У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1,

суддів Григоренка М.П., Шимківа С.С.,

секретар судового засідання Шептицька С.С.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2016 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, треті особи: ОСОБА_8, Служба у справах дітей Костопільської районної державної адміністрації Рівненської області, про примусове виселення з житлового приміщення,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, ТзОВ «Кредитні ініціативи» оскаржило його в апеляційному порядку. В поданій апеляційній скарзі заперечує висновок місцевого суду про те, що ТзОВ «Кредитні ініціативи» повинне надати відповідачам при виселенні інше конкретне житлове приміщення, оскільки такий обовязок іпотекодержателя не встановлений жодною нормою чинного законодавства України. Додає, що обовязок іпотекодержателя повідомляти суд про готовність надання громадянам, які виселяються із жилих приміщень, інших постійних помешкань, також не передбачений законом, і відповідні посилання суду є неправомірними. Зазначає, що забезпечення громадян житлом здійснюють місцеві ради народних депутатів, зокрема виконком Золотолинської сільської ради Костопільського району Рівненської області, на території якої розміщений предмет іпотеки. Покликаючись на неповне і однобічне зясування обставин справи місцевим судом, просить скасувати оскаржуване рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2016 року та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, беручи до уваги пояснення учасників процесу, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно ст. 303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції керувався положеннями ст. 109 ЖК України щодо обовязку надання іншого житлового приміщення особам, яких виселяють, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення,

____________________________________________________________________________

Справа № 564/280/16-ц Головуючий в суді І інстанції ОСОБА_9

Провадження № 22-ц 787/2046/2016 Суддя-доповідач ОСОБА_1

що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечено іпотекою відповідного жилого приміщення, та виходив з того, що будинок, який є предметом іпотеки, був придбаний іпотекодавцем в часі раніше, ніж укладені договори кредиту та іпотеки, у звязку з чим він та його сімя не підлягають виселенню без надання іншого житлового приміщення. Суд також врахував, що у будинку зареєстровані двоє неповнолітніх дітей, проти виселення яких без надання іншого житла заперечувала служба у справах дітей.

На підтвердження даного висновку в рішенні містяться необхідні доводи та обґрунтування, з якими погоджується і колегія суддів апеляційного суду.

Судом встановлено, що 20 лютого 2008 року між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ОСОБА_8 було укладено кредитний договір №098/08, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 95 000 грн. зі сплатою 18% річних за користування кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту та процентів за ним - не пізніше 19 лютого 2018 року (а.с. 6)

На забезпечення виконання зобов'язань ОСОБА_8 за кредитним договором, того ж дня, 20 лютого 2008 року між Банком та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір №099/09, що посвідчений приватним нотаріусом Костопільського районного нотаріального округу Рівненської області ОСОБА_10, та зареєстрований в реєстрі за №517, за умовами якого, відповідач ОСОБА_2 передав в іпотеку належний йому на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 987637 від 06.05.2007 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: с. Золотолин, вул. Антона Олійника, 5, Костопільського району Рівненської області, вартістю 174 000,00 грн. (а.с. 25).

Відповідно до укладеного 17.12.2012р. між ПАТ «АК Промінвестбанк» та ТзОВ «Кредитні ініціативи» договору про передачу прав за договорами забезпечення та договору про відступлення прав вимоги до боржників, до останнього перейшло право вимоги і за вищевказаним договорами (а.с. 64-74).

Рішенням Апеляційного суду Рівненської області від 01 вересня 2014 року задоволено позов ТзОВ «Кредитні ініціативи» до ОСОБА_8 про звернення стягнення на предмет іпотеки: в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №098/08 від 20.02.2008 року в розмірі 112 050,37 грн. звернуто стягнення на предмет іпотеки - житловий будинок загальною площею 104,3 кв.м., житловою площею 67,8 кв.м., що знаходиться в с. Золотолин по вул. Антона Олійника, 5, Костопільського району Рівненської області.

Пунктом 5.2 іпотечного договору передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися, зокрема, на підставі рішення суду.

Статтею 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення всі мешканці зобов'язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги.

Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Матеріали справи містять вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» про добровільне виселення відповідачів, датовані 03.12.2015 року (а.с. 50-56), реєстр поштових відправлень ТзОВ «Кредитні ініціативи», який свідчить про надіслання вимог кожному з відповідачів (а.с. 57-58), а також копії рекомендованих повідомлень, які підтверджують факт отримання відповідачами цих вимог (а.с. 60-63).

Разом з тим, з аналізу статей 39, 40 Закону України «Про іпотеку», статті 109 ЖК Української РСР вбачається, що особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у звязку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Верховний Суд України у своїй постанові від 18.03.2015р. у справі № 6-39цс15, зазначив, що як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (частина 2 статті 109 ЖК Української РСР).

Матеріали справи свідчать, що право власності на будинок, який є предметом іпотеки, зареєстроване за ОСОБА_11 16 травня 2007 року, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно серії ЯЯЯ № 987637 від 06.05.2007 року.

Договір іпотеки укладений між сторонами пізніше 20 лютого 2008 року, що дозволяє зробити висновок про те, що він був придбаний не за рахунок коштів, отриманих за договором кредиту від 20.02.2008 року.

Виходячи з наведеного, відповідачі не можуть бути виселені із житлового будинку, що знаходиться за адресою: с. Золотолин, вул. Антона Олійника, 5, Костопільського району Рівненської області, без надання іншого житлового приміщення.

Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги щодо безпідставності посилань місцевого суду на обовязок іпотекодержателя забезпечити відповідачів житлом, оскільки в даному випадку вони спростовуються нормами закону та суперечать вищезазначеним обставинам справи.

Процесуальне законодавство передбачає, що обставини цивільних справ зясовуються судом на засадах змагальності, в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Щодо обовязку доказування і подання доказів, то кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, будь-яких доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, особою, яка подала апеляційну скаргу, не надано.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції були правильно, всебічно і повно встановлені обставини справи, характер правовідносин, які виникли між сторонами та застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в звязку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» відхилити.

Рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 14 вересня 2016 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя підпис ОСОБА_1

Судді : підпис ОСОБА_12

підпис ОСОБА_13

Копія вірна: суддя-доповідач ОСОБА_1