Номер провадження: 22-ц/785/6267/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Панасенков В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого - судді Панасенкова В.О.

суддів: Парапана В.Ф.

ОСОБА_2,

при секретарі: Томашевській К.В.,

за участю: представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4, на рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат,

в с т а н о в и л а:

25 квітня 2016 року ОСОБА_3 звернувся до суду з вказаним позовом, який неодноразово уточнювався, обґрунтовуючи вимоги тим, що 21 квітня 2015 року до Миколаївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, облаштування та утримання місця поховання, охорону, ремонт та благоустрій спадкового майна житлового будинку, по якому було відкрито провадження 09.07.2015 року, справа № 508/424/15-ц. Рішенням Миколаївського районного суду Одеської області від 22 лютого 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_5 відмовлено. Судові засідання по розгляду вказаної справи проводились сім разів, позивач та його представник ОСОБА_4 на всі судові засідання з'являлися вчасно, без заяв про відкладення справи. Позивач по справі № 508/424/15-ц, ОСОБА_5 свідомо затягував розгляд справи, надаючи до суду заяви про перенесення судових засідань в зв'язку з хворобою, при цьому не додавши лікарняних та довідок про хворобу, не з'являвся до суду, порушував процесуальні строки подання до суду документів, знаходив будь який привід не з'явитися до суду. Тому позивач змушений був по вині позивача ОСОБА_5 вісім місяців з'являтися до суду, бути постійно відірваним від своїх повсякденних справ, не міг вирішувати свої життєві справи і поніс фінансові витрати. ОСОБА_3 проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, щоденних маршрутів на прибуття з м. Миколаїв до смт. Миколаївка немає. Факультативно функціонує автобус три рази в тижень: суботу, неділю та п'ятницю. Час прибуття автобуса в смт. Миколаївка о 13.00 годині, та від'їзду з смт. Миколаївка о 14.00 годині, рейс № 131, 132. З'явитися в призначене судове засідання ОСОБА_3 не мав змоги ( рейс № 131 ) 19.08.2015 року середа, 23.09.2015 року середа, 21.10.2015 року середа, 13.11.2015 року понеділок, 04.12.2015 року п'ятниця, 25.12.2015 року п'ятниця, 22.02.2016 року понеділок. Відстань 157 км. довелося їхати на особистому транспорті, авто марки Mitsubishi Pajero Wagon, щоб своєчасно прибути в судове засідання, тому позивач поніс фінансові затрати на заправку автомобіля по теперішнім цінам. Затрати ОСОБА_3 по закупівлі пального для автомобіля марки Mitsubishi Pajero Wagon, для прибуття в судове засідання складає 4072,53 гривень. Тому відповідач ОСОБА_5 згідно зі ст. 85 ЦПК України, по справі № 508/424/15-ц, зобов'язаний компенсувати йому і його представнику понесені витрати, пов'язані з явкою до суду, а саме: 1) добові (переїзду з одного населеного пункту до іншого) - 1897, 20 гривень; 2) компенсація (за відрив від повсякденних справ) - 424,20 гривень; 3) компенсація представнику ОСОБА_4 (ст. 85 ч. 2 ЦПК України), складає: 1) липень, 30.07.2015 року 1218:23=52,90 гривень; 2) серпень, 19.08.2015 року лютий, 22.02.2016 року + 424,20 гривень, а всього 477.10 гривень. Також позивач поніс інші фінансові затрати, пов'язані з наданням до суду необхідних документів для розгляду справи, а саме: 1) звернення в Державний архів Миколаївської області з питання з'ясування перейменування вулиці «Плеханівська» в вулицю «Потьомкинська» для уточнення адреса майстерні по виготовленню пам'ятників, квитанція № ПН 82302. Понесенні витрати складають 65.00 гривень; 2) звернення в ПрАТ «МОПАС» для отримання інформації про кілометраж по маршруту, № 131, м. Миколаїв смт. Миколаївка, квитанція ПрАТ «МОПАС» № 293 від 21.09.2015 року 5 гривень. Загальна сума судових витрат при розгляді справи № 508/424/15-ц, складає 6464 гривень 53 копійки, з яких: затрати на паливо 4072 гривень 53 копійки; добові (7 викликів до суду ) 1897 гривень 20 копійок; компенсація (7 викликів до суду ) 424 гривень 20 копійок; архівна довідка № ПН 82302 65 гривень 60 копійок; квитанція ПрАТ «МОПАС» № 293 від 21.09.2015 року 5,00 гривень. При зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір: 551 гривня 20 копійок, тому сукупна сума понесених витрат складає 7051 гривень 73 копійки. Згідно із доповнення до позову від 07.06.2016 та від 21.06.2016 року позивач просив врахувати, витрати, які позивач поніс під час судових засідань 20.05.2016 року, 08.06.2016 року та 21.06.2016 року у звязку із явкою до суду.

Посилаючись на ці обставини, позивач ОСОБА_7 просить суд стягнути з відповідача загальну суму судових витрат, які він поніс з вини відповідача з явкою в судові засідання в розмірі 9703,52 гривні, судовий збір в розмірі 551,20 гривень та компенсацію представнику в розмірі 674,80 гривень та витрати в сумі 151 гривні за набір тексту та копіювання документів.

Відповідач ОСОБА_5 та його представник ОСОБА_6 проти позову заперечували та просили суд відмовити в задоволенні позовних вимог позивача, оскільки вони є надуманими та необґрунтованими.

Рішенням суду першої інстанції позов ОСОБА_3 задоволено частково. Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 2 859,70 гривень понесених витрат та 551,20 гривень витрат по сплаті судового збору. В решті позовних вимог відмовлено(а.с. 121-125).

В апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, просить рішення суду першої інстанції змінити й ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі, мотивуючи тим, що суд першої інстанції порушив норми процесуального і матеріального права (а.с. 128-136).

В запереченні на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_5 просить скаргу відхилити у звязку з безпідставністю її доводів.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги представник позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, пояснення на апеляцію представника позивача ОСОБА_3 ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5 та його представника ОСОБА_6, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем в судовому засіданні доведено понесення ним витрат по прибуттю в судові засідання 19.08.2015 року, 23.09.2015 року, 21.10.2015 року, 13.11.2015 року, 04.12.2015 року, 25.12.2015 року, 22.02.2016 року, 20.05.2016 року, 08.06.2016 року та 21.06.2016 року в сумі 1826,20 грн. (93,36 грн. вартість квітка, х 10 судових засідань, х 2 вартість проїзду в зворотній бік), добові у звязку із переїздом до Миколаївського районного суду Одеської області з м. Миколаїв в сумі 300 грн. (30 грн. х 10), компенсація за відрив від звичайних занять в сумі 621,90 гривень, витрати в сумі 70,60 гривень за отримані позивачем довідки. При цьому як позивач так і суд застосував до цих правовідносин ст. ст. 79, 85, 86, 88 ЦПК України.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитись неможливо, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати сторін та їх представників, що пов'язані з явкою до суду.

За змістом ст. 85 ЦПК України витрати, пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачуються іншою стороною добові (у разі переїзду до іншого населеного пункту), а також компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять.

У п. 46 постанови № 10 Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 10.10.2014 року, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ розяснив, що перелік витрат сторін (склад витрат), наведений у статті 87 ЦПК, не є вичерпним. Витрати, повязані з вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи, у разі визнання їх судом необхідними (наприклад, зберігання речових доказів; витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача; витрати заявника у справі окремого провадження про відновлення прав на втрачені цінні папери на предявника, повязані з публікацією у місцевій пресі оголошення про виклик до суду держателя цінного папера (стаття 262 ЦПК) тощо) несе сторона, яка заявила про їх вчинення, а якщо клопотання заявлено обома сторонами, то витрати несуть обидві сторони порівну. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суди повинні враховувати, що: виплата сум сторонам та їх представникам, свідкам, спеціалістам, перекладачам, експертам передбачає відшкодування витрат, понесених ними у звязку з переїздом до іншого населеного пункту та явкою до суду, у порядку, передбаченому статтями 85 і 86 ЦПК; витрати, повязані з проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, відшкодовуються в порядку, передбаченому статтею 87 ЦПК; граничні розміри компенсації таких витрат передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави».

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, повязаних з розглядом цивільних та адміністративних справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», а саме додатку до постанови за відрив від звичайних занять - стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, її представникові, а також свідкам, спеціалістам, перекладачам та експертам у зв'язку з явкою до суду розмір витрат обчислюється пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати особи і не може перевищувати її розмір, обчислений за фактичні години відриву від звичайних занять. Витрати пов'язані з переїздом до іншого населеного пункту Також суд на підставі ст. 88 ЦПК України, встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

У пунктах п.п. 47, 48 постанови № 10 Пленуму «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 10.10.2014 Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ зазначав, що витрати, повязані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 42, 56 ЦПК). Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 цієї постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Судом першої інстанції встановлено, що Миколаївським районним судом Одеської області 22.02.2016 року винесено рішення по справі № 508/424/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, облаштування та утримання місця поховання, охорону, ремонт та благоустрій спадкового майна житлового будинку, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 відмовлено повністю, рішення набрало законної сили та в апеляційному порядку не оскаржувалося ( а.с. 105-112).

Згідно повісток про виклик до суду, які знаходяться в матеріалах справи, від 19.08.2015 року, 23.09.2015 року, 21.10.2015 року, 13.11.2015 року, 04.12.2015 року, 25.12.2015 року, 22.02.2016 року позивач та його представник постійно зявлялися в судові засідання при розгляді цивільної справи за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, облаштування та утримання місця поховання, охорону, ремонт та благоустрій спадкового майна житлового будинку (а.с. 6-12, 22-25).

Крім того, позивач та його представник, згідно повісток про виклик до суду, зявлялися в судові засідання 20.05.2016 року, 08.06.2016 року та 21.06.2016 року при розгляді справи № 508/410/16-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат по справі № 508/424/15-ц ( а.с. 62-65, 84-85).

Згідно наданих суду доказів, чеків на покупку пального, позивачем придбано пального для заправки свого власного автомобіля, яким він приїздив до Миколаївського районного суду на судові засідання, а загальну суму 6092,82 гривні ( а.с. 6-12, 62-63, 85).

Позивач ОСОБА_3, згідно паспортних даних, зареєстрований та проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 101-102).

За таких обставин, вказані судові витрати були понесені позивачем при розгляді цивільної справи № 508/424/15-ц за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування витрат на поховання спадкодавця, облаштування та утримання місця поховання, охорону, ремонт та благоустрій спадкового майна житлового будинку, й, оскільки ці судові витрати не є збитками за змістом ст. 22 ЦК України, вирішувати питання про відшкодування понесених судових витрат необхідно було в рамках вказаної справи.

Якщо не було вирішено питання про судові витрати, то згідно п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення.

Отже, порушення судом першої інстанції норм процесуального права, а саме, п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України , та норм матеріального права, а саме, ст. 22 ЦК України, у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції й ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 1 п. 4, 313, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 задовольнити частково, рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 21 червня 2016 року скасувати й ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про відшкодування судових витрат відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням.

Судді апеляційного суду Одеської області: В.О. Панасенков

ОСОБА_8

ОСОБА_2