У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоМартинюка В.І.,
суддів: Дем'яносова М.В., Маляренка А.В.,
Іваненко Ю.Г., Ситнік О.М.,
розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «АЙВА», Товариство з обмеженою відповідальністю «МЕТАЛСПЕЦБУД», Товариство з обмеженою відповідальністю «ГРАНДСЕРВІСБУД», Товариство з обмеженою відповідальністю «НОВИЙ ОБЛІК», Товариство з обмеженою відповідальністю «ХОЛДІНГ «УКРГРАНІТ», Товариство з обмеженою відповідальністю «СТОЛИЧНИЙ КВАРТАЛ», Товариство з обмеженою відповідальністю «КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-БУД», Товариство з обмеженою відповідальністю «ЯХТ-КЛУБ «СТОЛИЦЯ», Товариство з обмеженою відповідальністю «АКЛІМАТ», про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2015 року ОСОБА_6 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення грошової компенсації вартості частки у спільному майні.

Посилалася на те, що за час перебування в шлюбі з відповідачем у спільну власність були набуті корпоративні права у ТОВ «АЙВА», ТОВ «МЕТАЛСПЕЦБУД», ТОВ «ГРАНДСЕРВІСБУД», ТОВ «НОВИЙ ОБЛІК», ТОВ «ХОЛДІНГ «УКРГРАНІТ», ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КВАРТАЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-БУД», ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «СТОЛИЦЯ», ТОВ «АКЛІМАТ» на загальну суму 546 128,92 грн.

Позивачка вважає, що вищевказані 546 128,92 грн є спільною сумісною власністю та їй належить 1/2 частини від цієї суми, яку вона просила стягнути з відповідача на свою користь як компенсацію за частку у спільному майні подружжя.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року рішення Оболонського районного суду м. Києва від 07 грудня 2015 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 грошову компенсацію у розмірі 273 067 грн 46 коп. - половини вартості майна, внесеного ОСОБА_7 до статутного капіталу: ТОВ «АЙВА», ТОВ «МЕТАЛСПЕЦБУД», ТОВ «ГРАНДСЕРВІСБУД», ТОВ «НОВИЙ ОБЛІК», ТОВ «ХОЛДІНГ «УКРГРАНІТ», ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КВАРТАЛ», ТОВ «КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-БУД», ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «СТОЛИЦЯ», ТОВ «АКЛІМАТ». Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали цивільної справи та дослідивши доводи касаційної скарги, вважає, що касаційна скарга не може бути задоволена з огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції керувався тим, що позивачка не вказує, що внески до статутних капіталів були здійснені відповідачем всупереч її волі або не в інтересах сім'ї, а отже, нею обрано неналежний спосіб захисту.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважав, що якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний з'ясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обов'язково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Судами встановлено, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 березня 1993 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу (а. с. 10).

Відповідач ОСОБА_7 за час перебування у шлюбі з позивачкою здійснив внески до статутних капіталів, ставши учасником наступних господарських товариств:

ТОВ «АЙВА» (), що знаходиться за адресою: м. Чернігів, вул. Шевченка, 44, к. 52, у розмірі 5 700 (п'ять тисяч сімсот) гривень, що становить 75 % статутного капіталу товариства (а. с. 11−13);

ТОВ «МЕТАЛСПЕЦБУД» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 13, у розмірі 10 455 (десять тисяч чотириста п'ятдесят п'ять) гривень, що становить 51 % статутного капіталу товариства (а. с. 14−16);

ТОВ «ГРАНДСЕРВІСБУД» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, пл. Майдан Незалежності, ПТП № 1, сектор «В», у розмірі 15 500 (п'ятнадцять тисяч п'ятсот) гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства (а. с. 17−19);

ТОВ «НОВИЙ ОБЛІК» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б, у розмірі 16 600 (шістнадцять тисяч шістсот) гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства (а. с. 20−22);

ТОВ «ХОЛДІНГ «УКРГРАНІТ» (), що знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Лягіна, 2, оф. 305, у розмірі 30 000 (тридцять тисяч) гривень, що становить 80 % статутного капіталу товариства (а. с. 23−25);

ТОВ «СТОЛИЧНИЙ КВАРТАЛ» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, пр-т. Героїв Сталінграду, 4, корп. 4, оф. 1, у сумі 18 750 (вісімнадцять тисяч сімсот п'ятдесят) гривень, що становить 50 % статутного капіталу товариства (а. с. 26−28);

ТОВ «КОМПАНІЯ «СТОЛИЦЯ-БУД» (7), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Оболонська набережна, 15, корп. 1, літера «А», у розмірі 27 500 (двадцять сім тисяч п'ятсот) гривень, що становить 0,013 % статутного капіталу товариства (а. с. 29−31);

ТОВ «ЯХТ-КЛУБ «СТОЛИЦЯ» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б, у розмірі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень, що становить 70 % статутного капіталу товариства (а. с. 32−34);

ТОВ «АКЛІМАТ» (), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Тимошенка, 29-Б, у розмірі 351 623,92 (триста п'ятдесят одна тисяча шістсот двадцять три гривні) 92 коп., що становить 45 % статутного капіталу товариства (а. с. 35−37).

Всього відповідачем внесено до статутних капіталів наведених господарських товариств грошових коштів на загальну суму 546 128,92 грн.

Стаття 57 СК України дає визначення майна, яке належить до особистої приватної власності кожного з подружжя.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені у статті 60 СК України.

За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності.

Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але і спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.

Тобто критеріями, які дозволяють надати спірному набутому майну режим спільного майна, є:

1) час набуття такого майна,

2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття),

3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Тільки в разі встановлення цих фактів і визначення критеріїв норма статті 60 СК України вважається правильно застосованою.

У зв'язку з викладеним грошові кошти, внесені одним з подружжя, який є учасником господарського товариства, у статутний капітал цього товариства за рахунок спільних коштів подружжя, стають власністю цього товариства, а право іншого з подружжя на спільні кошти трансформується в інший об'єкт - право вимоги на виплату частини вартості такого внеску. При цьому одним з визначних є той факт, що грошові кошти набуті подружжям під час їх спільного проживання.

Отже, якщо один з подружжя є учасником господарського товариства і вносить до його статутного капіталу майно, придбане за рахунок спільних коштів подружжя, то таке майно переходить у власність цього підприємства, а в іншого з подружжя право власності на майно (тобто речове право) трансформується в право вимоги (зобов'язальне право), сутність якого полягає у праві вимоги виплати половини вартості внесеного майна в разі поділу майна подружжя або право вимоги половини отриманого доходу від діяльності підприємства.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-38цс15, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для всіх судів.

Доказів того, що кошти, внесені ОСОБА_7 належали йому на праві особистої власності, відповідачем не надано, матеріали цивільної справи їх не містять. Разом з тим кошти внесені під час перебування сторін у шлюбі.

Згідно зі ст. 337 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачка має право на виплату половини вартості внесених коштів до статутних капіталів товариств, у зв'язку з чим колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити, а рішення суду апеляційної інстанції залишити без змін.

Керуючись статтями 333, 336, 337, 343, 344, 345, 347 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити.

Рішення апеляційного суду м. Києва від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:В.І. Мартинюк
Судді: М.В. Дем'яносов
Ю.Г. Іваненко
А.В. Маляренко
О.М. Ситнік