У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" червня 2016 р.

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.

при секретарі Шевчук М.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду № 15, в м. Одесі, скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_1, -

ВСТАНОВИВ

ПАТ «УкрСиббанк» (далі за текстом Банк) звернулося до суду зі скаргою на дії державного виконавця Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції (далі за текстом державний виконавець), яке на даний час змінило назву на Суворовський відділ ДВС ОМУЮ, в якій просять визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця, що виразилися в невиконанні рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.12.2009р. (справа №2-5302/09) у встановлений строк ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21.04.1999р., зобовязавши начальника відділу вчинити дії у відповідність до ч.2 ст. 83 Закону України №606, зобовязавши державного виконавця, який здійснює виконання вказаного вище рішення суду в повному обсязі виконати рішення суду.

Скарга мотивована тим, що державним виконавцем при виконанні рішення суду, яким на користь Банку з ОСОБА_1 була стягнута сума боргу в розмірі 918 975,78грн. не проводяться виконавчі дії у строки та в порядку визначеного Законом України №606-ХІУ, чим порушуються права та охоронювані законом інтереси стягувача Банку. Дані обставини стали підставою для звернення до суду.

Від представника заявника до суду надійшла заява про підтримання заявлених вимог та розгляду справи у їх відсутність.

Державний виконавець Стьопін Д.К., в провадженні якого на виконанні перебуває рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.12.2009р., направив до суду заперечення в яких посилаючись на безпідставність внесеної до суду скарги, просить відмовити у її задоволенні.

ОСОБА_1 у судове засідання не зявився без поважних на те причин. Про час та місце розгляду справи судом неодноразово направлялися судові виклики.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини, прийшов до наступного висновку.

Так, згідно ст. 1 Закону України №606-ХІУ виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішенням, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стаття 11 Закону України №606-ХІУ визначає, що державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст.6 Закону України №606-ХІУ державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У випадку ненадання боржником документального підтвердження повного виконання рішення, у строки визначені у постанові про відкриття провадження у справі, державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення (ч.1 ст. 27 Закону №606-ХІУ).

Частина 2 ст. 30 Закону України №606-ХІУ зобовязує державного виконавця провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладання провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника тощо. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого провадження.

Як убачається з матеріалів виконавчого провадження наданого державним виконавцем для огляду, постановою державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2 від 01.04.2014р. було відкрито виконавче провадження №ВП 42753174 по виконанню виконавчого листа №2-5302/09, виданого Суворовським районним судом м. Одеси 21.01.2014р., про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу в розмірі 918 975,78грн. Боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду до 08.04.2014р.

З матеріалів виконавчого провадження убачається, що копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлялась боржнику, стягувачу, проте відомості про отримання копії постанови сторонами виконавчого провадження в матеріалах відсутні. Відтак, державний виконавець не впевнившись в належному повідомленні боржника про відкриття виконавчого провадження передбаченого ч.1 ст.31 Закону України №606-ХІУ, розпочав проведення виконавчих дій, чим порушив права боржника передбачені ч.1 ст.12 Закону, ч.1 ст.27 Закону№606-ХІУ, повязані з позбавленням його права виконати рішення суду в добровільному порядку в строки визначені ч.2 ст.25 Закону№606-ХІУ. У виконавчому провадженні взагалі відсутні відомості про належне сповіщення боржника про вчинення виконавчих дій, що є безумовним порушенням прав боржника.

Постановою державного виконавця від 30.01.2015р. виконавче провадження №42753174 було приєднано до зведеного виконавчого провадження №46294422. Згідно відповіді від 23.04.2015р. на запит державного виконавця КП «БТІ» ОМР повідомило про зареєстроване нерухоме майно належне ОСОБА_1, а саме кВ.№11 по вулиці Княжеської, 26. В наступному, 25.05.2016р. державним виконавцем Стьопіним Д.К., якому передано для подальшого виконання зазначеного вище рішення суду, була витребувана інформаційна довідка щодо прав власності, іншого речового права, іпотеки, обтяження зареєстрованих за ОСОБА_1 боржником у виконавчому провадженні. Постановою від 27.05.2016р. виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-5302/09 було закінчено з передачею виконавчого листа до Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції.

Отже, аналізуючи виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа №2-5302/09 слід дійти висновку, що державний виконавець Свір В.О. після закінчення встановленого строку для добровільного виконання рішення суду (08.04.2014р.) фактично усунувся від проведення виконавчих дій, оскільки з вказаної дати до 08.12.2015р. (дата проведення опису та арешту майна) не провадив жодної дії повязаної з своєчасним та повним виконанням рішення суду. Інформація про наявність зареєстрованого за боржником нерухомого майна була встановлена державним виконавцем Стьопіним Д.К. лише 25.05.2016р., тобто більше ніж через два роки після відкриття провадження у справі.

Зважаючи на викладене, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності слід дійти висновку, що з боку державного виконавця Свіра В.О. при виконанні виконавчого листа №2-5302/09 була допущена неправомірна бездіяльність, чим порушені права та охоронювані законом інтереси стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на повне та вчасне виконання рішення суду у строки визначені ч.2 ст. 30 Закону України №606-ХІУ .

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободу від 04.11.1950р., яка є частиною національного законодавства України, гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обовязків. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Проте, як зауважує Європейський Суд з прав людини, це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обовязкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (рішення від 20.07.2004р. у справі «Шматько проти України», заява 60750/00).

Відповідно до ч.2 ст.387 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобовязує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

На підставі викладеного, оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що предявлена скарга є обґрунтованою та підлягають задоволенню в частині визнання неправомірною бездіяльність державного виконавця при виконанні рішення. Щодо задоволення скарги в іншій частині , то такі вимоги задоволенню не підлягають, так як з урахування винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 27.05.2016р. та направлення виконавчого листа до іншого відділу ДВС є зайвими.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст.383,387 ЦПК України,

УХВАЛИВ

Скаргу Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» на дії державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, за участю зацікавлених осіб: ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність державного виконавця Першого Суворовського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції ОСОБА_2, що виразилися в невиконанні рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 03.12.2009р. (справа №2-5302/09) у встановлений строк ч.2 ст.30 Закону України «Про виконавче провадження» №606-ХІУ від 21.04.1999р.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційний суд Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя