АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 184/2371/16-ц Головуючий в 1 інстанції - Гаєвий О.В.
Провадження №22ц/774/956/К/16 Доповідач - Митрофанова Л.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Митрофанової Л.В.,

суддів: Бондар Я.М., Соколан Н.О.,

за участі секретаря: Євтодій К.С.,

за участі позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний реєстратор реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ЖБК «Молодіжний, ОСББ «Молодіжний» про скасування права приватної власності та визнання права власності на квартиру, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний реєстратор реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ЖБК «Молодіжний, ОСББ «Молодіжний» про скасування права приватної власності та визнання права власності на квартиру залишена без розгляду з тих підстав, що позивачем не сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для подальшого розгляду справи, оскільки суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що позивачем не сплачено судовий збір, оскільки 14.03.2016 року, згідно платіжного доручення, № квитанції 0.0.519454537.1 позивачем був сплачений судовий збір.

На думку колегії суддів, неявка відповідачів в судове засідання, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи, не є перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишаючи без розгляду позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

Проте колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п'яти днів з дня отримання позивачем ухвали, аналогічне положення міститься і в Постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції».

Як убачається із матеріалів справи, ухвалою суду від 10 березня 2016 року уточнена позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний реєстратор реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ЖБК «Молодіжний, ОСББ «Молодіжний» про скасування права приватної власності та визнання права власності на квартиру, була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків - п'ять днів з дня отримання копії ухвали для оплати судового збору за вимогу майнового характеру.

14 березня 2016 року суду першої інстанції позивачем надано оригінал квитанції про сплату ним судового збору (а.с.146).

Проте суд першої інстанції дійшов висновку про те, що платіжне доручення № квитанції 0.0.519454537.1 від 14.03.2016 року в розмірі 551, 21 грн. не може бути доказом сплати позивачем судового збору, оскільки не містить відповідної відмітки про зарахування суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України та не може бути належним підтвердженням сплати судового збору.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до п. 26 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року, законодавством не встановлено спеціальних вимог до оформлення платіжних документів, на підставі яких перераховуються суми судового збору. Таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-III "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" суд перед відкриттям провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У зв'язку із цим суд повинен перевірити, щоб платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою, що додаються до позовної заяви (заяви, скарги), містили відомості про те, за яку саме позовну заяву (заяву, скаргу, дію) сплачується судовий збір. При цьому, наприклад, платіжне доручення повинно бути підписано відповідальним виконавцем банку і скріплено печаткою установи банку з відміткою про дату надходження та дату виконання платіжного доручення (пункт 2.14 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21 січня 2004 року № 22 (зі змінами)).

Оскільки законодавством не встановлено певного порядку проставлення на розрахункових документах на переказ коштів відмітки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, суди, виконуючи наведені вище вимоги закону, повинні перевіряти таке зарахування, використовуючи способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема в разі необхідності отримувати таку інформацію з Державної казначейської служби України, що забезпечує казначейське обслуговування цього фонду.

На виконання вимог постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» №10 від 17.10.2014 року судом першої інстанції не перевірено зарахування судового збору, сплаченого позивачем за квитанцією 0.0.519454537.1 від 14.03.2016 року, не використано способи, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, зокрема отримання інформації з Державної казначейської служби України щодо зарахування коштів.

За таких обставин повернення позовної заяви з підстав невиконання зазначених вказівок суду та ненадання позивачем доказів сплати судового збору є передчасним.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвалу суду необхідно скасувати на підставі п.3 ч.1 ст.312 ЦПК України з направленням цивільної справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.4 ч.1 ст. 311, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 15 березня 2016 року скасувати.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Державний реєстратор реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ЖБК «Молодіжний, ОСББ «Молодіжний» про скасування права приватної власності та визнання права власності на квартиру направити до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області для продовження розгляду, відповідно до вимог ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: