Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/2324/16-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
05 грудня 2016 року м. Овруч
Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В.
з секретарем Креденець О. А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Бондар Ірини Михайлівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню , -
Позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.
Відповідач - ПАТ КБ «Приват Банк» про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Відповідач - приватний нотаріус Бондар Ірина Михайлівна про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомила.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
14.07.2016 року постановою державного виконавця Овруцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Ковальчук М. Є. відкрито виконавче провадження по вказаному виконавчому напису.
Здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст.ст. 87,88 Закону України»Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.
Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Таким чином, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 18 ЦК України, ст. 87 Закону України «Про нотаріат»).
Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченою угодою, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються, зокрема, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання.
Одночасно судом встановлено, що рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 04.02.2009 року, яке набрало законної сили, розірвано кредитний договір від 21.11.2005 року укладений між ЗАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість по кредитному договору від 21.11.2005 року в сумі 7488,46 грн. та судові витрати в сумі 74,88 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення в сумі 30 грн..
Однак, як вбачається з матеріалів справи №2-208/09 кредитний договір між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був укладений саме 12.12.2005 року.
21.12.2011 року ОСОБА_1 погасив заборгованість перед банком в сумі 7593,34 грн., про що свідчить копія квитанції (а.с.36).
Отже, на момент вчинення спірного виконавчого напису позивач погасив заборгованість перед банком, тому суд дійшов висновку, що вимога до боржника не була безспірною, у зв'язку з чим у нотаріуса були відсутні підстави для вчинення спірного виконавчого напису.
Таким чином, вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису за відсутності безспірної вимоги до боржника свідчить про обґрунтованість позову та наявність підстав для задоволення позовних вимог і визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.
Позивачем сплачено судовий збір в сумі 551, 20 грн., які у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з ПАТ КБ «Приват Банк» на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 10, 15,60,88, 208,209, 212-215, 224-226, ЦПК України, ст.ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», суд
Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 551,20 грн..
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Овруцький районний суд в апеляційний суд Житомирської області позивачем протягом 10 днів з дня отримання його копії, відповідачем - в цей же строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Я. В. Кулініч