Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Є.у.№332/3724/13
Провадження №22ц/778/3547/16 Головуючий у 1-й інстанції: Марченко Н.В.
Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого Подліянової Г.С.,

суддів: Кримської О.М.,

Кочетекової І.В.,

за участю секретаря Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу Заводського районного суда м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року у справі за поданням Заводського відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу,-

В С Т А Н О В И Л А :

У жовтні 2014 року Заводський ВДВС Запорізького МУЮ звернувся до суду з поданням про обмеження виїзду за кордон ОСОБА_3 без вилучення паспортного документу. В подані зазначено, що судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя стягнено з ОСОБА_3 на користь Концерну «МТМ» заборгованість в розмірі 4446 грн. 98 коп., на підставі якого видано виконавчий лист від 26.08.2013 року . Боржник ОСОБА_3 рішення суду та законі вимоги державного виконавця не виконує, на виклики державного виконавця не з'являється. З цих півдстав просив задовольнити подання.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року подання задоволено.

Обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу| ОСОБА_3 до погашення зобов'язань перед Концерном «MТМ» за судовим наказом № 332/3724/13-ц, 2-н/332/670/13 виданого 31.07.2013 року Заводським районним судом м. Запоріжжя, який набув чинності 23.08.2013 року.

На зазначену ухвалу судді, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу судді першої інстанції та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні подання.

Особи, що беруть участь у справі, повідомлені про місце та час розгляду справи у відповідності до вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки) (а.с.49-50).

Згідно зі ст.. 303-1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом двох місяців з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до розгляду.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи апеляційний суд може подовжити строк розгляду справи, але не більш як на п'ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Частиною 3 статті 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, зобов'язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов'язки.

В засідання апеляційного суду належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 не з"явилися, причину неявки представника ОСОБА_4 знаходження в іншому поцесі, колегія суддів на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України визнала її неповажною і такою, що не перешкоджають розгляду справи.

З огляду на вищевикладене та у відповідності до ст..ст. 303-1, 305 ЦПК України, судова колегія ухвалила розглядати справу за відсутності учасників апеляційного розгляду, які не прибули в судове засідання.

В силу вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду доповідача, пояснення учасника процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши законність і обгрунтованість ухвали суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України, розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок, встановлений для його вирішення.

Постановляючи ухвалу про задоволенні подання про обмеження ОСОБА_3 у праві тимчасовог виїзду за межі України без вилучення паспортного документу до виконання обовязків покладених на неї судовим наказом виданого Заводським районним судом м. Запоріжжя від 26.08.2013 року, суд першої інстанції виходив з того, що боржник ухиляється від виконання рішення, законні вимоги державного виконавця умисно не виконує .

З висновком суду в повній мірі погодитися не можна, оскільки суд дійшов його з порушенням норм процесуального права.

Із матеріалів справи видно, що у Заводському відділі державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції постановою від 14.08.2014 року відкрите виконавче провадження щодо ОСОБА_3про стягнення з неї на користь концерну К «МТМ» заборгованості в розмірі 4446 грн. 98 коп. ( а.с. 6)

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно положень п.2 ч.1 ст.6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну" від 21 січня 1994року (зі змінами), громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон, якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

Питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України вирішується при виконанні судових рішень, ухвалених у порядку, передбаченому ст.11 Закону України "Про виконавче провадження" та ст.377-1 ЦПК України, зокрема в разі доведення факту ухилення боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки особа, яка має невиконані зобовязання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

Відповідно до ч.2 ст. 377-1 ЦПК України тягар доведення факту ухилення боржника від виконання зобовязання покладається саме на державного виконавця, як особи, що приймає участь у судовому засіданні, зважаючи, що участь сторін та інших заінтересованих осіб у засіданні не передбачена.

Із наведеного уявляється, що обмеження виїзду за кордон може бути застосоване у разі наявності доказів про ухилення боржника від виконання рішення суду.

Як вбачається з матеріалів справи, у поданні державного виконавця в обґрунтування ухилення ОСОБА_3 від виконання покладеного судовим рішенням обовязку сплатити грошові кошти містилось посилання про обізнаність боржника про наявність такого виконавчого провадження та не виконання законних вимог державного виконавця.

На підтвердження зазначених обставин в матеріалах справи містяться лише Акт державного виконавця від 12.09.2014 року про вихід за місцем проживання боржника, постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року, судовий наказ від 31 липня 2013 року ( а.с. 5-7).

За вимогами ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

При розгляді в судовому засіданні подання відносно ОСОБА_3 про обмеження її права виїзду, доводи державного виконавця щодо обізнаності боржника про відкриття виконавчого провадження, виходячи з вимог ст. 31 Закону України "Про виконавче провадження, судом належним чином перевірені не були, оскільки не були витребувані для огляду відповідні матеріали виконавчого провадження, хоча у разі відсутності в матеріалах подання достатньої інформації щодо обставин виконання судових рішень, витребування матеріалів виконавчого провадження є доцільним.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 14.08.2014 року була направлена ОСОБА_3 В матеріалах справи також відсутні дані про те, що Боржник був повідомлений про вчинення будь-яких виконавчих дій та викликався до виконавчої служби і ухилився від сплати боргу, однак зазначені матеріали виконавчого провадження для перевірки доводів державного виконавця щодо направлення та обізнаності ОСОБА_3 з постановою про відкриття виконавчого провадженні від 14.08.2014 року судом витребувані не були, а отже, не досліджувались і правова оцінка їм надана не була.

Таким чином, без належної перевірки обставин щодо ухилення ОСОБА_3 від виконання судового наказу про стягнення заборгованості, у тому числі про її обізнаність щодо відкритого виконавчого провадження, доведення яких є обовязковою умовою для встановлення відносно боржника тимчасового обмеження права виїзду за межі України, висновок суду про наявність підстав для задоволення подання є передчасним.

За вказаних обставин ухвала суд від 06 жовтня 2014 року підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням визначеного ст. 377-1 ЦПК України порядку вирішення за поданням державного виконавця питання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, з передачею зазначеного питання на новий розгляд до суду першої інстанції відповідно до п.3 ч.1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 жовтня 2014 року у цій справі скасувати питання передати на новий розгляд до суду першої інстанції

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий Г.С. Подліянова

Судді: О.М. Криимська

І.В. Кочеткова