Справа № 278/2468/15-ц
РІШЕННЯ

ІМЯМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді Зубчук І.В.

секретаря с/з ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до комунального підприємства "Озерне" про визнання правочину недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про визнання правочину недійсним, в обґрунтування якого зазначає, що 08 серпня 2013 року між Комунальним підприємством «Озерне» та позивачем було укладено договір про надання послуг з теплопостачання згідно якого виконавець зобовязувався своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 договір про надання послуг з теплопостачання, позивач вважає недійсним, оскільки 21 липня 2005 року постановою Кабінету Міністрів України було затверджено правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типовий договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджений також постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року, при порівнянні даних договорів, то видно, що зміст останнього не відповідає змісту типового договору. Оспорюваний договір значно зменшив права споживача і зменшив зобовязання виконавця послуг, що свідчить про зловживання виконавця при укладенні даного договору.

Представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі та визнати недійсним договір №1369 про надання послуг з теплопостачання від 08 серпня 2013 року укладений між Комунальним підприємством «Озерне» та позивачем.

Представник відповідача позов не визнала та просила відмовити в його задоволенні, оскільки КП «Озерне» не є балансоутримувачем житлових будинків в смт.Озерне Житомирського району Житомирської області. Балансоутримувачем вказаних житлових будинків є Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району. Новогуйвинської селищної ради є єдиним постачальником по наданню послуг па постачання теплової енергії в смт.Озерне Житомирської області Житомирського району і займає монопольне становище на даній території. Жодні права ОСОБА_2, як споживача не порушуються, остання здійснила самовільне відключення від централізованого опалення.

Вивчивши матеріали справи, судом були встановлені наступні факти.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.157-159).

Відповідно до п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними правочин» може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

08 серпня 2013 року між Комунальним підприємством «Озерне» Новогуйвинської селищної ради та ОСОБА_2 було укладено договір про надання послуг з теплопостачання.

Цей Договір про надання послуг з централізованого опалення є договором приєднання відповідно до норм ст.634 Цивільного кодексу України, є укладеним між: Комунальним підприємством «Озерне» Новогуйвинської селищної ради що є виконавцем послуг з централізованого опалення в смт.Озерне Житомирського району Житомирської області та ОСОБА_2 - власником квартири у багатоквартирному будинку якій приєднаний до теплових мереж Новогуйвинської селищної ради і в яких послуги з централізованого опалення надаються Комунальним підприємством «Озерне» Новогуйвинської селищної ради Житомирського району, згідно якого виконавець зобовязувався своєчасно надавати Споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення квартири АДРЕСА_2 (а.с.156).

Відповідно до положень пункту 3 Правил користування тепловою енергією (1198-2007-п), затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2007 року №1198, споживач теплової енергії - фізична особа, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридична особа, яка використовує теплову енергію відповідно до договору, а у відповідності до пункту 4 цих Правил користування тепловою енергією допускається лише на підставі договору купівлі-продажу теплової енергії між споживачем і теплопостачальною організацією.

В свою чергу, Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (630-2005-п), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 (далі - Правила), регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг, і фізичною та юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а у відповідності до положень пункту 8 Правил вказані вище послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Слід зауважити, що відповідно до статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" (1875-15) до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до Закону в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства.

З огляду на зазначене вище, чинними законодавчими та нормативно-правовими актами чітко розмежовано відносини, які регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, та відносини, які регулюються договором про надання житлово-комунальних послуг, а саме встановлено, що відносини у сфері теплопостачання регулюються договором купівлі-продажу теплової енергії, який укладається між теплопостачальною організацією та фізичною особою, яка є власником будівлі або суб'єктом підприємницької діяльності, чи юридичною особою, яка використовує теплову енергію, а відносини у сфері надання житлово-комунальних послуг регулюються договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який укладається між суб'єктом господарювання, визначеним у встановленому законодавством порядку виконавцем відповідних житлово-комунальних послуг, та фізичною або юридичною особою, яка отримує або має намір отримувати зазначені послуг

Комунальне підприємство «Озерне» не є балансоутримувачем житлових будинків в смт.Озерне Житомирського району Житомирської області. Балансоутримувачем вказаних житлових будинків є Будинкоуправління №3 Житомирської КЕЧ району, що підтверджується Положенням про БУ №3 Житомирської КЕЧ району від 10.11.2008 року. КП "Озерне" є теплопостачальною організацією, яка виробляє та постачає теплову енергію у військове містечко, що підтверджується ліцензіями за №065516, №065517 від 24.10.2012 року виданих Житомирської обласною державною адміністрацією (а.с.19-23).

Згідно довідки виконавчого комітету Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області №1099/02-23 від 22 грудня 2014 року комунальне підприємство "Озерне" Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області є єдиним постачальником по наданню послуг па постачання теплової енергії в смт.Озерне Житомирської області Житомирського району і займає монопольне становище на даній території (а.с.24).

Окрім того суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2009 року № 933 внесено зміни до Типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а саме передбачено право споживача на досудове розвязання спору шляхом задоволення предявленої претензії.

"Порядок проведення перерахунку розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які не відповідають установленим вимогам" виключено на підставі Постанови КМ № 151 від 17.02.2010 року та затверджено "Порядок проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості".

Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки. ОСОБА_3 належить до нормативного акта спеціальної дії, який регулює відносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг. Законодавство України у сфері житлово-комунальних послуг, крім цього Закону, базується на Конституції України і складається з нормативно-правових актів у галузі цивільного, житлового законодавства та інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері житлово-комунальних послуг.

У ст.ст. 3, 6, 203, 626, 627 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства та сформульовано загальні вимоги до договорів як різновиду правочинів. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст. 642 - 643 ЦК України.

Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Свобода договору відповідно до ст.ст. 6, 627, ЦК України полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору. Однак, свобода договору не є безмежною, при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.

Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.

Водночас ч. 1 ст. 19 Закону передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Пунктом 1 ч.3 ст.20 Закону передбачений обов'язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Цей обов'язок відповідає зустрічному обов'язку виконавця, визначеному п.3 ч.2 ст.21 цього Закону, підготувати та укласти зі споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов'язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає типовому договору. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст. 627, 630 ЦК України та ст.ст. 19, 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги».

За положеннями ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивач та його представник належними та допустимими доказами не довів, що оспорюваний договір порушує його права і охоронювані законом інтереси, а його зміст суперечить ЦК України, іншим актам цивільного, а також моральним засадам суспільства.

За наведених обставин суд не вбачає підстав для задоволення позову, оскільки заявлені вимоги не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи та не ґрунтуються на положеннях закону.

Керуючись ст.ст. 203, 215 ЦК України ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_2 відмовити за безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області протягом десяти днів з дня його проголошення через Житомирський районний суд Житомирської області. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: І. В. Зубчук