н/п 2/490/1270/2016 Справа № 490/995/16-ц
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
24 травня 2016 року Центральний районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого - судді Черенкової Н.П.,
при секретарі - Шевельовій Я.С.,
за участю позивача - ОСОБА_1,
третьої особи - ОСОБА_2,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, треті особи - Товариство з обмеженою відповідальністю «Центральний-1», ОСОБА_2,-
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, в якому просив визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він та його дружина є власниками вказаної вище квартири та у 2002 році надав тимчасовий дозвіл на 6 місяців на реєстрацію у вказаній квартирі ОСОБА_3 та її доньки ОСОБА_4, тобто в період з 28.11.2002 року по 27.05.2003 року. Однак, ОСОБА_3 зареєструвалася у вказаній квартирі на постійній основі. При цьому з 01.09.2009 року відповідачі у вказаній квартирі не проживають, їхні речі у квартирі відсутні.
Посилаючись на вимоги ст.ст. 47, 150, ч.2 ст.107, 169 ЖК України, ст. 19 ЗУ «Про власність», позивач і просив про задоволення позову.
Судом роз*яснювалось право на уточнення позовних вимог, однак даним правом позивач не скористувався.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.
Третя особа ОСОБА_2 вважала позов таким, що підлягає задоволенню.
Відповідачі до судового засідання не з*явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, заперечень проти задоволення позову не надали.
Представник третьої особи ТОВ «Центральний-1» до судового засідання не з*явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.
Судом ухвалено про розгляд справи у відсутності відповідачів, третіх осіб, заочний розгляд справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Обставини справи, встановлені судом.
Як вбачається з Свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_1 уклав шлюб 22 березня 1975 року з ОСОБА_2 З копій паспортів позивача та третьої особи вбачається, що між ними зареєстровано шлюб , який до теперішнього часу не розірваний.
Згідно Договору купівлі-продажу № 4-122 від 25 грудня 2001 року , зареєстрованого на УТБ "Миколаївська нерухомість 2000" , ОСОБА_7 продала, а ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_1 .
Згідно довідки ТОВ «Центральний-1» від 20.05.2016 року за вих. №1649 у вказані квартирі зареєстровані та проживають з 26.07.2002 року ОСОБА_1, з 28.11.2002 року ОСОБА_3, з 17.11.2005 року ОСОБА_4,( та числиться з 07.02.2015 року ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1).
Рішенням Центрального суду м. Миколаєва від 28.10.2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа - ОСОБА_2, про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю, визнання права власності на 1/2 частину спільного майна відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду м. Миколаєва від 27.01.2015 року рішення Центрального районного суду м. Миколаєва залишено без змін.

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 27.01.2015 року залишено без змін.

У відповідності до вимог ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За ст. 4 ЦПК України, суд захищає права, свободи та інтереси виключно у спосіб, визначений Законом.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень ( ст. 10 ч.3 ЦПК України).

Виходячи із вимог ст.ст.212-215 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обгрунтованим є рішення суду, яке постановлено на основі повно і всебічно з*ясованих обставин, на які сторони посилаються, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню для цих правовідносин, чи були порушені не визнані або оспорювані права, свободи чи інтереси,за захистом яких особа звернулась,а якщо були то ким.

Предмет доказування складається із встановлення обставин щодо порушення прав позивача, які підтверджують право позивача і є підставою для позову, які свідчать про порушення прав відповідача конкретним суб*єктом- відповідачем.

Виходячи зі змісту ст. 58 ЦПК України, доказ повинен підтверджувати певну юридичну обставину та збігатися з відповідною обставиною в законодавчій нормі, на яку посилається позивач.

За приписами ст. 59 ч.2 ЦПК України, обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За такого, доказ несе в собі інформацію про обставини справи, з існуванням якої особа пов*язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов*язків, а засіб доказування - сукупність окремих доказів , які за ЦПК допустимі для доказування в конкретній справі.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Із матеріалів цивільної справи № 490/3098/14-ц вбачається, що при зверненні до суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_3 вказала, що вона та її донька проживали в квартирі АДРЕСА_1 до 01.09.2009 року.

Вказаними вище судовими рішеннями встановлено про відсутність підстав щодо встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 з 1997 року по 01.09.2009 року.

Згідно договору купівлі-продажу від 02.07.1999 року, ОСОБА_3 придбала житловий будинок в с. Свердлове Комінтерновського району Одеської області.

З позовом щодо усунення перешкод в користуванні житловим приміщенням, вселення в житлове приміщення: квартиру АДРЕСА_1 не зверталась.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб.

Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім'ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За такого, судом встановлено ,що відповідачі у спірній квартирі не проживають з 2009 року без поважних причин, а за такого, на підставі ст. 405 ЦК України підлягають визнання такими, що втратили право користування, задовольнивши позовні вимоги частково.

Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. У випадках, встановлених законом, здатність мати окремі цивільні права та обов*язки може пов*язуватися з досягненням фізичною особою відповідного віку ( ст. 25 ЦК України ).

За ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є квартира, інше приміщення, придатне для проживання у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно, тимчасово. Фізична особа, яка досягла 14 років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, встановлених законом. Місцем проживання особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків.

За такого, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, бо її право користування пов*язано з правом матері або батька на користування житловим приміщенням, отже такі вимоги є зайвими.

В силу ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі по 275,90 грн. з кожного.

Керуючись ст.ст.14, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3, ОСОБА_4 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі по 275,90 грн. з кожного.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Центрального районного суду м. Миколаєва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Н.П. Черенкова