АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790//52/16 Головуючий 1 - інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 березня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.,

суддів колегії - ОСОБА_2,

- ОСОБА_3,

секретарів - Пруднікової О.В.,Прологаєвої А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5, третя особа: Московський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції про стягнення неустойки (пені) від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до Московського районного суду міста Харкова з позовом про стягнення з ОСОБА_5 неустойки (пені) в розмірі 1 відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день простроченн за період з квітня 2014 року по 30.11. 2014 року у розмірі 17681,83 грн. та починаючи з 01.12.2014 року і до дня ухвалення рішення судом по 87,06 грн. за кожен день прострочення.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 у задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове рішення, або змінити його чи направити справу до районного суду на новий розгляд в іншому складі.

Вказує, що судом було порушено порядок встановлений для вирішення справ про стягнення пені, який закріплено у правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду України від 11.09.2013 року. При цьому, суд не з`ясував розмір несплачених аліментів за кожен місяць окремо, не встановив строк здійснення цих виплат та не обчислив розмір пені.

Зазначає, що суд помилково прийшов до висновкупро те, що помісячна заборгованість відповідача ОСОБА_4 І,В. з виплати аліментів, яка раніше вже була встановлена рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13.11.2014 року у цивільній справі № 643/6760/14-ц, що набрало законної сили, знову підлягала доказуванню стороною позивача при розгляді справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вважає, що суд не застосував норм ст. 196 СК України, які підлягали застосуванню, за наявності у цій справі всіх необхідних на те підстав: вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду; наявної заборгованості з виплати аліментів; відсутності підстав для зменшення чи несплати неустойки.

Також вказує, що позивач підтвердив належними доказами наявність у відповідача заборгованості з виплати аліментів, яка була встановлена двома попередніми рішеннями Московського районного суду.

Більш того, відповідач не працював, отже розмір виплат аліментів повинен бути визначений на підставі норм ч.3 ст.195 СК України.

Вказує, що наданий відповідачем розрахунок заборгованості не містить доказів реєстрації, дати та номеру.

У запереченнях на скаргу відповідач просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції, - без змін, полсилаючись на безпідставність доводів скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення осіб, які беруть участь у справі, перевіривши доводи скарги і матеріали справи, судова колегія доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 ЦПК України предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обгрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не виконав вимоги ст. 10 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Колегія суддів вважає вказані висновки такими, що ґрунтуються на законі, відповідають обставинам справи і не спростовані доводами апеляційної скарги позивача.

У справі встановлено, що рішенням Московського районного суду міста Харкова від 16.07.2007 року з ОСОБА_5 стягнуті аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розімірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку . На підставі вказаного рішення Московським районним судом міста Харкова 17.08.2007 року був виданий виконавчий лист № 2-7364/07.я

Відповідно до ч.ч 1, 2 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального і сімейного стану платника аліментів.

Пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів розяснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у звязку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Чинними рішеннями Московського районного суду міста Харкова з ОСОБА_5 стягнуто на користь ОСОБА_4 неустойку (пеню) в розмірі 1% від суми несплачених аліментів: рішенням від 20.02.2014 року за період з 01.02.2013 року по 01.04.2014 року в розмірі 1390,16 грн (а.с.61), а рішенням від 13.11,2014 року, - за період з 01.01.2014 року по 31.03.2014 року в розмірі 4372,40 грн. ( а.с.57-60)

Звернувшись до суду, позивач в обґрунтування заявлених вимог посилалась на доведеність вини відповідача у виникненні заборгованості рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13.11.2014 року; правові позиції Верховного Суду України у справах №№6-81цс 13, 6-149 цс 14 ( постанови від 11.09.2013 року і 01.10.2014 року відповідно), роз»яснення ВерховногоСуду України, надані у справі № 6-6713св07 та надала до суду два розрахунки заборгованості відповідача зі сплати алдіментів.

Відповідно до розрахунку державного виконавця Московського ВДВС ОСОБА_7 від 15.05.2014 року розмір заборгованості ОСОБА_5 зі сплати аліментів станом на 01.03. 2014 року складає 8297,64 грн., а за розрахунком державного виконавця цього ж ВДВС ОСОБА_8 від 25.11.2014 року заборгованість вказаної особи зі сплати аліментів станом на 30.09.2014 року складає 11462 грн. ( а.с.6,7).

Представник відповідача проти позову заперечував та надав до суду розрахунок заборгованості ОСОБА_5В.( без вихідних реквизитів) , за даними якого заборгованість ОСОБА_5 зі сплати аліментів станом на 01.01.2015 року становить 2863,04 грн. ( а.с.35).

З цим розрахунком не погодилась позивач та оскаржила до суду дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_8 щодо його складання.

Під час розгляду справи апеляційним судом представниками сторін надавались розрахунки заборгованостіі ОСОБА_5 зі сплати аліментів, які містили інші, ніж вже наведені, дані (а.с.137-139, 181-182)

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 02.07.2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.03.2010 року по 22.02.2014 року відмовлено. Вказане рішення законної сили не набрало.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних с правах Апеляційного суду Харківської області від 05 листопада 2015 року апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 року було зупинено до розгляду апеляційним судом справи за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на ухвалу Московського районного суду міста Харкова від 06 липня 2015 року у справі за скарггою ОСОБА_4 на дії державного виконавця.

Ухвалою колегії суддів апеляційного суду від 24 грудня 2015 року апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволена частково. Ухвала Московського районного суду міста Харкова від 06.07.2015 року скасована, скарга ОСОБА_4 на дії державного виконавця Московського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_8 повернута до того ж суду на новий розгляд.

Отже, ані до суду першої інстанції ані до суду апеляційної інстанції не було надано беззаперечного розрахунку заборгованості відповідача зі сплати аліментів.

Крім того, ст.360-7 ЦПК України встановлена обов»язковість для судів України правових позицій Верховного Суду України, що не заперечується і позивачем .

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України

в постанові від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2696цс15 :

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобовязань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобовязання окремо.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обовязку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обовязку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Аналогічні правові позиції висловлені Верховним Судом України у справах № 6-2022 цс 15 ( постанова від 25.11.2015 року) та у справі №6-01477цс 15 ( постанова від 03.02.2016 року).

Між тим, наведені обставини свідчать про те, що позивачем неодноразово заявлялись вимоги про стягнення пені, у тому числі за одні і ті самі періоди.

З приводу розміру заборгованості відповідача зі сплати аліментів існує спір, який на час розгляду її позову у цій справі судом першої інстанції й на час апеляційного розгляду справи, не є вирішеним.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції від 19 березня 2015 року з мотивів, наведених в апеляційній скарзі ОСОБА_4 відсутні , тому відхиляє цю скаргу і залишає рішення суду без змін.

Керуючись ст.ст.303,304, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308,313,314,315,317,319,324 ЦПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційна скарга ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 19 березня 2015 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення. Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий Т.П.Зазулинська

Судді А.І.Колтунова

ОСОБА_3