пр.№ 2/522/2092/16
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Приморський районний суд м. Одеси
у складі: головуючого - судді Домусчі Л.В.,
з участю секретаря судового засідання Шевчик В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Приморському районному суді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики грошей, іпотечного та договору купівлі-продажу.
Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом, до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 23.04.2014р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2; недійсним договору позики грошей від 22.09.2013 р., укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3; недійсним іпотечний договір від 22.09.2013р. укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3.
В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 22 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та особою, яка представилась ОСОБА_1 та надала підроблений паспорт, було укладено договір позики грошей. Відповідно до цього договору ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність грошову суму у розмірі 297 660 грн, в еквіваленті 36 300 доларів США, які зобов'язалась повернути в повному обсязі до 22 лютого 2014 року.
Того ж дня, 22.08.2013 року, між ОСОБА_3 та особою, яка представилась ОСОБА_1 та надала підроблений паспорт, було укладено іпотечний договір що до належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1.
Вказані договори 22.08.2013 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3335, 3336 від 22.08.2013р.
У подальшому, між особою яка представилася ОСОБА_1 та ОСОБА_2 23.04.2014 року укладено договір-купівлі продажу. Відповідно до цього договору, ОСОБА_1 продала та передала у власність, а ОСОБА_2. купив та прийняв квартиру АДРЕСА_1 за 581 569 гривень.
Оскільки ОСОБА_1 нікому не продавала свою квартиру, вона звернулася до Приморського ОР ОМУ ГУМВС України в Одеській обл. з заявою про заволодіння її квартирою шахрайським шляхом.
По зазначеним кримінальним провадженням допитані свідки, вивчені договір позики від 22.08.2013, договір іпотеки від 22.08.2013 р., договір купівлі-продажу від 23.04.2014р, матеріали нотаріальної справи, досліджений відеозапис та інші матеріали, якими підтверджується те, що ОСОБА_1 не приймала участі в укладені вищезазначених договорів.
Представник позивачки - ОСОБА_5 (діє на підставі договору про надання правової допомоги №23 від03.10.2015р) в судове засідання не з'явився але подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з'явився, належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 4 ст. 169, ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.
На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
1996 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу придбала квартиру АДРЕСА_1.
З довідки №213 від 15.09.2015року наданою пасажирським вагонним депо Одеса-Головна Одеської залізниці вбачається, що ОСОБА_1 працює в пасажирському вагонному депо Одеса-Головна на посаді провідника пасажирського вагона з 02.06.1980 по теперішній час (додана до матеріалів справи).
22 серпня 2013 року між ОСОБА_3 та особою, яка представилась ОСОБА_1 та надала підроблений паспорт, було укладено договір позики грошей. Відповідно до цього договору ОСОБА_3 передав, а ОСОБА_1 прийняла у власність грошову суму у розмірі 297 660 грн, в еквіваленті 36 300 доларів США, які зобов'язалась повернути в повному обсязі до 22 лютого 2014 року.
22 серпня 2013 року, між ОСОБА_3 та особою, яка представилась ОСОБА_1 та надала підроблений паспорт, було укладено іпотечний договір що до належної на праві власності ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1.
Вказані договори 22.08.2013 року посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі за № 3335, 3336 від 22.08.2013р.
З особового маршруту провідника вагону за серпень місяць 2013 року, який видано ОСОБА_1, вбачається, що позивачка з 21.08 по 23.08 перебувала у службовому відрядженні в м.Івано-Франківськ, що підтверджує вчинення зазначених правочинів особою, не ОСОБА_1, а особою яка представилася від її імені.
На підставі матеріалів досудового розслідування з'ясовано, що ОСОБА_6, шляхом обману заволодів коштами від продажу квартири АДРЕСА_1, яка належала ОСОБА_1
30.07.2015 року Приморським РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_6 було висунуто повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.190 КК України, за кваліфікуючими ознаками як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинення в особливо великому розмірі. З повідомленням про підозру ОСОБА_6, ознайомлений, що підтверджує наявність підпису.
10.06.2015 року відносно ОСОБА_7 було висунуто обвинувальний акт.
З'ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити.
Відповідно до ст ч.1.ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків
Згідно ч.1-3 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.
Відповідно до ч.1. ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановленні ч.ч.1-3,5 та 6 ст.203 ЦК України.
При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до ст216 ЦК недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що повязані з його недійсністю.
Таким чином, судом встановлена незаконність та недійсність вищезазначених договорів з наступних підстав.
Згідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару.
Статтями 575,583,1046,1051 ЦК України передбачено, що іпотекодавцем може бути тільки власник речі, яка є предметом договору іпотеки, а позичальником - особа, яка отримала грошові кошти. При цьому, позичальник має право оспорювати договір позики, якщо насправді він не отримав грошові кошти від позикодавця.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути 730,80 грн. судового збору, що був сплачений останнім при подачі позову до суду.
Керуючисьст.ст.1,3,10,11,88ч.4ст.169,ч.2ст.197ЦПК;ч.1.ст.202,203,215,216,655,658, 575,583,1046,1051 ЦК України,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання недійсним договору позики грошей, іпотечного та договору купівлі-продажу- задовольнити.
Визнати недійсним договір-купівлі продажу квартири АДРЕСА_1 від 23 квітня 2014 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі 23 квітня 2014 року за №2469
Визнати недійсним договір позики грошей від 22 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі 22 серпня 2013 року за №3335.
Визнати недійсним іпотечний договір від 22 серпня 2013 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3, який посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Чужовською Н.Ю. та зареєстровано в реєстрі 22 серпня 2013 року за №3336.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 826 (вісімсот двадцять шість) гривень 60 (шістдесят) копійок судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії вказаного рішення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Суддя Домусчі Л.В.