Справа № 467/1410/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря Романенко Т.І.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2016 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх вимог позивач вказувала на те, що на підставі рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2012 року з відповідача стягуються аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_4 у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2012 року до досягнення ним повноліття. Відповідач аліменти не сплачував, ухилявся від сплати заборгованості, що призвело до виникнення заборгованості з його вини, яка нарахована державним виконавцем станом на 1 серпня 2016 року у сумі 23 112 грн. 16 к. Посилаючись на викладене, позивач прохала стягнути на її користь пеню у розмірі 5041 грн. 02 к. за прострочення строків виплати аліментів за період з травня 2015 року по липень 2016 року, витрати на правову допомогу у розмірі 500 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні представник позивача збільшив позовні вимоги до 5463 грн. 14 к. та прохав стягнути пеню за період з червня 2014 року по грудень 2014 року, з вересня 2015 року по січень 2016 року, з березня 2016 року по липень 2016 року включно.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, пояснив суду, що йому було невідомо, що виконавчий лист про стягнення аліментів перебуває на виконанні у ДВС м.Кременчука. Він інколи сплачував позивачу аліменти, але не щомісячно. Проживає у м.Кременчук біля півтора року, працює у ТОВ «Голандські троянди» з липня 2015 року. За його зверненням державний виконавець перерахувала заборгованість по аліментам з урахуванням чеків, які він надав про сплату коштів позивачу, яка станом на 1 вересня 2016 року склала 11031 грн. 90 к. та направила виконавчий лист для стягнення аліментів за його місцем роботи. Про зміну місця проживання та наявність офіційного працевлаштування органи виконавчої служби він не повідомляв, бо не знав про це. Від сплати аліментів він не ухилявся, має вагітну дружину.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши думки учасників процесу, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що за рішенням Арбузинського районного суду Миколаївської області від 16 жовтня 2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 серпня 2012 року до досягнення ним повноліття.

Виконавчий лист, виданий на підставі цього рішення суду на даний час знаходиться на виконанні у Крюківському відділі ДВС м.Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області.

Відповідно до довідок про нарахування заборгованості по аліментам за № 131-18/4 та довідки без дати з нарахуванням заборгованості станом на 28.04.2015 року, наданими державним виконавцем, заборгованість по аліментам з 23.08.2012 року станом на 28 квітня 2015 року склала 6457 грн. 41 к., а станом на 1.09.2016 року 11031 грн. 90 к.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

У пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судом окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, роз'яснено, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками.

З наведеного випливає, що необхідними умовами для нарахування пені мають бути наявність заборгованості по сплаті аліментів та вина особи, яка повинна їх сплачувати.

Заборгованість по сплаті аліментів, яка була нарахована по вищезазначеним довідкам державного виконавця, сторонами не оспорюється.

Доводи відповідача про те, що він одружений, має вагітну дружину, йому було невідомо про те, що виконавчий лист перебуває у іншому відділі державної виконавчої служби не можуть слугувати підставою для звільнення його від сплати пені.

Разом з тим, відповідач, якому було достовірно відомо про наявність судового рішення про стягнення аліментів, влаштувавшись на офіційну роботу у липні 2015 року до ТОВ «Голландські троянди» не повідомив про це державного виконавця, чим фактично ухилився від сплати аліментів.

У правових висновках, викладених в постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року та 2 листопада 2016 року по справі № 6-1554цс16, які відповідно до положень ст. 360-7 ЦПК України, є обов'язковими для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України, зазначено, що оскільки зобов'язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з'ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов'язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи з суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов'язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом

рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Враховуючи наведене і те, що відповідач сплачує аліменти не у повному розмірі, нарахованому державним виконавцем, пеню слід нарахувати за період з червня 2014 року по грудень 2014 року, з вересня 2015 року по січень 2016 року, з березня 2016 року по липень 2016 року включно у вказаний вище спосіб, тобто:

за червень 2014 року заборгованість 560 грн. 97 к. х 1% х 30 днів = 168 грн. 29 к.

за липень 2014 року заборгованість 591 грн. 31 к. х 1% х 31 день = 183 грн. 31 к.

за серпень 2014 року заборгованість 591 грн. 31 к. х 1% х 31 день = 183 грн. 31 к.

за вересень 2014 року заборгованість 591 грн. 31 к. х 1% х 30 день = 177 грн. 40 к.

за жовтень 2014 року заборгованість 588 грн. 93 к. х 1% х 31 день = 182 грн. 57 к.

за листопад 2014 року заборгованість 588 грн. 93 к. х 1% х 30 день = 176 грн. 68 к.

за грудень 2014 року заборгованість 588 грн. 93 к. х 1% х 31 день = 182 грн. 57 к.

за вересень 2015 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 30 день = 130 грн. 95 к.

за жовтень 2015 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 31 день = 135 грн. 32 к.

за листопад 2015 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 30 день = 130 грн. 95 к.

за грудень 2015 року заборгованість 35 грн. 52 к. х 1% х 31 день = 11 грн. 01 к.

за січень 2016 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 31 день = 135 грн. 32 к.

за березень 2016 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 31 день = 135 грн. 32 к.

за квітень 2016 року заборгованість 436 грн. 50 к. х 1% х 30 день = 130 грн. 95 к.

за травень 2016 року заборгованість 459 грн. 30 к. х 1% х 31 день = 142 грн. 38 к.

за червень 2016 року заборгованість 459 грн. 30 к. х 1% х 30 день = 137 грн. 79 к.

за липень 2016 року заборгованість 459 грн. 30 к. х 1% х 31 день = 142 грн. 38 к.

Всього з відповідача підлягає стягненню 2486 грн. 50 к. як пені за несвоєчасну сплату аліментів.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.

Судові витрати підлягають розподілу на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підтвердження оплати витрат на правову допомогу позивачем надано квитанцію від 26 серпня 2016 року про сплату 500 грн., які підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 3, 5, 8, 10, 11, 57-60, 212-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 2486 (дві тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 50 к.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 551(пятсот пятдесят однієї) грн. 20 к.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 витрати на оплату правової допомоги у розмірі 500(пятсот) грн.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі 10 днів з дня отримання його копії.

Суддя Т.М.Кологрива