Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/7659/15-ц Головуючий у 1-й інст. Зосименко О. М.
Категорія 27 Доповідач Шевчук А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Заполовського В.Й., Талько О.Б.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитними договорами

за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК"

на ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство "МЕГАБАНК" звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 28 березня 2008 року №1-05/2008-МК-USD.

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство "МЕГАБАНК" звернулося до суду із іншим позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 28 березня 2008 року №2-05/2008-МК-USD.

Ухвалою суду від 02 вересня 2015 року позовні заяви об'єднано в одне провадження (а.с.123).

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2016 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовими рішеннями у цивільних справах: № 295/4235/16-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК", третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., про визнання недійсними кредитних договорів та іпотечного договору, та № 295/1731/16-ц за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК", третя особа - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я., про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитних договорів та договору іпотеки, тобто з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України.

Не погоджуючись із ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "МЕГАБАНК" подало апеляційну скаргу. Просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вважає, що ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права. Зокрема посилається на те, що відповідачі, зловживаючи процесуальними правами, затягують стягнення з них заборгованості. Впродовж 2012-2016 років вони неодноразово зверталися до суду із позовами про розірвання кредитних договорів або визнання договорів недійсними та щоразу, після розгляду справи по суті, просили залишити позовні заяви без розгляду. Зупинення провадження у справі призведе до порушення строку її розгляду, а відтак прав позивача, як кредитора.

Перевіривши додержання вимог закону в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з п.4 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у разі неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства.

Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» передбачено, що визначаючи наявність, передбачених статтею 201 ЦПК підстав, за яких провадження у справі підлягає обов'язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, як зазначено у пункті 4 частини першої цієї статті - неможливість розгляду цивільної справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства, застосовуються у тому разі, коли в цій іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.

Враховуючи вищезазначені вимоги закону, для вирішення питання про зупинення провадження в справі суд у кожному випадку повинен з'ясувати, як пов'язана справа, яка розглядається даним судом із справою, що розглядається іншим судом, а також чим обумовлюється неможливість розгляду даної справи.

При цьому пов'язаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на зібрання та оцінку доказів у даній справі, і ці обставини повинні бути такими, що мають значення для даної справи.

Окрім того, неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, мають безпосередній зв'язок з даною справою та не можуть бути встановлені судом самостійно.

Колегія суддів звертає також увагу на процесуальну тактику відповідачів, які неодноразово зверталися до суду із позовними вимогами про розірвання кредитних договорів, але через деякий час методично просили залишити їх позовні заяви без розгляду.

Так, у липні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися із позовом до банку про розірвання договорів іпотеки та кредиту, а 06 березня 2014 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира за їх заявами позовна заява була залишена без розгляду. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 січня 2015 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до банку про розірвання кредитних договорів та договору іпотеки залишено без розгляду з підстав, передбачених п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України. У березні 2015 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зверталися із позовом до банку про розірвання кредитних договорів та іпотечного договору, а 12 квітня 2016 року ухвалою Богунського районного суду м. Житомира за їх заявами позовна заява була залишена без розгляду (ухвали приєднані до матеріалів справи).

Незважаючи на те, що провадження в даній справі відкрито у червні 2015 року, але тільки у лютому 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися з позовом до банку про захист прав споживачів та визнання недійсними кредитних договорів та іпотечного договору, та у березні 2016 року - із позовом про визнання недійсними кредитних договорів та іпотечного договору, у зв'язку з якими й зупинено провадження у справі, хоча справу належало розглянути протягом розумного строку, але не більш двох місяців з дня відкриття провадження у справі відповідно до ч.1 ст.157 ЦПК України. Матеріали справи не містять ухвали про подовження розгляду справи.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи та наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об'єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи.

Окрім того, зупинивши провадження у справі, суд першої інстанції у резолютивній частині ухвали, що оскаржується, не зазначив строк на який він зупинив провадження у справі. Чинне цивільно-процесуальне законодавство не передбачає зупинення провадження у справі на невизначений строк.

Суд першої інстанції на вищезазначені положення та обставини справи уваги не звернув, не вказав обставину, до вирішення якої зупиняється провадження у справі та зупинив провадження у справі всупереч принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи.

Порушення норм процесуального права призвело до неправильного вирішення питання про зупинення провадження у справі.

Оскільки ухвала, що оскаржується, перешкоджає подальшому провадженню у справі, то відповідно до ст. 311 ЦПК України, вона скасовується, а справа направляється до Богунського районного суду м. Житомира для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст.209,303,304,307,311,313-315 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "МЕГАБАНК" задовольнити.

Ухвалу Богунського районного суду м. Житомира від 19 квітня 2016 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуюча

Судді: