АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7587/16 Головуючий 1 інст. - Гуренко М.О.
Справа № 623/2547/16-ц
Категорія: земельні Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Кругової С.С., Піддубного Р.М.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібопродукт» про розірвання договору оренди землі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 на рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2016 року,

у с т а н о в и л а:

В вересні 2016 року ОСОБА_1 в особі свого представника ОСОБА_3 звернулася у суд із позовом до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібопродукт» (далі - СТОВ «Хлібопродукт») про розірвання договору оренди землі.

На обґрунтування позивач вказала, що вона є власницею земельної ділянки площею 3,8827 га, розташованої на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 20 грудня 2002 року згідно з рішенням Виконавчого комітету Левківської сільської ради народних депутатів Ізюмського району Харківської області від 09 жовтня 2001 року № 91.

24 липня 2008 року вона уклала з СТОВ «Хлібопродукт» договір оренди даної земельної ділянки строком на 25 років, який було зареєстровано у встановленому законом порядку 16 лютого 2009 року Ізюмським відділом реєстрації Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» за № 46.

В пункті 39 вказаного договору оренди земельної ділянки сторони погодили, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року.

22 серпня 2016 року вона направила відповідачу рекомендованим листом повідомлення про розірвання договору оренди земельної ділянки в односторонньому порядку, на яку відповідач не відреагував.

Посилаючись на обставини, передбачені статтями 31, 35 Закону України від 6 жовтня 1998 року № 161-Х1У (з наступними змінами) «Про оренду землі» (далі - Закон № 161-Х1У), просила розірвати договір оренди від 24 липня 2008 року та стягнути з СТОВ «Хлібопродукт» судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп.

Відповідач позов не визнав, посилаючись на виконання умов договору оренди земельної ділянки, укладеного 24 липня 2008 року з позивачем.

Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог, оскільки рішення базується на аналізі пункті 37 та 38; висновок суду про відсутність повноважень у ОСОБА_3 розривати раніше укладені договори оренди землі є помилковим

Відповідач рішення суду першої інстанції не оскаржив, в запереченнях на апеляційну скаргу просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що в довіреності, виданої позивачем ОСОБА_3 25 липня 2016 року, відсутнє повноваження на розривання раніше укладених договорів. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтею 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проте вказані вимоги закону залишилися поза увагою суду.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 3,8827 га, розташованої на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії НОМЕР_1, виданого 20 грудня 2002 року згідно з рішенням Виконавчого комітету Лемківської сільської ради народних депутатів Ізюмського району Харківської області від 09 жовтня 2001 року № 91.

24 липня 2008 року вона уклала з СТОВ «Хлібопродукт» договір оренди даної земельної ділянки строком на 25 років, який було зареєстровано у встановленому законом порядку 16 лютого 2009 року Ізюмським відділом реєстрації Харківської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті по земельних ресурсах» за № 46.

В договорі оренди землі сторони погодили, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи-орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі статтею 13 Закону № 161-Х1У договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

На вимогу однієї із сторін договорі оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України (частина перша статті 32 Закону № 161-Х1У).

Відповідно до статті 141 ЗК України підставами припинення права користування земельною ділянкою є:

а) добровільна відмова від права користування земельною ділянкою;

б) вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим Кодексом;

в) припинення діяльності релігійних організацій, державних чи комунальних підприємств, установ та організацій;

г) використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам;

r) використання земельної ділянки не за цільовим призначенням;

д) систематична несплата земельного податку або орендної плати;

е) набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці;

є) використання земельної ділянки у спосіб, що суперечить вимогам охорони культурної спадщини.

Звертаючись із позовом, позивач послалась на пункт 39 Договору оренди землі, укладеного 23 липня 2008 року зі СТОВ «Хлібопродукт», згідно з яким розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається за умови письмового попередження заінтересованої в цьому сторони, за два місяці до початку польових робіт, але не пізніше 10 січня поточного року. При цьому підстав, передбачених законом або договором, для розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не навела.

З огляду на це, підстав для розірвання укладеного 24 липня 2008 року між сторонами договору оренди земельної ділянки площею 3,8827 га, розташованої на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, немає.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про відмову в позові з інших підстав.

Доводи апеляційної скарги щодо можливості розірвання договору оренди землі з підстав, передбачених пунктом 39 договору оренди, не можуть бути прийняті до уваги. В даному пункті сторони погодили процедуру, за умови дотримання якої договір оренди може бути розірвано в односторонньому порядку, і яка не є тотожною підставам припинення права користування земельною ділянкою.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1. п. 2, 309 ч. 1 п. п. 1, 4, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 09 листопада 2016 року скасувати та постановити нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Хлібопродукт» про розірвання договору оренди землі відмовити.

Рішення набирає чинності негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді С.С.Кругова

Р.М.Піддубний