Справа № 2/243/1488/2016
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 червня 2016 року Слов′янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Мірошниченко Л.Є.

При секретарі Останькович А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Словянська цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась ОСОБА_1 з позовною заявою до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до свідоцтва про приватизацію житла від 11.12.1996 року виданого Комісією по приватизації житлового фонду орендного підприємства Макіївський металургійний комбінат імені Кірова, вона, її батько ОСОБА_3 Гулам-огли, мати ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 стали власниками квартири АДРЕСА_1. Зазначена квартира їм належала на праві спільної власності, що було зареєстроване в КП БТІ м. Макіївка, Донецької області від 14.01.1997 року. 08.01.202 року помер її батько - ОСОБА_3 Гулам-огли, 14.05.2011 року померла її бабуся - ОСОБА_5 та 23.04.2014 року померла її мати - ОСОБА_4. Оскільки вона є єдиним спадкоємцем, то звернулась до нотаріуса м. Словянська з заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено, у звязку з пропущенням строку. Відповідно до рішення Словянського міськрайонного суду від 05.01.2016 року їй було надано додатковий строк для прийняття спадщини. Постановою приватного нотаріусу їй було відмовлено в видачі свідоцтва про спадщину, оскільки втрачені документи, які засвідчують право власності на квартиру АДРЕСА_2. У звязку з чим, просить суд визнати право власності за собою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 75,3 м. кв., житловою площею 42,13 м. кв.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявилась, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, надала заяву про розгляд справи за своєї відсутності, за участю свого представника адвоката ОСОБА_6 (а.с.21). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності позивача,за участю її представника, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_6, що діє на підставі витягу з договору на представництво інтересів у суді від 09.03.2016 року (а.с.19) та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю №977(а.с.20), в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, що розпискою про отримання судової повістки (а.с.56), надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, позов просив задовольнити (а.с.57). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_2 міської ради, в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи у суді повідомлявся належним чином, що підтверджується розпискою про отримання судової повістки (а.с.50), надав клопотання про розгляд справи за своєї відсутності, рішення просить винести на розсуд суду (а.с.51). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача, що відповідає вимогам ст. 169 ЦПК України.

Дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як встановлено в судовому засіданні та вбачається з наданих документів, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 11.12.1996 року, виданого Комісією по приватизації житлового фонду орендного підприємства Макіївський металургійний комбінат імені Кірова, ОСОБА_1, її батько ОСОБА_3 Гулам-огли, мати ОСОБА_4 та бабуся ОСОБА_5 стали власниками квартири АДРЕСА_1 (а.с.13).

08.01.202 року ОСОБА_3 Гулам-огли - помер у м. Макіївка, Донецької області (а.с.10), 14.05.2011 ОСОБА_5 померла у м. Макіївка, Донецької області (а.с.11) та 23.04.2014 року померла ОСОБА_4, у м. Макіївка, Донецької області (а.с.12).

Рішенням Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05.01.2016 року ОСОБА_1 визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном один місяць (а.с.16).

Постановою приватного нотаріусу ОСОБА_7 від 23.02.2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_4, яка померла 23.04.2014 року, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на зазначене майно (а.с.18).

Вирішуючи питання про визнання права власності на житло, суд виходить з наступного.

Так, відповідно до ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ст. 1296 УК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виконуючи вимоги ст.ст. 1297, 1299 ЦК України, позивач зобовязаний звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно та зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна.

Відповідно до Глави 10 «ОСОБА_6 свідоцтв про право на спадщину» «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, із наступними змінами та доповненнями, на нотаріуса покладені наступні обовязки: при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обовязково перевіряє - факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти (п. 4.14).

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Необхідність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування до звернення з позовом до суду обумовлена як необхідністю використання усіх засобів до судового врегулювання спадкового спору, так і тими обставинами, що нотаріус після заведення спадкової справи повинен отримати інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна та обовязково зясувати наявність спадкоємців, які мають право на обовязкову частку у спадщині, перелік яких визначено у статті 1241 Цивільного кодексу України, і , в разі їх наявності, залучити їх до спадкової справи.

Позивачем та його представником в порушення вимог ст. 60 ЦПК України, суду не надано доказів (документальних підтверджень) належності спадкодавцю ОСОБА_4 нерухомого майна на час смерті, відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно та з єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна стосовно квартири АДРЕСА_3.

Клопотань про наявність складнощів у наданні цих документів та їх витребування судом позивачем або її представником суду не заявлялося.

Окрім того, частинами 1, 3 та 4 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ст.. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Як встановлено ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу… Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У даному випадку, позивач повинен довести суду наступні обставини та факти: належність майна заповідачу на час відкриття спадщини; прийняття нею спадщини у встановлений законом строк; відсутність осіб, які мають право на спадщину.

Згідно довідки наданої приватним нотаріусом ОСОБА_7 №191 від 07.06.2016 року (а.с.58), надати можливість про осіб, які звернулись з заявою про прийняття спадщини можливості немає, оскільки в Спадковому реєстрі не зазначається прізвище, імя, по-батькові спадкоємців.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Надані з спадкового реєстру інформаційні довідки (письмові докази) не містять інформації щодо особи, на підставі заяви якої була заведена спадкова справа.

Документи, на які посилається позивач, не підтверджують обставин, встановлення яких необхідно для правильного (законного та обґрунтованого) вирішення спору.

Таким чином, у звязку із відсутністю на час розгляду справи у ОСОБА_2 міськрайонному суді 08 червня 2016 року усіх необхідних доказів для визнання за ОСОБА_1 права власності на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_4 після смерті спадкодавця ОСОБА_4, у суду відсутні обґрунтування для задоволення позову, тому позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 60,61 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 міської ради про визнання права власності відмовити, у звязку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі в 10 денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Особи, які брали участь, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Словянського

міськрайонного суду ОСОБА_8