справа №664/3093/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2016 року Цюрупинський районний суд

Херсонської області

в складі: судді Заславець Н.В.

за участю секретаря Бондаревої Т.К.

у присутності позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Цюрупинську в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання попереднього договору купівлі-продажу автомобіля дійсним, визнання права власності на автомобіль,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання попереднього

договору купівлі-продажу автомобіля від 25.05.2011 року дійсним, та визнання за ним права власності на автомобіль ТОУОТА моделі АІЖІ5, тип ТЗ хетчбек легковий, випуску 2007 року, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 15.02.2008 року.

В судовому засіданні позов підтримав і суду пояснив, що 25.05.2011 року між ним та ОСОБА_2 був укладений попередній договір купівлі - продажу автомобіля ТОУОТА моделі АІЖІ5, тип ТЗ хетчбек легковий випуску 2007, кузов № НОМЕР_1, д.р.н. ВТ 7740 АІ, зареєстрований в МРЕВ ДАІ м. Херсона 15.02.2008 року. Договір було укладено за ініціативи відповідача, яка не мала можливості погашати кредит за автомобіль через зміну курсу валют, у присутності двох свідків. Після підписання договору продавець одразу передала йому свідоцтво про реєстрацію та ключі від автомобіля, страхові поліси, всі пов*язані з кредитом договори, а також транспортний засіб, а він в свою чергу передав їй гроші у розмірі еквівалентному 4,0 тис. доларів США. що складало 32 тис. гривень. При цьому він зобов'язався від імені продавця, як позичальника, продовжувати погашати кредит за вказаний автомобіль у розмірі 10200,00 доларів США. Кредитний договір ОСОБА_2 було укладено у іноземній валюті доларах США, і внески на погашення кредиту ним були здійснені виключно в доларах США. Обов*язки боржника за кредитом документально він на своє ім*я не перевів, але фактично їх виконав. Про те, що він взяв на себе зобов*язання погасити кредит, між ним і відповідачем було зазначено у попередньому договорі та додатково складено розписку. Крім того, у більшості квитанцій на погашення платежів за кредитом зазначено у якості платника його прізвище. Автомобіль до закінчення погашення кредиту перебував у заставі, після чого заставу у 2012 році було банком знято. Філією банку ПАТ « Банк Петрокоммерц-Україна» у м. Сімферополі йому було видано довідку про погашення заборгованості. Він з травня 2011 року володіє і користується автомобілем, страхує свою цивільну відповідальність. Крім того, відповідач передала йому всі документи по кредитному договору, на підставі яких він погашав кредит, а у червні 2011 року додатково видала на його ім*я довіреність на розпорядження автомобілем строком дії на 30 років. Він не встиг у зв*язку з погашенням кредиту та заставою раніше зняти автомобіль з обліку. Після повного погашення кредиту відповідача він вирішив продати автомобіль, знайшов покупця, здав документи до нотаріальної контори для укладення договору купівлі-продажу, перед цим вже видав на ім*я покупця довіреність, але напередодні переоформлення автомобіля зустрів ОСОБА_2, яку попросив особисто підписати договір купівлі-продажу. У відповідь на це відповідач стала вимагати від нього додаткової суми доплати за авто у 2 тис. доларів США, на що він заперечив, оскільки поніс не передбачувані витрати по кредиту, сплатив за відповідача штрафні санкції за порушення нею строків погашення кредиту в сумі 1,5 тис. доларів США. А наступного дня відповідач анулювала видану йому довіреність на розпорядження автомобілем. Йому прийшлося повертати покупцю гроші, яка в свою чергу запідозрила його та відповідача у шахрайстві, але справу закрито. На даний час автомобіль перебуває у його володінні, користуванні, він укладає договори з обов*язкового державного страхування цивільної відповідальності, ремонтує авто. Його права на придбане майно відповідачем порушено, остання ухиляється від виконання зобов*язання за договором, продала квартиру, за місцем реєстрації не проживає, тому він змушений звернутися до суду і просить визнати дійсним укладений між ним і відповідачем попередній договір та визнати за ним право власності на автомобіль.

Вiдповiдач в судове засідання не зявилася, за зареєстрованим місцем проживання остання не проживає, що підтверджено листом Раденської сільської ради від 19.01.2016 року, тому суд відповідно до ч.5 ст. 74 ЦПК України вважає відповідача повідомленою належним чином і справу розглянуто за її відсутності.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин.

Виходячи з наведеного, відповідно до положень ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що декілька років тому, точно не пам*ятає, зверталася до ОСОБА_1 за

юридичною консультацією, і він запросив її та ОСОБА_4 бути присутніми при підписанні договору купівлі-продажу автомобіля. При них ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підписали договір, ОСОБА_1 передав ОСОБА_2 гроші у доларах, суму не пам*ятає, але це були банкноти по 100 доларів, а та передала йому ключі та документи. При цьому вони домовлялися між собою про те, що ОСОБА_1 буде виплачувати кредит за авто замість ОСОБА_2 Після передачі грошей та підписання сторонами договору вона разом з іншим свідком проставили свій підписи у договорі та розписці, наявність свого підпису у договорі та у розписці на а.с. 19-21 підтвердила.

