,13 грн. заборгованість за кредитом;

- 19324,94 грн. заборгованість за відсотками;

- 500,00 грн. штраф (фіксована частина);

1190,35 грн. штраф (процентна складова) (а.с. 4-5).

17 лютого 2010 року ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією актового запису про смерть № 230 від 18.02.2010 року (а.с. 33).

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року провадження у цивільній справі за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості закрито (а.с. 34).

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2015 року скасовано та передано справу на новий розгляд до суду першої інстанції (а.с. 58-59).

З повідомлення Костянтинівської державної нотаріальної контори головного територіального управління юстиції в Донецькій області №24 лютого 2016 року №196/02-14 видно, що 10.01.2011 року було відкрито спадкову справу за заявою ОСОБА_1 про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 та видано свідоцтво на спадщину на жилий будинок №49 по вул. Чапаєва в м. Костянтинівка і на грошові вклади з відповідними відсотками з нарахованою компенсацією, що зберігаються в Ощадбанку (а.с. 87).

В квітні 2016 року позивачем були уточнено позовну заяву, в якій ПАТ КБ «Приватбанк» просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 9510,67 за кредитним договором б/н від 8.10.2005 року та судовий збір.

Відмовляючи у задоволені позову про стягнення кредитної заборгованості, суд першої інстанції виходив з того, що банком пропущено річний строк на предявлення вимоги до спадкоємця.

Вказаний висновок суду першої інстанції є правильним.

Відповідно до статті 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Частиною 2 статті 1220 ЦК України зазначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно із умовами кредитного договору (заява), укладеного між банком та спадкодавцем, кредит надавався ОСОБА_3 з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6). Відповідно до Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки клієнта ОСОБА_2 строк дії картки 136754 жовтень 2012 року (а.с. 162).

За таких обставин, з жовтня 2012 року має бути обчислюватися річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, відповідно до вимог ч. 3 ст. 1281 ЦК України.

Тому довід апеляційної скарги про те, що суд необґрунтованого відмовив у задоволенні позову на підставі пропуску річного строку на предявлення вимог спадкоємцю померлого позивальника є безпідставним та не відповідає чинному законодавству України.

Встановлені законом строки для пред'явлення претензій кредиторами не є строками позовної давності. На ці строки не розповсюджуються норми ст.ст. 259, 263, 264 ЦК, які регулюють питання зміни, зупинення або переривання строків позовної давності. Непред'явлення кредиторами у встановлені ст. 1281 ЦК строки претензій погашає належні їм права вимоги, в той час як сплив строку позовної давності є підставою лише для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК) і не позбавляє особу самого матеріального права.

Посилання в коментованій статті про необхідність пред'явлення кредиторами претензій до спадкоємців не означає, що кредитори зобов'язані повідомляти спадкоємців про наявність вимог до спадщини безпосередньо. Таке повідомлення може бути зроблено через нотаріальну контору, адже Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що діяла на час відкриття спадщини, дозволяє приймати претензії від кредиторів спадкодавця нотаріусові за місцем відкриття спадщини в строк, установлений даною статтею. Претензії мають бути заявлені у письмовій формі і прийняті незалежно від строку настання права вимоги (абзац перший пункту 189 Інструкції).

Суд правильно встановив, що з жовтня 2012 починається річний строк для пред'явлення кредитором спадкодавця своїх вимог до спадкоємця, який прийняв спадщину, однак позивачем цей строк був пропущено.

Відповідно до статей 11 і 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ж ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Апеляційний суд досліджує докази, які судом першої інстанції були досліджені з порушенням встановленого порядку або в дослідженні яких було неправомірно відмовлено, а також нові докази, неподання яких до суду першої інстанції було зумовлено поважними причинами.

Виходячи з вказаної норми закону, до компетенції суду апеляційної інстанції не входять повноваження щодо переоцінки доказів, досліджених судом першої інстанції з додержанням встановленого порядку.

За своєю формою рішення суду відповідає вимогам ст. 215 ЦПК України.

Суд дав повну правову оцінку наявним у справі доказам.

Інші приведені в апеляційній скарзі доводи, висновків суду не спростовують та не впливають на правильність постановленого рішення суду першої інстанції.

Оскільки не встановлено порушень судом першої інстанції при розгляді справи вимог матеріального чи процесуального законів або неправильної оцінки досліджених по справі доказів, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування судового рішення немає.

Відповідно ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» відхилити.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 2 вересня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвалу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: