Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/1207/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Бершадська О. В.
Доповідач Єгорова С. М.
УХВАЛА

Іменем України

26.05.2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого судді - Єгорової С.М.,

суддів: Дуковського О.Л., Письменного О.А.

із секретарем Яковлєвою Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2016 року, у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2016 року ОСОБА_2 звернулася в суд з вказаним позовом, в якому просила ухвалити рішення про збільшення розміру аліментів, що стягуються з ОСОБА_3 на її користь на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначивши їх у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісяця, до досягнення сином повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, присудити збільшення розміру аліментів від дня пред'явлення позову - з 27 січня 2016 року.

В обґрунтування позову зазначала, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2011 року з відповідача ОСОБА_3 стягнуто аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітної плати, всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 липня 2011 року, щомісячно, до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Дане рішення нею не оскаржувалося. Приблизно до серпня 2012 року відповідач офіційно працював та аліменти стягувалися з нього через бухгалтерію установи з урахуванням реального розміру його заробітної плати. Потім, після звільнення з підприємства, відповідач з метою мінімізації розміру призначених до стягнення аліментів надав державному виконавцю довідку про те, що він ніби-то працює у ФОП ОСОБА_5 та отримує мінімальну заробітну плату. Нещодавно їй стало відомо, що відповідач умисно приховує розмір своїх реальних доходів, у жовтні 2011 року придбав 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та в 2012-2013 році придбав вантажний автомобіль, який використовує для отримання прибутку. Їй відомо, що його місячний дохід становить 10-14 тисяч гривень, а тому вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів з 1/4 частини заробітної плати (доходу) на тверду грошову суму 1000 грн. Дитина повністю знаходиться на її утриманні, аліменти, які вона отримує становлять приблизно 400-450 грн. на місяць, що є недостатнім , оскільки у державі погіршився економічний стан, ціни зросли у 2-3 рази. Вона не може забезпечити для дитини нормальне харчування, одяг, лікування, навчання, транспортні витрати.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2016 року відмовлено у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування вказаного судового рішення з підстав його незаконності та необгрунтованості і ухвалення нового рішення про задоволення її позовних вимог. Зазначає, що судом не з'ясовано обставини справи, не враховано, що матеріальне становище відповідача значно покращилось, про що свідчить придбання ним вартісного майна, тобто наявні підстави для збільшення розміру аліментів.

Відповідач надав письмові заперечення проти доводів апеляційної скарги, просив залишити рішення суду без змін (а.с.62).

Заслухавши доповідача, пояснення позивача ОСОБА_2, яка підтримала свою апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи, перевіривши у межах, передбачених ст. 303 ЦПК України, доводи скарги, законність і обгрунтованість рішення суду першої існтанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з такх підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним нормам процесуального права.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Аналогічне положення міститься й у ч. 1 ст. 3 ЦПК України.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України).

За змістом ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на садах змагальності сторін.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Судом встановлено і підтверджується матеріалами справи, що сторони з 28 березня 2001 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 листопада 2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.4), мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2011 року з ОСОБА_3 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в розмірі 1/4 частини заробітної плати, всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подання заяви, починаючи з 20 липня 2011 року, щомісячно, і продовжуючи до повноліття ОСОБА_4, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5).

Сторони працюють: відповідач - у ФОП ОСОБА_5 на посаді водія транспортних засобів, де отримує заробітну плату, що в сумі за період з 01 січня 2015 року по 29 лютого 2016 року становить 21060,00 грн. ( а.с. 25), позивач - в Обласному комунальному виробничому підприємстві «Дніпро-Кіровоград», контролером, її доходи за період з липня 2015 року по грудень 2015 року становлять 21054, 23 грн. ( а.с. 10).

Згідно довідки начальника Ленінського ВДВС Кіровоградського МУЮ від 09 березня 2016 року станом на 04 березня 2016 року відсутня заборгованість по аліментам, які стягуються із ОСОБА_3 по рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 30 вересня 2011 року ( а.с. 26).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України покладено обов'язок на батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Підстави визначення розміру аліментів у частках заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням положень як ст. 182 так і положень ст. 183 СК України.

Відповідач має регулярний дохід, а тому відповідно до положень ст. 183 СК України наявні підстави для визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу).

Відповідно до ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Виходячи з положень вищезазначених норм Закону, підставою для збільшення розміру аліментів є зміна матеріального або сімейного стану, погіршення здоров'я когось із них та інші випадки, передбачені СК України.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів змінилося, що дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів, що підлягає стягненню з платника аліментів. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім'ї.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів.

Як роз'яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них.

Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів.

Суд першої інстанції на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами (ст. 212 ЦПК України), правильно застосувавши положення ст. ст. 182, 183, 192 СК України, враховуючи обставини, зазначені у вказаних нормах закону, відсутність доказів про зміну матеріального становища сторін, дійшов правильного висновку про безпідставність позовних вимог.

Таким чином, ухвалюючи рішення у справі, суд повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, надав їм належну оцінку згідно з положеннями ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 213?215 ЦПК України, підстави для його скасування відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи висновків суду не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального і матеріального права.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвалене у справі судове рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 14 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: