У Х В А Л А

30 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України в складі

Яреми А.Г., Лященко Н.П.,Сімоненко В.М.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шишко Віктор Анатолійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року позов ОСОБА_4 задоволено: витребувано з незаконного володіння ОСОБА_5 та передано ОСОБА_4 нерухоме майно - житловий будинок АДРЕСА_1 визнано за ОСОБА_4 право власності на зазначений будинок; відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_5; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року рішення суду першої інстанції скасовано, ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_5 задоволено частково: визнано недійсним договір купівлі-продажу будинку від 28 вересня 2006 року, у решті позову відмовлено; відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_4; вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року рішення суду апеляційної інстанції залишено без змін.

У заяві ОСОБА_4 порушується питання про скасування рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року та залишення в силі рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 17 листопада 2014 року з підстави, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України: невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, а саме статті 216 ЦК України.

Для прикладу наявності зазначеної підстави подання заяви про перегляд судових рішень ОСОБА_4 посилається на постанови Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року, 16 квітня та 17 грудня 2014 року, 11 лютого, 24 червня, 2 та 16 вересня 2015 року, 17 лютого 2016 року.

Заява ОСОБА_4 в частині посилання на постанови Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року, 16 квітня та 17 грудня 2014 року, 11 лютого, 24 червня, 2 та 16 вересня 2015 року, як на приклади наявності підстави подання заяви про перегляд судових рішень, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, підлягає поверненню, виходячи з наступного.

Згідно із пунктом 4 частини четвертої статті 359 ЦПК України заява повертається заявнику, якщо є ухвала Верховного Суду України про відмову у прийнятті справи до провадження за наслідками розгляду заяви, поданої у цій справі з аналогічних підстав.

Ухвалою колегії суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 9 лютого 2016 року відмовлено в допуску до провадження Верховного Суду України справи за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року

Зі змісту зазначеної ухвали вбачається, що ОСОБА_4 на підтвердження невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права посилалася, зокрема, на постанови Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року, 16 квітня та 17 грудня 2014 року, 11 лютого, 24 червня, 2 та 16 вересня 2015 року.

Таким чином Верховним Судом України вже вирішувалось питання про допуск справи до провадження за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення касаційної інстанції з аналогічних підстав.

Перевіривши доводи заявника в частині посилання на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України вважає, що необхідність відкриття провадження у справі за вказаною заявою відсутня та в допуску справи до провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України заява про перегляд судових рішень у цивільних справах може бути подана з підстави невідповідності судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

Під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі, де тотожними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 та задовольняючи частково зустрічний позов ОСОБА_5, суд апеляційної інстанції, з висновком якого погодився й суд касаційної інстанції, виходив з того, що ОСОБА_10 мала право на відчуження спірного будинку шляхом укладення договору довічного утримання з ОСОБА_5 Оскільки право власності на зазначений будинок зареєстровано за ОСОБА_5 в установленому законодавством порядку, то унаслідок укладення договору купівлі-продажу будинку від 28 вересня 2006 року порушуються його права, які підлягають захисту шляхом визнання недійсним цього договору.

У постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року, що надана заявником як приклад, предметом позовних вимог було, зокрема, визнання недійсним договору купівлі-продажу та повернення земельної ділянки у комунальну власність. Однак, як зазначено у вказаній постанові, ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суди помилково одночасно застосували до спірних правовідносин норми статей 215, 216 та 388 ЦК України. Таким чином, оскільки у вказаній постанові правові висновки Верховного Суду України та в ухвалі, про перегляд якої подано заяву, ґрунтуються на різних фактичних обставинах справ, установлених судами, то Верховний Суду України позбавлений можливості установити невідповідність ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року викладеним у постанові Верховного Суду України висновкам щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

З огляду на викладене, порівняння змісту постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року зі змістом ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року, про перегляд якої подано заяву, не дає підстав для висновку про те, що зазначена ухвала суду касаційної інстанції не відповідає викладеному у вказаній постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права.

У зв'язку з цим, підстава для перегляду судових рішень у зв'язку з невідповідністю судового рішення суду касаційної інстанції викладеному у постанові Верховного Суду України висновку щодо застосування у подібних правовідносинах норм матеріального права, передбаченої пунктом 4 частини першої статті 355 ЦПК України, відсутня.

Ураховуючи наведене, вважати зазначену заяву обґрунтованою немає підстав.

Керуючись статтями 355, 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а:

Заяву ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року повернути в частині посилання на постанови Верховного Суду України від 7 листопада 2012 року, 16 квітня та 17 грудня 2014 року, 11 лютого, 24 червня, 2 та 16 вересня 2015 року.

У допуску до провадження Верховним Судом України справи за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа - реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання права власності; за зустрічним позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_4, треті особи: реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна, приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Шишко Віктор Анатолійович, про визнання недійсними договорів купівлі-продажу за заявою ОСОБА_4 про перегляд рішення Апеляційного суду Харківської області від 17 березня 2015 року, ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 4 листопада 2015 року відмовити в частині посилання на постанову Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А.Г. Ярема
Н.П. Лященко В.М. Сімоненко