РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2016 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Тимощука О.Я.,

при секретарі Андрощук О.Я.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ОСОБА_2,

розглянувши в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права на приватизацію та зобов»язання вчинити певні дії по приватизації кімнати в гуртожитку, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради, в якому просить визнати за нею право на приватизацію кімнати № 179 в гуртожитку № 3 за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 14 та зобов'язати відповідача вчинити необхідні дії щодо передачі їй в порядку приватизації у приватну власність вказаної кімнати.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що у період до 1999 року вона проживала на території зони радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи в с. Кричильськ Сарненського району Рівненської області і має статус потерпілої від Чорнобильської катастрофи.

У 1999 році вона переселилася з с. Кричильск Сарненського району Рівненської області та працевлаштувалася на ВАТ «Рівнеазот» юристконсультом. Оскільки вона самостійного житла не мала, тому підприємство спільним рішенням адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Рівнеазот» за № 132 від 08.06.1999 року їй надало ліжко-місце в гуртожитку № 4 по вул. Макарова, 42 на час її роботи на підприємстві та включило її до списків на квартирний облік для поліпшення житлових умов, які в подальшому були передані в місцеву раду для включення в загальну чергу громадян, які потребують поліпшення житлових умов.

10.04.2007 року за нею було закріплено кімнату № 75 житловою площею 17,7 м. кв. в гуртожитку по вул. Макарова, 42 згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Рівнеазот» та був виданий ордер № 430 від 10.04.2007 року.

14.02.2013 року спільним рішенням ПАТ «Рівнеазот» та Профкому з метою покращення житлових умов, враховуючи тривале проживання в гуртожитку з 08.06.1999 року та стаж роботи на підприємстві з 03.06.1999 року відповідно до п. 1.3 протоколу № 37, їй було виділено кімнату № 179 житловою площею 25,6 м.кв. в гуртожитку № 3 по вул. Кн. Острозького, 14 та видано ордер № 1074. За квазаною в ордері № 1074 адресою вона зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перереєструвалися, про що свідчить реєстрація в паспорті та талоні реєстрації місця проживання.

ПАТ «Рівнеазот» 04.07.2013 року передало всі гуртожитки, які йому належали в т.ч. гуртожиток № 3 по вул. Кн. Острозького, 14, згідно рішення Рівненської міської ради № 3141 в комунальну власність міста Рівне. В подальшому Рівненською міською радою було прийняте рішення про приватизацію житлових приміщень в гуртожитках.

02.11.2016 року вона звернулася до начальника управління житлово-комунального господарства м. Рівне ОСОБА_4 з проханням надати їй дозвіл на приватизацію кімнати № 179 в гуртожитку по вул. Кн. Острозького, 14, однак їй було в усній формі відмовлено в приватизації у зв»язку з тим, що вона зареєстрована в гуртожитку менше п»яти років. Вважає, що дії відповідача є незаконними та протиправними.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві, просить суд їх задоволити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши думку позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачка згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Рівнеазот» за № 132 від 08.06.1999 року отримала ліжко-місце в гуртожитку № 4 по вул. Макарова, 42 на час її роботи на підприємстві та була включена до списків на квартирний облік для поліпшення житлових умов, які в подальшому були передані в місцеву раду для включення в загальну чергу громадян, які потребують поліпшення житлових умов (а.с. 10).

10.04.2007 року за позивачкою було закріплено кімнату № 75 житловою площею 17,7 м.кв. в гуртожитку по вул. Макарова, 42 згідно спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету ПАТ «Рівнеазот» та було видано ордер № 430 від 10.04.2007 року (а.с. 12).

14.02.2013 року спільним рішенням ПАТ «Рівнеазот» та Профкому з метою покращення житлових умов, враховуючи тривале проживання в гуртожитку з 08.06.1999 року та стаж роботи на підприємстві з 03.06.1999 року відповідно до п. 1.3 протоколу № 37, їй було виділено кімнату № 179 житловою площею 25,6 м.кв. в гуртожитку № 3 по вул. Кн. Острозького, 14 та видано ордер № 1074 (а.с. 14). За вказаною в ордері № 1074 адресою вона зі своєю малолітньою донькою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перереєструвалися, про що свідчить реєстрація в паспорті та талоні реєстрації місця проживання (а.с. 15-18).

Судом встановлено, що позивач є основним квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення , що підтверджується ордером № 1074 від 15 лютого 2013 року та витягом з протоколу № 37 від 14 лютого 2013 року (а.с. 13).

Згідно рішення Рівненської міської ради № 3141 гуртожиток по вул. Кн. Острозького, 14 в м. Рівне, який належав на праві приватної власності ПАТ «Рівнеазот», прийнятий в комунальну власність міста Рівне.

Відповідач заперечує право позивача, як основного квартиронаймача, на здійснення приватизації кімнати, покликаючись на реєстрацію його проживання в займаній кімнаті менше п'яти років.

Статтею 8 Європейської Конвенції з прав людини і основоположних свобод закріплено право людини на житло.

Конституцією України також серед основних прав і свобод людини й громадянина проголошено право на житло. Зокрема, ст.47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ч. 1 ст. 345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Статтею 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв та ін.) державного житлового фонду на користь громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 вказаного Закону до об'єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі-квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму.

Згідно положень ч. 1, 3 ст. 8 Закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на те органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

Законом України «Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків» передбачено, що громадяни, які не мають власного житла, більше п'яти років на законних підставах зареєстровані за місцем проживання у гуртожитках і фактично проживають у них, мають право на приватизацію житлових приміщень у гуртожитках. Об'єктами приватизації можуть бути гуртожитки, які перебувають у власності територіальної громади, та є об'єктами державної та комунальної власності.

Крім того, згідно ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам'ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов'язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

За таких обставин та враховуючи, що позивач з 1999 року проживала в гуртожитку, а спірну кімнату отримала в зв»язку з поліпшенням житлових умов і проживає в ній з лютого 2013 року, відповідач не мав підстав відмовляти позивачу у здійсненні її законного права на приватизацію кімнати у гуртожитку, а тому позовні вимоги суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, ст. 47 Конституції України, ст. 328 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права на приватизацію та зобов»язання вчинити певні дії по приватизації кімнати в гуртожитку - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на приватизацію кімнати № 179 в гуртожитку № 3 за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 14.

Зобов'язати Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради вчинити належним чином усі необхідні дії щодо вирішення у встановленому законом порядку питання про передачу ОСОБА_1 в порядку приватизації у приватну власність кімнату № 179 в гуртожитку № 3 за адресою: м. Рівне, вул. Кн. Острозького, 14.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Рівненського

міського суду ОСОБА_5