Свідок ОСОБА_4 дав суду аналогічні показання, доповнивши, що в м. Херсоні в офісі ОСОБА_1 по вул. Червоного хреста, дату не пам*ятає, бо це відбувалося декілька років тому назад, його попросили бути свідком передачі грошей за купівлю автомашини. При цьому були присутні іще один свідок і продавець - молода жінка, яка після отримання грошей передала ОСОБА_1 два комплекти ключів, та автомобіль червоного кольору, який знаходився на вулиці біля офісу. Свій підпис у договорі та розписці підтвердив.

Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши отримані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.05.2011 року відповідно до попереднього договору ОСОБА_1 та ОСОБА_5 досягли згоди щодо купівлі-продажу автомобіля марки «TOYOTA» моделі «AURIS» тип ТЗ хетчбек, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований на ім*я відповідача у МРЕВ ДАІ міста Херсона 15.02.2008 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВТС 025172, виданого МРЕВ ДАІ міста Херсона 15.02.2008 року, шляхом передачі покупцем продавцю грошей в сумі, еквівалентній 4 тис. доларів США, що складало 32 тис. гривень. Крім того, відповідно до п. 2.2 вказаного договору сторони домовилися, що покупець щомісячно має вносити 490 доларів США, що еквівалентно 3984 грн. відповідно до додатку №1 на погашення кредитного договору №158-а-02-08 від 15.02.2008 року, укладеного відповідачем з банком. Пунктом 2.3 попереднього договору сторони досягли згоди, що після повного розрахунку по кредиту за автомобіль з банком продавець та покупець мають оформити між собою зазначену угоду у відповідності до чинного законодавства з нотаріальним посвідченням цього договору(а.с.19-20). Відповідно до письмової розписки сторін від 25.05.2011 року відповідач ОСОБА_2 підтвердила факт отримання нею від ОСОБА_1 4 тис. доларів США , що еквівалентно 32 тис. гривень за проданий нею йому автомобіль марки « Тойота» та про те, що за її згодою ОСОБА_1 взяв на себе зобов*язання погасити залишки кредиту за автомобіль в сумі 10200 доларів США, що еквівалентно 83130,00 гривням, а також наявну кредитну заборгованість та штрафні санкції за їх наявності (а.с.21). Відповідно до кредитного договору №158-а-02-08 від 15.02.2008 року, укладеного між ЗАТ «Банк Петрокоммерц-Україна» ( у подальшому реорганізовано у ПАТ) та ОСОБА_2, остання отримала кредит у банку в сумі 21628 доларів США для придбання автомобіля марки «TOYOTA» моделі «AURIS», 2007 року випуску; у додатку №1 до договору передбачено графік погашення кредиту(а.с.11-14), із укладенням між сторонами за кредитним договором - договору застави автомобіля від 19.02.2008 року (а.с.15-17). Відповідно до нотаріально посвідченої довіреності від 06.06.2011 року, виданої ОСОБА_2, остання уповноважила ОСОБА_1 на розпорядження автомобілем марки « Тойота» із зазначенням технічних характеристик автомобіля відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, що відповідає зазначеному у попередньому договорі, строком на 30 років (а.с.18, 35). На підтвердження виконання зобов*язання в частині виплати кредиту замість відповідача позивачем надано квитанції та їх копії (а.с.22-23, 76-82) із зазначенням його прізвища у якості платника коштів, та довідку правонаступника банку - ПАТ« Банк Петрокоммерц-Україна», відповідно до якої 25.09.2012 року зобов*язання ОСОБА_2 за кредитним договором виконано ОСОБА_1 у повному обсязі, та 01.10.2012 року запис про обтяження транспортного засобу банком вилучено із Державного реєстру обтяжень рухомого майна з наданням банком згоди щодо зняття транспортного засобу з обліку (а.с. 26). 26.06.2013 року ОСОБА_2 своєю заявою скасувала видану нею довіреність від 06.06.2011 року на ім*я ОСОБА_1 про розпорядження автомобілем(а.с.30), від виконання зобов*язань за договором від 25.05.2011 року відповідач ухиляється. Вартість транспортного засобу відповідно до експертного висновку від 26.06.2013 року становить 103374,00 гривень.

Однією із встановлених ч. 2 ст. 11 ЦК України підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, правочини. Відповідно до положень ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Статтею 205 ЦК України визначено, що правочин може вчинятися усно або у письмовій формі. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У даному випадку сторонами за спільною домовленістю у письмовій формі було укладено попередній договір купівлі-продажу автомобіля, у якому було сторонами досягнуто всіх умов укладеного правочину, який ніким не оспорено, тому він є чинним. Скасування довіреності відповідачем суд не приймає як відмову від договору, оскільки довіреність це одностороння угода і не є доказом на підтвердження переходу права власності на майно (автомобіль) на ім*я повіреного. Видачу довіреності суд приймає у якості доказу того, що транспортний засіб відповідачем дійсно було передано позивачу після укладення письмового договору і з метою виконання його умов, зокрема виплати залишку кредиту. На даний час транспортний засіб не перебуває під арештом чи забороною. Однак переоформлення автомобіля на своє ім*я позивач позбавлений, оскільки не може одноособово вирішити питання про зняття транспортного засобу з обліку, що є передумовою його переоформлення, через поведінку відповідача, а під час укладення договору зняття автомобіля з обліку було неможливим через перебування його у заставі. Доказом того, що сторони мали намір вирішити питання щодо переоформлення автомобіля на ім*я покупця ( позивача) є зазначена у довідці банку дозвіл на зняття автомобіля з обліку, на що суд послався вище.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або

зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну суму грошей.

