Справа № 706/709/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 квітня 2016 року м.Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області

В складі головуючого - судді Орендарчука М.П.

при секретарі Пізняк Т.В.,

за участі позивача: ОСОБА_1, представника позивачки ОСОБА_2,

представника відповідача: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівці Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, яка втратила право на користування житловим приміщенням.

Підставою позовних вимог вказує те, що :

-«на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осики Л.М., згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАЕ №309913 та купівлі-продажу земельної ділянки договір серії ВТК №016377, ВТК №16375 - є власником будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, по АДРЕСА_1 який продав мені відповідач ОСОБА_4 будучи зареєстрованим за цією адресою.

04 серпня 2014 року справа №706/869/14-ц рішенням Христинівського районного суду, головуючий суддя Орендарчук М.П., відмовлено ОСОБА_4 у позові до мене про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, суд встановив, що, як пояснив сам ОСОБА_4 він продав мені будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 суд встановив, що позов ОСОБА_4 безпідставний та не обґрунтований.

У зв'язку із тим, що ОСОБА_4 систематично наносив мені тілесні ушкодження, ламав та трощив будинок по АДРЕСА_1 зламав всі замки, викрадав моє майно навіть до білизни, що підтверджується Висновками СМЕ, кримінальним провадженням, показами свідків, при цьому ОСОБА_4 мав провали пам'яті, я змушена була в 2015 році звернутись до суду із заявою про визнання ОСОБА_4 недієздатним, оскільки іншого пояснення така не адекватна поведінка ОСОБА_4 не мала. В судовому засіданні судом було встановлено, що підчас розгляду справи ОСОБА_4 одружився із громадянкою ОСОБА_6 та проживає з нею за іншою адресою з квітня 2014 року, теж само підтвердили у судовому засіданні свідки у тому числі сільський голова с. Кузьмина Гребля ОСОБА_7 і сам ОСОБА_4 Хоча суд відмовив у призначенні судової психіатричної експертизи і я вважаю, що суддя Христинівського районного суду Олійник М.Ф. упереджено розглядав справу, надавав консультації ОСОБА_4 перериваючи звукозапис, навіть рішення по суті справи мені видавати не хотів, а тому я змушена була подали скаргу голові суду, обставина щодо проживання ОСОБА_4 за іншою, тобто не по АДРЕСА_1 - є встановленою та доказуванню не підлягає згідно ст. 61 ЦПК України - «1. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.»

Згідно ст. 107 ЖК України - «У разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.»

Згідно правової позиції зазначеній у п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України - «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» за N 2 від 12.04.85 р. - «Відповідно до ст.107 ЖК наймач або член його сім'ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред'явлення позову про це.

На ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім'ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).»

Таким чином, на даний час судами встановлено, що я є належним власником будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 Христинівського району, Черкаської області про що відповідач знає і дана обставина підтвердження двома рішенням Христинівського районного суду від 04 серпня 2014 року справа №706/869/14-ц, та від 05 травня 2015 року справа № 706/50/15-ц, участь у яких брав ОСОБА_4, на даний час він же ОСОБА_4 будучи зареєстрованим в АДРЕСА_1 не проживає, а одружився, створив сім'ю і проживає за іншою адресою, при цьому продовжує протиправну поведінку щодо мене, та не бажає «виписуватись», а тому я змушена звернутись до суду із цією позовною заявою.»

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, однак повідомив суду, що правових підстав для відмови у задоволенні позову немає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у відповідності до ст. 391 ЦК України, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як встановлено судом, на підставі на підставі договору купівлі-продажу від 22 липня 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Христинівського районного нотаріального округу Осики Л.М., згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно серії ЕАЕ №309913 та купівлі-продажу земельної ділянки договір серії ВТК №016377, ВТК №16375 - є власником будинку з надвірними спорудами та земельної ділянки, по АДРЕСА_1 який продав мені відповідач ОСОБА_4 будучи зареєстрованим за цією адресою.

04 серпня 2014 року справа №706/869/14-ц рішенням Христинівського районного суду, головуючий суддя Орендарчук М.П., відмовлено ОСОБА_4 у позові до мене про усунення перешкод у здійсненні права власності та виселення, суд встановив, що, як пояснив сам ОСОБА_4 він продав мені будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 суд встановив, що позов ОСОБА_4 безпідставний та не обґрунтований.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2015 року у задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання договору купівлі-продажу недійсним відмовлено.

Таким чином, аналізуючи вище викладене захищаючи право позивачки, ОСОБА_1 на володіння, користування та розпорядження житловим приміщенням підлягає захисту в силуст. 41 Конституції Україниіст. 391 ЦК України та суд, усуває перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Судові витрати підлягають стягненню із відповідача. Керуючись ст. ст. 10,11,57,60,209,212,214-215,217,218 ЦПК України, 386,387,391 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_4, таким, що втратив право на користування житловим приміщенням по АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1. судові витрати у розмірі 243.50 грн.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.П. Орендарчук