Справа № 686/3002/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2016 м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Стефанишина С.Л.

при секретарі судового засідання Ніколайчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Хмельницької міської ради про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з вище вказаним позовом та просять визнати рівними частками право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року посилаючись на те, що є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину після смерті матері та не в змозі оформити спадщину через відсутність свідоцтва про право власності на зазначений будинок.

У судове засідання позивачі з'явилися, підтримали заявлені вимоги, просять їх задовольнити.

Представник відповідачау судове засідання з'явився, заперечила про позовних вимог.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи вважає, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

Судом встановлено, що згідно даних витягу з наказу по радгоспу ім. Щорса м. Хмельницький від 29 квітня 1977 року ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 виділено земельну ділянку площею 500 м.кв. та визначено її межі в натурі, що підтверджується актом відводу границь від 17 серпня 1978 року.

Згідно даних виписки з рішення Хмельницької міської ради народних депутатів №232 від 10.05.1977 року ОСОБА_3 надано дозвіл на будівництво індивідуального житлового будинку на землях виділених радгоспом «ім. Щорса».

Спадкодавець ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року не зареєструвавши право власності на вказаний будинок. Спадкоємцями померлої за законом, що прийняли спадщину є ОСОБА_1, ОСОБА_2 проте, Першою Хмельницькою державною нотарыальною конторою 10 травня 2016 року відмовлено останнім в оформленні спадщини.

Вимогами абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК визначено, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно ч. 4 ст. 3 Закону "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Суд вважає, що у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 1 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на визнання права власності в порядку спадкування.

В силу ст.12 Закону України «Про власність» громадянин набуває права власності на доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а також на майно, одержане внаслідок успадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року, якщо спадкоємець фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, то він визнається таким, що прийняв спадщину.

Даними спадкової справи підтверджується заведення спадкової справи №264.2003 14 березня 2003 року після смерті ОСОБА_3 та подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті останньої.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зібрані по справі докази вказують, що померлій належав житловий будинок загальною площею 87,86 м.кв., житловою 58,64 м. кв., що знаходиться по АДРЕСА_1, спадщина не визнана відумерлою, позивачі є спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину, право власності спадкодавця не припинено відповідно до ст.1296 ЦК України.

Не внесення відомостей про реєстрацію право власності на житловий будинок, не позбавляє спадкоємців на право на спадщину, а згідно ст.16 ЦК України засобом захисту свого права є визнання права.

За таких обставин судом встановлені всі обставини, які дають позивачам право на визнання за ними права власності на майно в порядку спадкування.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.ст.524, 534, 549 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 року, ст.16, 328 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, як спадкоємцями за законом, що прийняли спадщину право власності рівними частками по ? частині на житловий будинок загальною площею 87,86 м.кв., житловою 58,64 м. кв., що знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд.

Суддя С. Стефанишин