У Х В А Л А

іменем україни

24 лютого 2016 рокум. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Касьяна О. П.,

суддів: Гончара В. П., Остапчука Д. О.,

Дербенцевої Т.П., Ступак О. В.,

розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 липня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернувся до суду з указаним позовом, у якому зазначав, що 20 серпня 2013 року близько 12 год. 30 хв по вул. 60 років Жовтня у м. Кременчуці Полтавської області з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем ВАЗ-21063, д. н. з. НОМЕР_2, сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП), внаслідок якої було пошкоджено належний йому автомобіль ВАЗ-21099, д. н. з. НОМЕР_1.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 застрахована у Національній акціонерній страховій компанії «Оранта» (далі - НАСК «Оранта»), яка лише 10 жовтня 2014 року, тобто більше ніж через рік від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, виплатила йому 14 434 грн 12 коп. страхового відшкодування.

У зв'язку із затримкою страховою компанією виплати страхового відшкодування позивач не зміг відремонтувати автомобіль за цінами, визначеними актом страхового відшкодування від 11 жовтня 2013 року, а у зв'язку із девальвацією національної валюти України відновлювальний ремонт автомобіля становить 27 710 грн 04 коп.

Посилаючись на зазначені обставини та з урахуванням уточнень, просив суд стягнути з відповідача на свою користь 13 275 грн 92 коп. збитків внаслідок затримки сплати страхового відшкодування, що становить різницю між сплаченою сумою страхового відшкодування та сумою, необхідною для проведення відновлювального ремонту автомобіля, 2 тис. грн на відшкодування моральної шкоди, 450 грн витрат за проведення автотоварознавчого дослідження, 800 грн витрати на правову допомогу та судовий збір.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 28 липня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року, позов задоволено частково.

Стягнуто з НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_3 3 438 грн 55 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_3, посилаючись на порушення судами норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, ухвалені у справі судові рішення просить скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню на таких підставах.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції, з висновками якого погодився і апеляційний суд, виходив із того, що оскільки ДТП, у якій було пошкоджено належний на праві власності позивачу автомобіль, сталася з вини ОСОБА_4, то саме НАСК «Оранта», у якій було застраховано його цивільно-правову відповідальність, має нести відповідальність за шкоду, заподіяну позивачу. Оскільки виплачена позивачу сума страхового відшкодування здійснена більше ніж через рік від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування і не покриває фактичну вартість відновлювального ремонту автомобіля, то відповідно до ч. 2 ст. 1192 ЦК України, п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач має здійснити доплату страхового відшкодування в сумі 3 438 грн 55 коп.

Проте з такими висновками судів повністю погодитись не можна з огляду на наступне.

Судами встановлено, що 20 серпня 2013 року близько 12 год. 30 хв по вул. 60 років Жовтня у м. Кременчуці Полтавської області з вини ОСОБА_4, який керував автомобілем ВАЗ-21063, д. н. з. НОМЕР_2, сталася ДТП, внаслідок якої було пошкоджено належний позивачу автомобіль ВАЗ-21099, д. н. з. НОМЕР_1.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 як власника наземного транспортного засобу була застрахована у НАСК «Оранта», якою 11 жовтня 2013 року було складено розрахунок страхового відшкодування на суму 14 434 грн 12 коп. (а. с. 52).

10 жовтня 2014 року НАСК «Оранта» виплатило ОСОБА_4 14 434 грн 12 коп. страхового відшкодування, обрахованого на підставі страхового акта від 11 жовтня 2013 року № ОЦВ-13-11062/1 (а. с. 52).

Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що оскільки виплата відповідачем суми страхового відшкодування була здійснена більше ніж через рік від дати прийняття рішення про виплату страхового відшкодування, то у зв'язку із девальвацією національної валюти України йому було заподіяно збитки, які полягають у різниці між сумою виплаченого страхового відшкодування та фактичним розміром відновлювального ремонту автомобіля.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України від 01 липня 2004 року № 1961-ІV «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з висновком судової автотоварознавчої експертизи від 21 травня 2015 року № 56-15 вартість відновлювального ремонту автомобіля ВАЗ-21099, д. н. з. НОМЕР_1, станом на квітень 2015 року становить 27 710 грн 04 коп. (а. с. 86-89).

У той же час, вирішуючи спір по суті та ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову, суд на порушення приписів ст. ст. 212-214, ЦПК України не визначився з характером спірних правовідносин та нормою права, яка підлягає застосуванню; не звернув уваги на те, що страхове відшкодування позивачу було виплачено більш ніж через рік після прийняття рішення про виплату такого відшкодування; доводів позивача про заподіяні йому збитки внаслідок несвоєчасної виплати страхового відшкодування не перевірив; належної оцінки висновку судової автотоварознавчої експертизи від 21 травня 2015 року № 56-15, якою визначено інший розмір заподіяної позивачу шкоди, ніж розмір шкоди, який покладено в основу рішення суду, не надав.

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Залишаючи рішення суду першої інстанції без змін, на порушення приписів ст. 303 ЦПК України апеляційний суд на зазначене уваги не звернув та, посилаючись при цьому на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, будь-яких мотивів відхилення доводів апеляційної скарги не навів.

Наведені апеляційним судом порушення норм процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК України) унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, тому постановлену у справі ухвалу апеляційного суду не можна визнати законною та обґрунтованою, у зв'язку з чим вона підлягає скасуванню із направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О. П. Касьян

Судді: В. П. Гончар

Т. П. Дербенцева

Д. О. Остапчук

О. В. Ступак