справа № 208/4854/16-ц
№ провадження 2/208/2175/16
28 листопада 2016 р. м. Кам'янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Івченко Т.П.,
при секретарі Бондаренко В.Г.,
представника позивача ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ч.2 ст.197 ЦПК України цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення 3 % річних та інфляційних втрат», -
У серпні 2016 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся в інтересах ОСОБА_2 до Заводського районного суду з позовною заявою до ОСОБА_3, в якій просив суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_2 три відсотки річних та інфляційні втрати на загальну суму 33 016 гривень.
Крім того, вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.07.2013 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позовом про стягнення з ОСОБА_3 3% річних та інфляційних витрат у загальному розмірі 8862,44 гривень, де позовні вимоги були задоволені у повному обсязі.
Позивач в судове засідання не зявився, але її представник надав до суду заяву в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без їх участі та без застосування технічних засобів.
Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, що дозволило суду визнати її неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, на підставі ст. 224 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не можуть ґрунтуватися на припущеннях.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані, та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Крім того, вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 01.07.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто 8862 гривень 44 гривень.
Кількість днів прострочення складає з 01.07.2013 року по 01.08.2016 року -1127 днів.
Відповідно до ч. 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно інформаційного листа № 01-8/685 від 20.11.2008 року Верховний Суд України вказав, що діюче законодавство не виключає можливості звернення кредитора до суду з вимогою про стягнення з боржника суми, на яку заборгованість за грошовим зобов'язанням збільшилась в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за період після прийняття судом рішення про стягнення відповідної заборгованості. Право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнових прав та інтересів, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримані компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.
Розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання доданий до позову зроблений з урахуванням Індексу інфляції, який щомісячно розраховуються Держкомстатом, згідно положень ст. 18 Закону України "Про інформацію" офіційна державна статистична інформація підлягає систематичному оприлюдненню. Держава гарантує суб'єктам інформаційних відносин відкритий доступ до офіційної державної статистичної інформації, за винятком інформації, доступ до якої обмежений згідно із законом, що також підтверджується листом Верховного Суду України N 62-97р від 03.04.97р. «Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ».
Згідно ч. 1 ст. 57 Цивільного процесуального кодексу доказами України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Таким чином, позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні і підлягають задоволенню в сумі 33 016 гривень.
Також суд вважає, що на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір 551 гривень 20 копійок сплачений позивачем при подачі позову до суду (а.с.3).
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.625, 526, 525 ЦК України, ст.ст.10, 11, 14, 15, 57, 59, 60, 88, 212, 213-215,217 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «про стягнення трьох відсотків річних та інфляційних втрат», задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, (ідентифікаційний номер НОМЕР_1), уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, на користь держави в оплату судового збору:
- 551 (пятсот пятдесят одна) гривня 20 копійок.
Згідно до вимог ч. 1 ст. 233 ЦПК України, заочне рішення набирає законної сили відповідно до загального порядку, встановленого цим Кодексом.
Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Згідно до ч. 2 ст. 232 ЦПК України, позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 228 ЦПК України, заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Згідно до вимог ч. 2 ст. 228 ЦПК України, заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя Івченко Т. П.