провадження 6/201/86/2016
УХВАЛА

11 березня 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

при секретарі Дашкевич Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську заяву публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (заінтересовані особи - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, приватне підприємство «ОРГА-ЦЕНТР», товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус») про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на предявлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, приватного підприємства «ОРГА-ЦЕНТР», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «ПриватБанк» 28 липня 2010 року звернулось до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1, ПП «ОРГА-ЦЕНТР», ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2010 року позов задоволено.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2014 року, що у встановленому законом порядку набрала законної сили, у задоволенні заяви про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

ПАТ КБ «ПриватБанк» 28 листопада 2014 року звернулося до суду з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на предявлення виконавчих листів до виконання по справі.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року заяву задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 жовтня 2015 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2014 року скасовано та передано питання на новий розгляд.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року заяву задоволено.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 22 лютого 2016 року ухвалу Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2015 року скасовано і передано питання на новий розгляд.

Особи, які брали участь у справі, у судове засідання не зявилися, про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, представник заявника прохав заяву розглядати без його участі. З урахуванням зазначеного суд вважає можливим розглядати це питання за відсутності цих осіб.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Частиною першою статті 368 ЦПК України визначено, що питання, повязанні із зверненням судового рішення до виконання вирішує місцевий суд, який розглянув справу.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні, про що постановляється ухвала.

Згідно ч. 1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд або судового наказу суд, який видав виконавчий лист або судовий наказ, має право за заявою стягувача або за поданням державного виконавця видати його дублікат.

Частиною 1 ст. 371 ЦПК України встановлено, що стягувачам, які пропустили строк для предявлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред'явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши обставини справи, а також надані та добуті докази, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 24 вересня 2010 року було задоволено в повному обсязі позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1, ПП «ОРГА-ЦЕНТР», ТОВ «УФА «Верус» про стягнення заборгованості в розмірі 5 527 697,70 грн.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що вказане вище рішення суду було надіслано сторонам та у встановленому законом порядку набрало законної сили.

Частиною 2 статті 368 ЦПК України встановлено, що за кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, чи прокурора, який здійснював у цій справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, або якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів чи проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів, точно зазначивши, яку частину рішення треба виконати за кожним виконавчим листом.

Згідно до ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи, видані на підставі судових рішень, можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його винесення.

Також судом було встановлено, що протягом встановленого законом строку для предявлення виконавчого документа до виконання заявник звернувся до суду про видачу виконавчих листів по справі та судом вони були видані, що підтверджується відміткою на обкладинці справи відповідно до якої 3 виконавчі листа по цій справі 16.12.2010 року було отримано представником позивача, після чого виконавчий лист про стягнення заборгованості з ПП «ОРГА_ЦЕНТР» був переданий на виконання до ППВР ВДВС ГУЮ у м. Києві, а виконавчий лист у відношенні ОСОБА_1 - до ППВР ВДВС ГУЮ у Харківській області.

Судом також було встановлено, що згідно відповіді ВПВР УДВС ГТУЮ у Харківській області від 26 листопада 2015 року державним виконавцем цього відділу 16 березня 2011 року було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 25174444 з примусового виконання виконавчого листа № 2-12386/10, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 16 грудня 2010 року, про стягнення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з ПП "Орга-центр", ОСОБА_1, та ТОВ УФА "Верус" суму заборгованості в розмірі 5 527 697,70 грн., а 13 липня 2011 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГУЮ у Харківській області було винесено постанову про повернення цього виконавчого листа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв'язку з тим, що у боржника відсутнє майно, на яке можливо було звернути стягнення, а вказане виконавче провадження з примусового виконання рішення було знищено 22 червня 2015 року у зв'язку з закінченням строку зберігання.

Згідно копії виконавчого провадження ППВР ВДВС ГУЮ у м. Києві 28 січня 2011 року державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 23987887 з примусового виконання виконавчого листа № 2-12386/10 виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська 16 грудня 2010 року про стягнення на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" з ПП "Орга-центр", ОСОБА_1, та ТОВ УФА "Верус" суму заборгованості в розмірі 5 527 697,70 грн., а 25 січня 2012 року державним виконавцем цього відділу було прийнято постанову про повернення цього виконавчого документу та повідомлено стягувачу, що виконавчий документ може бути повторно пред'явлено в строк до 25 січня 2013 року.

Також слід зазначити, що інших відомостей відносно місцезнаходження чи примусового виконання або відомостей та доказів на підтвердження того, що виконавчий лист було втрачено, суду не надано.

Крім того, раніше у квітні 2014 року банк подавав до суду заяву про видачу дублікатів тих же самих виконавчих листів і з таких же підстав, в задоволенні якої ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 18 квітня 2014 року, що набрала у встановленому законом порядку законної сили, було відмовлено за відсутності доказів втрати виконавчих листів (а.с. 57-61).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою №48553/99 „Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також згідно до рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою №28342/95 „Брумареску проти Румунії" встановлено, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З урахуванням наведеного та встановленого судом при розгляді вказані заявником у заяві обставини не свідчать про втрату виконавчих листів, і лише є його припущенням, на чому не може ґрунтуватися судове рішення, а тому підстав та доказів, що виконавчі листи були втрачені при пересиланні поштою не надано, також не було зазначено чи звертався банк до органів поштового зв'язку з приводу надходження таких виконавчих листів, чи отримував він копії постанов про повернення виконавчих документів та коли йому стало відомо про них, чому банк тривалий час не цікавився рухом виконавчого провадження і своєчасно не звертався з заявою про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред'явлення.

Слід звернути увагу, що підставою для поновлення строку пред'явлення виконавчого документа до виконання є поважність причин пропуску такого строку, а перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ст. 212 ЦПК України дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Проте в заяві про поновлення строк для пред'явлення виконавчих документів до виконання не зазначено обєктивних причин та обставин та не було надано відповідних доказів на підтвердження зазначеного та, що строк останніми було пропущено саме з поважних причин та є передбачені законом підстави для його поновлення.

Також слід зазначити, що суд безпосередньо не повинен брати участі у зборі доказового матеріалу, крім того заявник в разі наявності труднощів щодо витребування доказів по справі, відповідно до статті 137 ЦПК, міг би скористатися своїм процесуальним правом та звернутися до суду з відповідним клопотанням про витребування доказів. Але при розгляді справи цим судом цього зроблено не було, а тому передбачених законом підстав для задоволення заяви не має

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.

Всебічне дослідження усіх обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю між собою дають обєктивні підстави вважати, що причини з яких було пропущено строк для предявлення виконавчого документу до виконання не є поважними, також за таких обставин, чинним законодавством не передбачено видачу дублікату виконавчого листа, а тому видавати дублікат виконавчого листа на теперішній час немає законних підстав, а тому заява не обґрунтована та така, що не підлягає задоволенню.

Не може суд прийняти до уваги наполягання заявника по справі на задоволенні зазначеної заяви, оскільки вони спростовуються вищенаведеним, не ґрунтуються на фактичних даних та обєктивно нічим не підтверджені.

За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість вказаної зави, оскільки вона не підтверджена, безпідставна і не ґрунтується на вимогах закону, передбачених законом підстав для її задоволення немає, а тому вважає за необхідне відмовити у її задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 3, 11, 57, 58, 60, 61, 212, 368, 370, 371 ЦПК України, ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В:

Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПриватБанк» (заінтересовані особи - відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві, ОСОБА_1, приватне підприємство «ОРГА-ЦЕНТР», товариство з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус») у задоволенні заяви про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення строку на предявлення виконавчих листів до виконання по цивільній справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1, приватного підприємства «ОРГА-ЦЕНТР», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське фінансове агентство «Верус» про стягнення заборгованості відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційний суд Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська шляхом подання апеляційної скарги протягом 5 днів з дня проголошення ухвали, а у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -