АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження : 22ц/790/7503/16 Головуючий 1-ї інстанції - Гуляєва Г.М.
Справа № 2-614/879/16 Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : сімейне.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області в складі :

головуючого - Шевченко Н.Ф.

суддів - Міненкової Н.О., Черкасова В.В.

при секретарі - Каплоух Н.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного мана подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Борівського районного суду Харківської області від 19 травня 2016 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного мана подружжя, задоволено в повному обсязі (103-108).

В порядку забезпечення позову ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 09 березня 2016 року був накладений арешт на автомобіль Fiat Doblo, державний номер НОМЕР_1, 2006 року випуску, білого кольору, зареєстрованого на ім'я ОСОБА_1 (а.с.22-23).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року рішення суду першої інстанції від 19 травня 2016 року в частині визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_1 права спільної сумісної власності на автомобіль марки Fiat Doblo державний номер НОМЕР_1, 2006 року виробництва скасовано і в задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено (а.с.164-166).

У листопаді 2016 року представник ОСОБА_3 - ОСОБА_4 звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування заяви посилався на те, що згідно договору купівлі-продажу від 15 березня 2016 року, укладеному між ним та ОСОБА_1, він є власником спірного автомобіля Fiat Doblo.

У листопаді 2016 року в м. Рівному Рівненської області інспектором роти поліції було затримано зазначений автомобіль на підставі постанови державного виконавця ВДВС Борівського РУЮ Харківської області в процесі виконання виконавчого провадження.

Оскільки на теперішній час спір щодо спірного майна подружжя, а саме автомобіля Fiat Doblo вирішено, просив скасувати заходи забезпечення позову та зняти його з арешту.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник просили відмовити в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, з посиланням на те, що на сьогоднішній день рішення Борівського районного суду Харківської області від 19 травня 2016 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь грошової компенсації в рахунок ? частини автомобіля не виконано.

Ухвалою Борівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року заява задоволена.

Скасовано заходи забезпечення позову, а саме - знято арешт з автомобіля Fiat Doblo, 2006 року виготовлення, державний номерний знак НОМЕР_1, зареєстрований на ім'я ОСОБА_1

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права та недоведеність підтвердження фактичного виконання судового рішення.

Виходячи з вимог частини 3 статті 27 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 303-1 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги та статті 67 ЦПК щодо строків процесуальних дій, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін, належним чином повідомлених, в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи. Заява ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи через його хворобу задоволенню не підлягає, оскільки до заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження доводів заявника.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд змінює або скасовує ухвалу суду першої інстанції і постановляє ухвалу з цього питання, якщо воно було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права або при правильному вирішенні було помилково сформульовано суть процесуальної дії чи підстави її застосування.

Задовольняючи заяву представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_3 є власником автомобіля Fiat Doblo. а тому подальша дія заходів забезпечення позову безпідставна.

Однак, з таким висновком суду судова колегія не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до матеріалів справи ОСОБА_3, який звернувся із заявою через свого представника ОСОБА_4, про скасування заходів забезпечення позову не брав участі у справі.

Як зазначено в ч. 4 ст. 154 ЦПК України, на яку посилається суд першої інстанції, подати до суду, який розглядає справу, заяву про скасування заходів забезпечення позову може лише особа, щодо якої такі заходи вжиті, а не особа, яка вважає себе власником майна на яке накладено арешт.

Проте, суд першої інстанції не звернув на це уваги та помилково скасував заходи забезпечення позову за заявою особи, яка не брала участі у справі та відносно якої не вживалися заходи забезпечення позову.

Таким чином, судова колегія частково погоджується з доводами апеляційної скарги, враховуючи вищевказане, та вважає, що питання про скасування заходів забезпечення позову було вирішено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права.

Тому, на підставі викладеного, ухвалу суду першої інстанції від 16.11.2016 року про скасування заходів забезпечення позову, необхідно скасувати та постановити нову ухвалу з цього питання, якою в задоволенні заяви представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову відмовити, з вищезазначених підстав.

При цьому, судова колегія звертає увагу на те, що особа, яка не брала участі у справі, та вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту або оскаржити ухвалу про забезпечення позову за наявності підстав.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 312, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 16 листопада 2016 року про скасування заходів забезпечення позову, по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного мана подружжя, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_3- ОСОБА_4 про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді