Номер провадження 2-о/643/1017/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши заву ОСОБА_1, заінтересована особа Московський відділ державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення факту проживання однією родиною та встановлення факту родинних відносин і прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить:

- встановити факт проживання однією сімєю ОСОБА_1 і ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з 01.01.2009 року;

- встановити факт того, що померла 30.03.2015 року в м. Харкові ОСОБА_2 являється рідною матірю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- встановити факт прийняття спадщини, яка складається з квартири АДРЕСА_2 гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті його матері гр. ОСОБА_2, яка померла 30.03.2015 року в м. Харкові.

В обґрунтування заяви в тому числі зазначено, що ОСОБА_2 була його матірю та він фактично прийняв спадщину після її смерті, оскільки фактично проживав разом з нею.

Як вбачається з положень ст. 256 ЦПК України, суди можуть розглядати в порядку окремого провадження справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Нормами вказаної статті не передбачено можливість встановлення факту проживання однією сімєю інших осіб, крім чоловіка та жінки.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 та ст. 256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, тобто від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

Відповідно до роз'яснень, наданих у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Також, як вбачається з розяснень, викладених в п. 9 узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування, проведеного Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ (лист № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року), якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сімєю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, факту прийняття спадщини відповідно до ст. 549 ЦК.

Таким чином, встановлення факту прийняття спадщини можливе лише щодо спадщини, яка відкрилась до 1 січня 2004 року, під час дії ЦК України 1963 року, положення ст. 549 якого передбачали можливість фактичного вступлення в управління або володіння спадковим майном.

Між тим правовідносини щодо спадкування майна, зазначеного в заяві, регулюються нормами чинного ЦК України, які не передбачають можливості фактичного прийняття спадщини.

За таких обставин суд приходить до висновку, що з доводів заяви вбачається спір про право, а саме про право заявника на спадкування вказаної вище квартири після смерті його матері.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Аналогічні роз'яснення надано в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно яких у разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов'язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє у прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для розгляду заяви в порядку окремого провадження та розяснює заявнику, що він не позбавлений права звернутись до суду з відповідною позовною заявою в порядку позовного провадження, в якій в тому числі заявити вимогу про встановлення факту родинних відносин, під час розгляду якої буде встановлено наявність або відсутність спадкової справи, заповіту, коло спадкоємців ОСОБА_2 та інші дані, необхідні для вирішення справи.

Керуючись ст. 208-210, 234, 256 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1, заінтересована особа Московський відділ державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про встановлення фактів, що мають юридичне значення - відмовити.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутись до суду з позовною заявою на загальних підставах.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя Крівцов Д.А.