Справа №592/8722/16-ц Головуючий у суді у 1 інстанції - Корольова Г. Ю.
Номер провадження 22-ц/788/1927/16 Суддя-доповідач - Хвостик С. Г.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м.Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Околота Г. М.

за участю секретаря судового засідання - Чуприни В.І..

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз»

на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2016 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз», третя особа: ОСОБА_4, про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и л а:

У вересні 2016 року ОСОБА_3 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1, який придбала у ОСОБА_4 відповідно до договору купівлі-продажу від 27 травня 2014 року. Однак, у вказаному житловому будинку вона фактично не проживала, оскільки в ньому продовжувала мешкати ОСОБА_4, і, тим самим, чинила їй перешкоди у користуванні її власністю.

У червні 2016 року їй стало відомо, що газопостачання до її будинку припинено ПАТ «Сумигаз» у зв'язку з наявністю заборгованості по газопостачанню у сумі 16896,51 грн., оскільки послугами з газопостачання користувалась ОСОБА_4, але гроші за це не платила.

У липні 2016 року вона звернулась до відповідача із заявою про відновлення газопостачання до її будинку, у задоволенні якої їй було відмовлено з посиланням на необхідність спочатку погасити заборгованість.

Вважаючи вказані дії відповідача протиправними, так як заборгованість з оплати послуг з газопостачання виникла не з її вини, тому відповідач не мав права припиняти подачу газу до її будинку, а, відповідно, і відмовляти у задоволенні її прохання, а також просила суд зобов'язати відповідача відновити газопостачання до її будинку.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено.

Визнано неправомірними дії Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» щодо відмови у підключенні до газопостачання житлового будинку по АДРЕСА_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 та зобов'язано Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» підключити даний житловий будинок до газопостачання.

Вказане рішення суду відповідач оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ «Сумигаз», посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставини того, що саме позивачка, як власниця спірного житлового будинку, має нести витрати з утримання належного їй майна, в тому числі, своєчасно і в повній мірі оплачувати за спожитий природний газ та погашати заборгованість за його споживання. Крім того, вона, як споживач послуг з газопостачання, повинна була укласти з відповідачем договір про надання відповідних послуг, однак до червня 2016 року з письмовою заявою про це до відповідача не зверталась. Також протягом всього цього часу від позивачки не надходило письмової заяви про припинення газопостачання до її житлового будинку у період її тимчасової відсутності.

До того ж, як вказав відповідач в апеляційній скарзі, підстави для відновлення газопостачання до належного позивачці житлового будинку відсутні, так як заборгованість за спожитий природний газ нею не погашена, що також не врахував суд першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника відповідача ПАТ «Сумигаз» Глазунова Д.В. про задоволення апеляційної скарги та пояснення позивача ОСОБА_3 про залишення рішення суду без змін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 27 травня 2014 року ОСОБА_3 на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу придбала у ОСОБА_4 житловий будинок по АДРЕСА_1, а також земельну ділянку площею 0,0601 га за цією ж адресою для обслуговування житлового будинку (а.с.6, 7, 8-9).

Відповідно до п.4.1 договору купівлі-продажу вказаного житлового будинку за даною адресою значиться прописаною ОСОБА_7, яка зобов'язалась знятися з реєстраційного обліку та звільнити житловий будинок з надвірними, господарськими та побутовими будівлями для безперешкодного доступу покупця, а також передати покупцю пов'язані з експлуатацією житлового будинку з надвірними господарськими та побутовими будівлями документи до 15 серпня 2014 року.

Однак, ОСОБА_4, як продавець, умови вказаного вище договору не виконала, зі спірного житлового будинку не виселилась, що підтверджується рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2016 року, яке залишилось в силі згідно з ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 21 березня 2016 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 20 вересня 2016 року, з яких убачається, що ОСОБА_4 після 15 серпня 2014 року продовжує проживати у спірному будинку, користується ним, у зв'язку з чим судом прийнято рішення про її примусове виселення з цього жилого приміщення (а.с.10-13, 14-15, 32-33).

На звернення позивача до ПАТ «Сумигаз» їй листом від 15 серпня 2016 року за № 36/1023 було відмовлено у відновленні газопостачання до належного їй житлового будинку по АДРЕСА_1, що було припинено 25 квітня 2016 року через борги з оплати за спожиті послуги в сумі 16896,51 грн. та повідомлено про те, що для відновлення газопостачання до її будинку необхідно погасити заборгованість та сплатити кошти за послугу з відновлення газопостачання (а.с.16).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що борг з оплати послуг з газопостачання до спірного будинку виник не з вини позивачки, яка не могла проживати у тому помешканні внаслідок неправомірних дій іншої особи, а відповідно, і не користувалась послугами з газопостачання, тому дійшов висновку про те, що відмова відповідача відновити газопостачання до спірного житлового будинку порушує права власника, яка, до того ж, боргів з газопостачання перед відповідачем не має, у зв'язку з чим суд зобов'язав ПАТ «Сумигаз» відновити газопостачання до будинку позивачки.

