УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Кицюк В.С., розглянувши заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби в місті Києві, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із вищезазначеною заявою, в якій просить суд встановити факт проживання ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця Республіки Абхазія постійного проживання на території України, станом на 24 серпня 1991 року.

Ухвалою суду від 26 серпня 2016 заяву було залишено без руху. Так, судом акцентована увага заявника на необхідності приведення заяви у відповідність до вимог ст.287 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 3 ст. 235 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Заявник зазначає, що після проходження строкової служби він повернувся до м. Києва, де постійно проживав на території Солом?янського району міста, а в 1994 році був затриманий за підозрою у вчиненні кримінально караного діяння, за яке в 1996 році засуджений до позбавлення волі. Також зазначає, що в 1999 році одружився з ОСОБА_3, і в шлюбі в них народився син.

Відповідно до ст.. 258 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Проте, в порушення імперативних вимог ст.. 258 ЦПК України заявником не надано доказів на підтвердження вищевказаних фактів, на які посилається заявник, що позбавляє суд можливості перевірити викладені в заяві обставини.

Дотримання вимог ст.119 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом в тому числі і для суду на предмет перевірки позову і долучених до нього матеріалів і недопущення відкриття провадження і призначення непідготовленої справи (позову) до розгляду. Позовна заява не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.121 ЦПК України суддя встановивши, що заяву подано без додержання вимог ст.119 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк на усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення 19 вересня 2016 року заявник та його представник отримали дану ухвалу, однак до цього часу заявником недоліки не усунуто.

Отже, суд приходить до висновку, що вищезазначені судом недоліки, в строк не були усунені, відтак заява вважається неподаною і належить поверненню заявнику.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.119-121, 235 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа: Солом'янський районний відділ Державної міграційної служби в місті Києві, - визнати неподаною та повернути заявнику.

Роз'яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення .

Ухвала можу бути оскаржена через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.С. Кицюк