Провадження №2/761/1451/2016
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29 січня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Паночко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію, -

В С Т А Н О В И В:

21 серпня 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1 069,85 грн., 3 % річних в розмірі 43,15 грн., інфляційну складову боргу в сумі 397,94 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 і є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Київенерго».

Як зазначає позивач, ОСОБА_1 не своєчасно та не в повному обсязі сплачує за фактичне щомісячне споживання електричної енергії. Станом на 01.08.2015 року заборгованість за спожиту енергію становить 1 069,85 грн., що свідчить про неналежне виконання зобов'язань. За таких обставин, Позивач просить суд стягнути з Відповідача суму боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про слухання справи в їх відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча повідомлений належним чином про день, час та місце судового засідання, заперечення на позовні вимоги не направив.

Так як відповідач по справі належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, суд на місці ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі ст.224 ЦПК України, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, як зазначено в заяві.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що на ОСОБА_1, який проживає за адресою: АДРЕСА_1, відкрито особовий рахунок НОМЕР_2, за яким ПАТ «Київенерго» здійснює постачання електроенергії до вказаного помешкання.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.2 ст. 638 ЦК України, договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції другою стороною.

Відповідно до ч.2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (сплатила суму коштів), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Згідно ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов'язані із виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим законом та іншими нормативно-правовими актами, зокрема Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357, зі змінами та доповненнями (надалі - Правила ).

Відповідно до п.п. 19,21 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 року № 1357 розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Знімання показань приладів обліку провадиться споживачем щомісяця. Енергопостачальник має право контролювати правильність знімання показань приладів обліку та оформлення платіжних документів споживачем.

Як встановлено п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розмірі оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну.

Як вбачається з розрахунку, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію становить 1 069,85 грн.

Відповідач не надав суду доказів на спростування зазначеної заборгованості.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений законом або договором.

Разом із тим, відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов'язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов'язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов'язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов'язанням, у якому, серед інших прав і обов'язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов'язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Таким чином, виходячи з юридичної природи правовідносин сторін як грошових зобов'язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов'язання.

Згідно до п. 48 Правил користування електричною енергією для населення, споживач несе відповідальність за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію.

А тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача три проценти річних - 43,15 грн. та інфляційну складову - 397,94 грн., а загальна сума, яка підлягає до стягнення становить 1 510,94 грн.

Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 11, 256, 257, 261, 264, 267, 526, 625, 638 ЦК України, Правилами користування електричною енергією для населення, керуючись ст.ст. 3, 11, 57, 60, 88, 212-215, 218, 223-226, 228, 232, 294, 296 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 1 069 (одна тисяча шістдесят дев'ять) гривень 85 копійок боргу за спожиту електроенергію, три відсотки річних в розмірі 43 (сорок три) гривни 15 копійок, 397 (триста дев'яносто сім гривень) 94 копійки інфляційної складової боргу та судовий збір в розмірі 243 (двісті сорок три) гривни 60 копійки.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Сторони, які не приймали участі в судовому засіданні мають право оскаржити рішення до Апеляційного суду м. Києва протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Н.Г.Притула