Однак, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, виходячи з наступного.

Виходячи з вимог ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі ст.317, ч.4 ст.319, ч.1 ст.322 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Власність зобов'язує.

Власник зобов'язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено п.п.1, 5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов'язаний:

- укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору;

- оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

У п.6 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 1999 року за № 2246 (які були чинними станом на 25 квітня 2016 року, тобто на момент припинення газопостачання до будинку позивачки), йдеться про те, що газопостачання на об'єкт та/або газові прилади і пристрої споживача припиняється у разі: несвоєчасної та/або не в повному обсязі оплати послуг з газопостачання з урахуванням вимог пункту 19 цих Правил.

Відповідно до п.19 вказаних Правил припинення газопостачання не звільняє споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично отримані послуги з газопостачання.

Про аналогічне вказано також і у п.19 розділу ІІІ нині діючих Правил постачання природного газу, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року за № 2496, а саме: припинення газопостачання не звільняє побутового споживача від обов'язку сплатити заборгованість за фактично спожитий природний газ.

Відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати простроченої заборгованості за природний газ за договором або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання (пункт 20 вказаних Правил).

Крім того, як зазначено у п.1 розділу ІІІ Правил постачання природного газу, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є:

- наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об'єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального ЕІС-коду як суб'єкту ринку природного газу;

- наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов;

- відсутність простроченої заборгованості побутового споживача перед діючим постачальником за поставлений природний газ (за його наявності), що має підтверджуватися письмовою довідкою діючого постачальника або складеним з ним актом звірки розрахунків.

Аналіз наведених норм права вказує на те, що підставою для припинення газопостачання до об'єкта споживача є несвоєчасна та/або не в повному обсязі оплата даних послуг, а підставою для відновлення газопостачання служить погашення простроченої заборгованості за природний газ або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання.

Як вбачається з матеріалів справи, станом до 25 квітня 2016 року відповідач надавав послуги з газопостачання до спірного житлового будинку, який з 27 травня 2014 року на праві приватної власності належить позивачці, а потім газопостачання було припинено у зв'язку з наявністю заборгованості по оплаті вказаних послуг в сумі 16896 грн. 51 коп.

Як на час винесення рішення судом першої інстанції, так і на даний час заборгованість з газопостачання не погашена і, відповідно, газопостачання не відновлено.

В той же час, ставши власником спірного помешкання, позивачка зобов'язана його утримувати, ураховуючи, що місце її фактичного проживання та місцезнаходження того нерухомого майна не впливають на зміст права власності.

Зокрема, як споживач комунальних послуг, позивачка зобов'язана була укласти договір з відповідачем щодо газопостачання, своєчасно і в повній мірі оплачувати за користування природним газом, навіть якщо газом користуються інші особи, які мешкають у її будинку і не є власниками цього житла, а також мала право ставити перед відповідачем питання про припинення газопостачання до її житлового будинку у разі проживання там без законних підстав інших осіб, які до того ж користувались послугами з газопостачання і не платили за це.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про те, що позивачка, як власник спірного помешкання, зобов'язана нести витрати з приводу наданих послуг з газопостачання, навіть якщо борг за спожитий природний газ виник з вини іншої особи, заслуговують на увагу колегії суддів, так як відповідають вимогам вищенаведених норм законодавства і позивачкою не спростовані.

Отже, враховуючи обставини того, що позивачка не погасила заборгованість за спожитий природний газ, тому відсутні підстави для відновлення газопостачання до її помешкання.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають обставинам справи, тому рішення суду необхідно скасувати і ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу в порядку, встановленому ст.88 ЦПК України.

Зокрема, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, тобто спір вирішено на користь відповідача, тому підлягають відшкодуванню понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 606 грн. 32 коп., які необхідно стягнути з позивачки на його користь.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.2; 309 ч.1 п.п.1, 3, 4; 314 ч.2; 316 ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 31 жовтня 2016 року в даній справі скасувати.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» про визнання дій протиправними та зобов'язання вчинити певні дії, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Сумигаз» судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції в сумі 606 грн. 32 коп.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення і з цього часу може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді