Номер провадження: 22-ц/785/7369/16
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Доповідач Бабій А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.11.2016 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Одеської області в складі:

головуючого судді Бабія А. П.

суддів Варикаші О.Д., Станкевича В. А.

при секретарі Сідлецькій Ю. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні виділені матеріали справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04. 08. 2016 р.,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Іллічівського міського суду Одеської області від 04. 08. 2016 р. відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду та забезпечити її позов згідно заяви від 01. 08. 2016 р. з посиланням на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, в тому числі на утримання доньки, ухиляється від виконання обовязків батька та чоловіка, вона отримала повідомлення, що на валютний рахунок на імя ОСОБА_3 надійшло 1190 доларів США, що підтверджує, що він має суттєві доходи, а також, що відповідач своєю бездіяльністю може у подальшому зробити неможливим виконання рішення суду, у звязку з чим вона вимушена звернутися до суду з заявою про забезпечення позову тому, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і це передбачено ст. 151 ЦПК України. Вважає, що суд не надав належної оцінки доказам, які надавалися у цивільній справі та у самій заяві від 01. 08. 2016 р., а тому прийшов до невірних висновків щодо особи відповідача, відповідності забезпечення позову його обсягу, щодо припущень за доводами заяви.

В судовому засіданні ОСОБА_4, представник ОСОБА_3, пояснила, що вважає ухвалу суду правильною.

Відповідно до ст. 305 ЦПК України неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, не перешкоджає розгляду справи.

Розглянувши доводи скарги і перевіривши матеріали справи, судова колегія приходить до наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову суд першої інстанції виходив з положень ст. 153 ЦПК України і того, що у вказаній заяві не зазначено належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, не вказала, на яке саме майно та грошові кошти слід накласти арешт, місцезнаходження цього майна та грошових коштів, правових підстав, на яких відповідач володіє цим майном та коштами, доводи представника ґрунтуються на припущеннях, що суперечить ч. 4 ст. 60 ЦПК України та не може розглядатися судом як обєктивна причина для вжиття заходів забезпечення позову.

Вказаний висновок суду є обґрунтованим і відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову (ч. 1 статті). У заяві про забезпечення позову повинно бути визначено: причини, у звязку з якими потрібно забезпечити позов; вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову (ч. 2 статті). Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду (ч. 3 статті).

Згідно зі ст. 152 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно (ч. 1 статті), види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 статті).

За положеннями ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 статті), про вжиття заходів забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, порядок виконання, розмір застави, якщо така призначена (ч. 5 статті), залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково (ч. 6 статті), суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу (ч. 8 статті).

Отже, законом суд не зобовязаний застосовувати заходи забезпечення позову у будь-якому випадку, а заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб або учасників процесу.

За розясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22. 12. 2006 р. (із змінами) розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів (п. 4 постанови); ухвала про забезпечення позову постановляється в порядку, визначеному ст. 209 ЦПК , і повинна включати мотивувальну частину, де поряд із зазначенням мотивів, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення, наводиться посилання на закон, яким суд керувався при постановленні ухвали (п. 7 постанови).

Судом встановлено, що 15. 06. 2016 р. ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини з проханням стягнути з відповідача на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно і на її користь аліменти в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-річного віку.

В подальшому ОСОБА_2 змінювала позовні вимоги і в заяві від 04. 07. 2016 р. просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 10000 грн. на її користь на утримання доньки щомісячно і аліменти у розмірі 5000 грн. на її користь на її утримання до досягнення донькою 3-річного віку і стягнути з відповідача на її користь на утримання її та доньки за період з 01. 04. 2016 р. по 14. 06. 2016 р. у розмірі 37500 грн.

01. 08. 2016 р. до суду надійшла заява від імені ОСОБА_2 з посиланням на ст. ст. 151-154 ЦПК України та проханням накласти арешт на грошові кошти без конкретизації їх розміру, що належать ОСОБА_3 та які знаходяться у нього на валютному рахунку кредитної картки № 4029-1738, відкритої на його імя у ПАТ КБ «Південний» з посиланням на те, що ОСОБА_3 тривалий час добровільно не надає позивачу матеріальної допомоги і за її позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на утримання дружини вже має заборгованість, оскільки аліменти присуджуються за рішенням суду з дня подання позову, рішення у справі не ухвалене, а сам ОСОБА_3 своєю вищевказаною бездіяльністю може у подальшому зробити неможливим виконання і рішення суду, а тому вона вимушена звернутися до суду з цією заявою, так як невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду, тобто в неї є всі підстави, які передбачені ст. 151 ЦПК України.

Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 20. 10. 2016 р. у даній справі, стосовно якого відсутні дані про набрання ним законної сили, частково задоволено позов ОСОБА_2 і вирішено стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_5 в розмірі 4000 грн. щомісячно з 15. 06. 2016 р. до 29. 01. 2034 р. і стягувати щомісячно з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 3000 грн. з 15. 06. 2016 р. до 29. 01. 2019 р., а в іншій частині позову відмовлено.

З урахуванням того, що на час постановлення оскаржуваної ухвали про відмову у забезпеченні позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, що належать ОСОБА_3 та які знаходяться у нього на валютному рахунку кредитної картки № 4029-1738, відкритої на його імя у ПАТ КБ «Південний», суд першої інстанції розглядаючи відповідно до вимог закону заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову без повідомлення осіб, які беруть участь у справі, виходив з того, що у вказаній заяві не зазначено належних та допустимих доказів того, що існує реальна загроза невиконання рішення суду, не вказано, на які конкретно грошові кошти, в тому числі їх розмір, слід накласти арешт, та правові підстави, на яких відповідач володіє цими коштами, доводи з боку позивача ґрунтуються на припущеннях, апеляційний суд з урахуванням предмету спору у даній справі, що стосується визначення аліментів на користь позивача, вважає, що суд першої інстанції діяв у межах своїх повноважень та положень ст. ст. 151-153 ЦПК України при постановленні ухвали про відмову у задоволенні вказаної заяви з боку позивача про забезпечення позову.

Вказаний висновок не спростовується доводами апеляційної скарги

За викладених обставин з урахуванням вищевказаних правових положень апеляційний суд приходить до висновку, що наведені в апеляційній скарзі доводи не являються підставами для скасування оскаржуваної ухвали суду та постановлення нової ухвали про задоволення заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову, у звязку з чим ухвала суду підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 307 ч. 2 п. 1, 313-315, 317, 319, 324 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Відхилити апеляційну скаргу ОСОБА_2 і залишити ухвалу Іллічівського міського суду Одеської області від 04. 08. 2016 р. без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської області А. П. Бабій

ОСОБА_6

ОСОБА_7