АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження Головуючий у 1 інстанції: Піхур О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді Шебуєвої В.А.,

суддів Оніщука М.І., Українець Л.Д.,

секретар Майданець К.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, на рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 03 жовтня 2016 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», третя особа: ОСОБА_3, про стягнення банківського вкладу,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «ВіЕйБі Банк»), третя особа: ОСОБА_3, про стягнення банківського вкладу.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове, яким стягнути з ПАТ «ВіЕйБі Банк» на користь ОСОБА_2 суму вкладу в розмірі 264859,29 грн., пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення в розмірі 6716,83 грн., а також моральну шкоду в сумі 20000,00 грн. Посилається на те, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідно до договору банківського вкладу (депозиту) «Англійський «Постійний» Здорова добавка» в національній валюті України №650369/2013 від 19 вересня 2013 року ОСОБА_2 вніс суму початкового вкладу в розмірі 430 025,43 грн. Після настання строку повернення вкладу ПАТ «ВіЕйБі Банк» не повернуло ОСОБА_2 залишкові грошові кошти в сумі 264859,29 грн. Протиправні дії відповідача спричинили позивачу також і моральну шкоду, яку він оцінює в 20 000 грн.

В судове засідання сторони та їх представники не з'явилися, повідомлені про місце і час розгляду справи, а тому судова колегія дійшла висновку про можливість слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення осіб, які з'явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 19 вересня 2013 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_2 було укладено договір банківського вкладу (депозиту) «Англійський «Постійний» Здорова добавка» в національній валюті України №650369/2013. Відповідно до умов договору банк відкрив на ім'я ОСОБА_2 вкладний рахунок за вкладом на вимогу «для виплат», а ОСОБА_2 вніс на вкладний рахунок суму початкового вкладу в розмірі 430 025,43 грн.

Пунктом 1.5 договору передбачено, що виплата процентів, нарахованих на вклад за ставкою 23,5% річних, здійснюється згідно умов договору та правил. Зазначена в цьому пункті ставка стосується виключно першого строку дії вкладу та може бути змінена для випадків переукладення договору на новий строк на умовах, зазначених в правилах.

Пунктом 1.7 договору визначено дату вимоги вкладником вкладу - 19 жовтня 2014 року (а. с. 5).

05 листопада 2014 року та 06 листопада 2014 року позивач звертався до ПАТ «ВіЕйБі Банк» із заявами про повернення суми вкладу та нарахованих відсотків (а. с. 8, 9). Заяви ОСОБА_2 були залишені відповідачем без задоволення.

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення з ПАТ «ВіЕйБі Банк» суми вкладу в розмірі 264859,29 грн., пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення в розмірі 6716,83 грн., а також моральної шкоди в сумі 20000,00 грн.

З'ясувавши обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_2

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Так, на підставі постанови Правління Національного банку України від 20 листопада 2014 року № 733 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 20 листопада 2014 року № 123 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «ВіЕйБі Банк», згідно з яким з 21 листопада 2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк».

20 березня 2015 року виконавчою дирекцією особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №63 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «ВіЕйБі Банк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку».

Відповідно до ч. 1 ст. 1074 ЦК України обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом.

Тобто, випадки обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, можуть бути передбачені спеціальним законом.

Процедура щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що регулює дані правовідносини.

Згідно з ч. 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» законодавчі та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону.

Таким чином, у спорах, пов'язаних з виконанням банком, у якому введена тимчасова адміністрація та/або запроваджена процедура ліквідації, своїх зобов'язань перед його кредиторами, норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є спеціальними, і цей Закон є пріоритетним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 36 вказаного Закону України врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пп. 1, 2 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Відповідно до ч. 2 ст. 46 цього Закону з дня призначення уповноваженої особи Фонду банківська діяльність завершується закінченням технологічного циклу конкретних операцій у разі, якщо це сприятиме збереженню чи збільшенню ліквідаційної маси.

Вимоги кредиторів банку після прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримані під час виконання ліквідаційної процедури кошти, спрямовуються у визначеній чинним законодавством черговості, задоволення вимог кредиторів банку поза її межами Законом не передбачено.

Відтак, вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню в порядку, визначеному Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», згідно встановленої черговості.

Як вбачається з матеріалів справи, під час дії тимчасом адміністрації банку 04 лютого 2015 року ОСОБА_2 було виплачено гарантовану суму в розмірі 200 000 грн.

Згідно довідки від 15 червня 2016 року №22/3-33342, виданої Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» вимоги ОСОБА_2 на суму 268 582,77 грн. внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк».

Враховуючи, що на час розгляду справи у ПАТ «ВіЕйБі Банк» розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію банку, вимоги ОСОБА_2 внесені до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «ВіЕйБі Банк», суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим. Судом було правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, дана вірна оцінка наявним у матеріалах справи доказам по справі, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1, який діє на підставі договору про надання правової допомоги від імені та в інтересах ОСОБА_2, відхилити, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий

Судді