На виконання вказаного договору позивач сплатив відповідачу гроші, обумовлені договором в сумі 4 тис. доларів США, що підтверджено підписами сторін у договорі та у розписці, підписами свідків, які в суді підтвердили про свою присутність при укладенні договору та передачі грошей , документів та ключів до автомобіля позивачу і транспортного засобу в тому числі, а також , кредитного та заставного договору, страхових полісів, які позивачем надані суду і досліджені у судовому засіданні. Крім того, позивач погасив залишок кредиту у розмірі 10200,00 доларів США, що підтверджено квитанціями із зазначенням його прізвища у якості платника, довідкою банку про зняття заборони із предмета застави та витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21.03.2016 року про відсутність обтяжень(а.с. 83). Про фактичне перебування автомобіля у володінні позивача, крім приведених доказів свідчать також страхові поліси обов'язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів за період 2008-2009 рр на ім*я відповідача , та 2014-2015 рр на ім*я позивача, який укладено особисто ОСОБА_1М.(а.с.84-87).

Таким чином, суд вважає, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази на підтвердження повного виконання позивачем всіх умов договору купівлі-продажу та погашення замість відповідача заборгованості за кредитним договором із виведенням автомобіля з-під застави.

Відповідно до положень ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Після виплати позивачем заборгованості за кредитом та виведення автомобіля із застави, продавець мала виконати зобов*азання за попереднім договором і переоформити автомобіль на позивача в установленому порядку, проте цього не зробила, вимагала додаткової суми , анулювала довіреність, що підтверджено матеріалами кримінального провадження за №0003541 за ч.1 ст. 190 КК України, досліджених судом, у зв*язку з чим було порушено права позивача.

Приведені обставини свідчать про те, що 25.05.2011 року між сторонами відбулася насправді угода щодо купівлі-продажу автомобіля марки «TOYOTA» моделі «AURIS» тип ТЗ хетчбек, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, належний відповідачу відповідно до свідоцтва про право власності, проте виконання за договором в частині переоформлення транспортного засобу у зв'язку з наявністю зобов*язань відповідача за кредитним договором та заставою транспортного засобу було відстрочено до погашення кредиту, зняття заборони відчуження з транспортного засобу, і відповідно потягло за собою порушення прав та інтересів позивача, який з свого боку виконав зобов'язання за угодою (домовленістю) від 25.05.2011 року, а відповідач ухиляється від виконання.

Встановлені судом докази є належними і допустимими і підтверджують викладені позивачем у позові обставини, і суд приймає їх до уваги як такі, що підверджують наявність правочину, викладеного у письмовій формі, його зміст відповідає вимогам договору купівлі-продажу , свідчить про наявність волевиявлення у сторін, направлених на відчуження придбання автомобіля, з досягненням ціни договору, та відповідно скріпленого підписом сторін, з передачею грошових коштів та майна сторонами у договорі. Тому вважати укладений між сторонами договір купівлі-продажу автомобіля відповідно до положень ст.215 ЦПК України недійсним у суду немає підстав, а окрема вимога щодо визнання цього договору (попереднього) дійсним не підлягає задоволенню, оскільки сторонами дотримана письмова форма договору купівлі-продажу, і цей договір не потребує нотаріального посвідчення відповідно до положень ст. 657 ЦК України і є чинним.

Разом з тим, факт укладення договору у письмовій формі відповідно до вимог закону та виконання його умов позивачем у повному обсязі, відповідачем частково, і це підтверджено належними доказами, є підставою для визнання за позивачем права власності на зазначене у договорі майно як таке, що придбане на підставі купівлі-продажу .

Судові витрати віднести на позивача за його згодою.

Керуючись ст..ст. 10,60, ч.3 ст. 209, ч.5 ст. 74,77, 212-215,224-228 ЦПК України, ст.202, 203, 205,215, 328, 657 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на транспортний засіб автомобіль марки «TOYOTA» моделі «AURIS» тип ТЗ хетчбек, 2007 року випуску, кузов

№ NMTKV58E60R021745, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, зареєстрований у МРЕВ ДАІ міста Херсона 15.02.2008 року відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВТС 025172, виданого МРЕВ ДАІ міста Херсона 15.02.2008 року, на підставі договору купівлі-продажу , укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 25.05.2011 року.

Судові витрати по справі віднести на позивача.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання копії рішення .

На рішення протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про його перегляд без задоволення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області через Цюрупинський районний суд.

Суддя підпис ОСОБА_6

Суддя Заславець Н.В.