Ухвала

іменем україни

02 березня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Писаної Т.О., Мазур Л.М., Нагорняка В.А.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом Національного технічного університету України «Київський політехнічний інститут» до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виселення без надання іншого жилого приміщення та стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2015 року Національний технічний університет України «Київський політехнічний інститут» (далі - НТУУ «КПІ») звернувся до суду з указаним позовом, в якому з урахуванням уточнень просив виселити відповідачів з кімнати НОМЕР_1 гуртожитку НОМЕР_2 НТУУ «КПІ», що знаходиться по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за проживання у гуртожитку в розмірі 4 603 грн.

В обґрунтування вказаних вимог позивач зазначив, що відповідачі були заселені в указану кімнату на підставі цивільно-правової угоди, термін дії якої становив один рік.

Рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року, позов задоволено. Виселено ОСОБА_4, ОСОБА_5 з кімнати НОМЕР_1 студентського сімейного гуртожитку НОМЕР_2 НТУУ «КПІ» по АДРЕСА_1 без надання іншого жилого приміщення. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь НТУУ «КПІ» заборгованість у розмірі 4 603 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення в частині задоволення позовних вимог про виселення скасувати і ухвалити у цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних вимог.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій в частині стягнення заборгованості не оскаржуються, а тому відповідно до ст. 335 ЦПК України в касаційному порядку не переглядаються.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для його скасування.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу необхідно відхилити, а оскаржувані судові рішення (в частині, що була предметом перегляду) залишити без змін.

Судом встановлено, що відповідачі з 1999 року проживають в кімнаті НОМЕР_1 студентського гуртожиток НОМЕР_2 по АДРЕСА_1.

Підставою для вселення відповідачів у березні 1999 року в спірне жиле приміщення була укладена між сторонами цивільно-правова угода, відповідно до якої сторони домовилися про те, що наймач ОСОБА_4 з сім'єю: чоловік ОСОБА_6 та син ОСОБА_5 (співвідповідач у справі), тимчасово (на період дії угоди) розміщується в кімнаті НОМЕР_1студентського гуртожитку НОМЕР_2. Термін дії угоди встановлено з 01 березня 1999 року до 01 березня 2000 року.

10 жовтня 2002 року засіданням Ради з житлових та соціально-побутових питань НТУУ «КПІ» прийнято рішення про надання дозволу на тимчасове проживання ОСОБА_4 (ОСОБА_4.) в кімнаті НОМЕР_1студентського гуртожитку НОМЕР_2 на час роботи завідуючою гуртожитком НОМЕР_3.

Спеціальний ордер на вселення до гуртожитку відповідачу не надавався, що сторонами не оспорюється.

У 2006 році сторонами була укладена угода № 256 про тимчасове розміщення в студентський гуртожиток НТУУ «КПІ» строком до 31 грудня 2006 року.

Вищевказані обставини спростовують доводи ОСОБА_4 про надання їй кімнати у гуртожитку на підставі ст. 128 ЖК України.

Таким чином, встановивши, що житло у гуртожитку відповідачу та членам її сім'ї надавалось тимчасово на час її роботи на посаді завідуючої гуртожитком НОМЕР_3 НТУУ «КПІ» на підставі цивільно-правової угоди, строк дії якої закінчився, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, з яким погодився й апеляційний суд, дійшов правильного висновку про виселення відповідачів без надання іншого житлого приміщення.

Крім того, апеляційним судом встановлено, що відповідачі зареєстровані в квартирі АДРЕСА_2.

Наведені у касаційній скарзі доводи висновків судів не спростовують.

З урахуванням вказаного колегія суддів вважає, що суди правильно визначилися з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, у результаті чого ухвалили законні і обґрунтовані судові рішення.

Отже підстав для скасування оскаржуваних судових рішень немає, а тому їх необхідно залишити без змін, а касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду м. Києва від 12 жовтня 2015 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 25 листопада 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:Т.О. Писана Л.М. Мазур В.А. Нагорняк