Справа № 489/3122/16-ц
Номер провадження 2/489/1891/16
РІШЕННЯ

Іменем України

21 листопада 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Недавній А. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі-позивач) до ОСОБА_2 (далі-відповідач), третя особа - Державний нотаріус Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3, про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа - Державний нотаріус Другої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області ОСОБА_3 про визнання прав забудовника в порядку спадкування,

встановив

В червні 2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що звернувшись до нотаріуса для оформлення спадкових прав, ним була отримана відмова від вчинення нотаріальних дій через відсутність реєстрації права власності на житловий будинок та не виконання вимог рішення Миколаївського міськвиконкому за №343 від 28.10.1988.

За таких обставин, позивач просив суд визнати за ним право забудовника на завершений житловий будинок з господарськими та побутовими спорудами по пров. Уютному (Затишному), 14 в м. Миколаєві на 1/2 частку як спадкоємця за заповітом.

26.09.2016 до суду від відповідача надійшла зустрічна позовна заява. Просив суд визнати за ним право власності на 1/2 частку в порядку спадкування за заповітом.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просив його задовольнити з підстав наведених в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ФП №065846 батьком сторін є ОСОБА_4.

Згідно з свідоцтвом про смерть серії 1-ФП №054756 ОСОБА_4 помер 29.05.2007. Після його смерті заведено спадкову справу №1070/2007.

Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 звернувся позивач та відповідач.

Відповідно до заповіту від 05.03.1998 ОСОБА_4 заповів все належне йому майно своїм дітям - сторонам у справі порівну.

Згідно з договором купівлі-продажу від 25.07.1989 ОСОБА_4 купив незакінчений будівництвом жилий будинок з відсотком готовності 5% по пров. Уютний, 14 в м. Миколаєві.

Постановою від 13.06.2016 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, так як за спадкодавцем належним чином не зареєстроване право власності і не виконанні зобов'язання згідно рішення Миколаївського міськвиконкому за №343 від 28 жовтня 1988, покупець зобов'язаний закінчити будівництво строком до 30.09.1090 року та здати будинок в експлуатацію.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до роз'яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

Відповідно до п. п. 7, 8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 70 травня 2008 року «Про судову практику в справах про спадкування» якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво, до спадкодавців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов'язки як забудовника входять до складу спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за заповітом.

Таким чином, враховуючи те, що на час смерті ОСОБА_4 мав статус забудовника земельної ділянки, оскільки завершив будівництво будинку та господарчих споруд, але не оформив прав власності на цю нерухомість, не ввів в експлуатацію будинок, тому позивач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом як спадкоємці успадковують права та обов'язки забудовника на вказане нерухоме майно в частинах, що зазначені в заповіті, складеному ОСОБА_4, тобто в рівних частинах.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що первісний та зустрічний позови є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 15, 10, 60, 88, 212-214 ЦПК України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання прав забудовника в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 в рівних частинах права та обов'язки забудовника житлового будинку з господарськими та побутовими спорудами по пров. Уютному (Затишному), 14 в м. Миколаєві в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4, який помер 29.05.2007.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а у разі оскарження особою, яка не була присутня під час проголошення рішення - з моменту отримання копії рішення.

Суддя В. В. Кокорєв