Провадження № 2/522/855/16
19 травня 2016 року Приморський районний суд м.Одеси в складі:
головуючого судді Шенцевої О.П.,
при секретарі Соболевій О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття та стягнення аліментів за минулий час, суд, -
ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом у якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі 2500 гривень щомісячно на утримання дитини ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, до повноліття сина, а також просить стягнути аліменти за минулий час у твердій грошовій сумі з розрахунку 2000 гривень у місяць за останні три роки, що передують пред'явленню позову, тобто з 26 жовтня 2012 року. При цьому позивачка посилається на те, що ОСОБА_2 у добровільному порядку відмовляється надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання сина.
Позивачка в судовому засіданні просила справу слухати без фіксації судового процесу.
Відповідач в судове засідання не з'явився.
Суд, у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у його відсутність, згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у порядку ст.ст. 224-225 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_3 (до реєстрації шлюбу ОСОБА_5Б.) та ОСОБА_2 є батьками малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис про народження третього Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управляння юстиції №430 від 28.09.2012 року).
Син знаходяться на повному утриманні позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає.
Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі.
Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.
Враховуючи положення ст.ст. 141,180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей, суд вважає вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення повноліття обґрунтованими, доведеними та підлягаючими задоволенню.
Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.
У відповідності до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки.
Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Згідно ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.
Доказів на підтвердження обставин того, що відповідач не сплачував аліменти у зв'язку з ухиленням останнього від сплати, суду не надано.
Суд вважає, що оскільки стягнення аліментів за час, що передує пред'явленню позову, є можливим у порядку виключення лише за наявності наступних умов: до моменту звернення з позовом до суду аліменти не стягувались; особа, яка вимагає аліментів, приймала заходи щодо одержання аліментів, але вони не були одержані у результаті ухилення особи, зобов'язаної сплачувати аліменти (відповідача), від їх сплати.
На думку суду заходи, що вживав позивач щодо одержання аліментів можуть бути різноманітними, наприклад, він звертався до батьків відповідача з проханням вплинути на нього, щоб той платив аліменти на дитину або направляв йому листи з такої вимогою чи на адресу його місця роботи, тощо. Ухилення може виражатися у тому, що зобов'язана особа - відповідач ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи) та інші подібні дії.
Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання дитини.
На думку суду посилання позивачки тільки в своїх поясненнях , без врахування інших вимог закону та без наявності інших допустимих та належних доказів не можуть прийматися судом достатніми, належними та безспірними доказами, а тому суд вважає, що ці вимоги позивачем не доведені та в їх задоволені слід відмовити.
Керуючись ст.ст.10,11,59,60,88,212, 213, 215,218,367 ЦПК України, ст.ст. 141, 180, 181,182,191 СК України
Позовні вимоги ОСОБА_3 - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, громадянина України, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 2500 (дві тисячі п'ятсот) гривень, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, тобто до 24 квітня 2015 року, починаючи з 26 жовтня 2015 року.
В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.
Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, громадянина України, що зареєстрований за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3 в доход держави, судовий збір в розмірі 487,20 гривень.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на заочне рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення, згідно ч.1 ст. 294 ЦПК України.
Суддя: