Справа № 760/5468/16-ц
Провадження № 2/760/3350/16
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

16 травня 2016 року м. Київ

Суддя Солом'янського районного суду м. Києва Шевченко Л. В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_2, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним свідоцтва про право власності,

в с т а н о в и в:

23.03.2016 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: ПАТ «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_2, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним свідоцтва про право власності.

Ухвалою судді Солом'янського районного суду м. Києва від 24.03.2016 зазначена позовна заява залишена без руху з підстав її невідповідності вимогам, встановленим статтею 119 ЦПК.

У пункті 7 постанови № 2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» Пленум Верховного Суду України роз'яснив, що «позовна заява подається до суду в письмовій формі і за змістом повинна відповідати вимогам статті 119 ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати особливу увагу, зокрема, на те, що у позовній заяві повинні не лише міститися позовні вимоги, а й бути викладенні обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, і зазначені докази, що підтверджують кожну обставину».

Зі змісту позовної заяви випливає, що позивач просить скасувати рішення Реєстраційної служби головного управління юстиції у м. Києві про державну реєстрацію права власності № 1744469 від 18.04.2013 на нежитлове приміщення № 254 на 12 поверсі, (в літері А), загальною площею 123,60 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 та визнати недійсним свідоцтво про право власності від 18.04.2013, яке видане ПАТ «Позняки-жил-буд» на нежитлове приміщення № 254 на 12 поверсі, (в літері А), загальною площею 123,60 кв. м., що знаходиться по АДРЕСА_1 (індексний номер: 2567750 зареєстрованого Реєстраційною службою Головного управління юстиції у м. Києві, номер запису про право власності 701300; реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 0).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Пленум Вищого адміністративного суду України у своїй постанові «Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів» № 8 від 20.05.2013, роз'яснив, що «державна реєстрація є одним із способів впливу держави на формування та розвиток публічно-правових відносин. Відповідно до частини двадцять другої вказаної статті рішення, дії чи бездіяльність уповноваженого органу з питань реєстрації, прийняті (вчинені) на підставі цієї статті, можуть бути оскаржені до суду в порядку, передбаченому КАС України (положення пунктів 7 та 7.2)».

Стаття 16 ЦПК передбачає, що «не допускається об'єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом».

Проте, з матеріалів справи випливає, що позивач об'єднав у позові вимоги, які підлягають розгляду в порядку цивільного і адміністративного судочинства, що суперечить вимогам статті 16 ЦПК.

Частина перша статті 30 ЦПК визначає, що «сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач».

Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред'явленими позовними вимогами.

З позовної заяви випливає, що позивач просить визнати недійсним свідоцтво про право власності від 18.04.2013, видане ПАТ «Позняки-жил-буд».

Таким чином, позивач пред'явив позовні вимоги до третьої особи, яка не може нести відповідальність за пред'явленими позовними вимогами, оскільки не є суб'єктом спірного матеріального правовідношення.

Крім цього, у своїй позовній заяві ОСОБА_1 зазначив третіми особи: ПАТ «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_2

З аналізу статті 35 ЦПК випливає, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - це особи, які вступають у справу для захисту власних суб'єктивних інтересів, оскільки майбутнє рішення суду може вплинути на їх права і обов'язки стосовно однієї зі сторін.

При цьому позивач у позовній заяві не обґрунтував, які саме власні суб'єктивні інтереси третіх осіб зачіпаються, та яким чином рішення у цій справі може вплинути на їх права і обов'язки.

Частина п'ята статті 119 ЦПК передбачає, що «до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору».

Позивач додав до позовної заяви квитанцію № 112 від 22.03.2016 про сплату судового збору в розмірі 1 102,40 грн., розмір якого відповідає ставці судового збору за дії, за які справляється судовий збір в межах заявлених позовних вимог.

Однак, відповідно до частини першої статті 9 Закону «Про судовий збір» судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

З матеріалів справи випливає, що позивач звернувся до Солом'янського районного суду м. Києва, однак сплатив судовий збір на депозитний рахунок Печерського району ГУ ДКСУ у м. Києві.

Таким чином, позивачу належить сплатити судовий збір у розмірі 1 102,40 грн. на депозитний рахунок Солом'янського районного суду м. Києва, реквізитами для якого є: розрахунковий рахунок №0010, отримувач коштів УДКСУ у Солом'янському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, банк отримувача: ГУ ДК у м. Києві, код банку отримувача (МФО) 820019, код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу:*;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті). Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Солом'янський районний суд міста Києва.

Ухвалою від 24.03.2016 про залишення позовної заяви без руху позивачу було запропоновано усунути недоліки шляхом подання нової, належним чином оформленої позовної заяви, її копій та копій доданих до неї документів відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та належного доказу сплати судового збору.

Строк для усунення недоліків був встановлений - три дні з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення позивач отримав вищезазначену ухвалу 20.04.2016. Отже строк для усунення недоліків закінчився 23.04.2016. Станом на день постановлення цієї ухвали позивач недоліки позовної заяви не усунув.

Частина друга статті 121 ЦПК передбачає «якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві».

Таким чином, позовну заяву належить визнати неподаною та повернути позивачеві.

Керуючись статтями 119, 121 ЦПК, суддя

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві, треті особи: Приватне акціонерне товариство «Позняки-жил-буд» та ОСОБА_2, про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та визнання недійсним свідоцтва про право власності вважати неподаною та повернути позивачеві.

Роз'яснити, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через Солом'янський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: Л. В. Шевченко