Справа № 606/903/16-ц
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

01 червня 2016 року м. Теребовля

Тебовлянський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Бойка І.І.,

при секретарі Кавалко B.C.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Теребовля цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

Рішенням Теребовлянського районного суду від 13 лютого 2012 року з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей -ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дітьми повнолітнього віку, починаючи з 03.02.2012 року.

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду про збільшення розміру аліментів до 1500 грн.

Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак подав заяву про розгляд справи у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 позову не визнав та пояснив, що він ніде не працює, проживає з матір»ю інвалідом ІІІ групи. Його сімейний та матеріальний стан як під час присудження з нього аліментів так і на даний час не змінився. Аліменти сплачує справно. Крім цього додатково надає допомогу в натуральному вигляді по мірі можливості.

Представник відповідача позовних вимог не визнав та пояснив, що позов є необґрунтованим, не наведено жодної підстави, передбаченої ст..192 СК України, матеріальний та сімейний стан відповідача не змінився, стан здоров»я сторін задовільний, крім цього на утриманні відповідача є престаріла мати - інвалід ІІІ групи, а тому для задоволення позовних вимог не має жодних підстав, в позові просить відмовити.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що підстав для зміни розміру аліментів немає.

Відповідно до ч. 1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст.. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно рішення суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі (ч.3ст.181 СК України).

Згідно ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний , мінімальний дохід, частку доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1ст.184 СК України).

Частина1 ст.192 Сімейного кодексу України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров»я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляду справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3- розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліменти у зв»язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров»я когось із них.

Враховуючи зміст статтей 181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв»язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

В силу статтей 11,10,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов»язана довести ті обставини на які посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Позивачем ОСОБА_1 не подано, а судом не здобуто належних доказів про те, що з часу стягнення аліментів значно покращився матеріальний стан платника аліментів чи стан його здоров»я. ОСОБА_1 офіційно не працює, однак є фізично здоровою (стан здоров»я задовільний).

Відповідач ОСОБА_2 аліменти присудженні рішенням Теребовлянського районного суду від 13 лютого 2012 року сплачує вчасно.

Крім того, судом встановлено, що у ОСОБА_2 на утриманні є його непрацездатна мати, інвалід ІІІ групи ОСОБА_5. Підвищення розміру аліментів не позбавить відповідача обов»язку утримувати непрацездатну матір, а лише спричинить виникнення заборгованості по сплаті аліментів на дітей.

Таким чином відсутні правові підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 10,11,60, 88, 179, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, статтями 180, 181,182, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити, у зв»язку з недоведеністю позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана протягом 10 днів з дня проголошення рішення до Апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд.

Головуючий: