Справа № 344/5385/16-ц
Провадження № 22-ц/779/2329/2016
Головуючий у 1 інстанції Пастернак І. А.
Суддя-доповідач ОСОБА_1
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючої Василишин Л.В.

суддів: Мелінишин Г.П., Пнівчук О.В.

секретаря Турів О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків у вигляді курсової різниці в розмірі 139 185 грн.12 коп., за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2016 року,-

в с т а н о в и л а :

У квітні 2016 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вищевказаним позовом.

Свої вимоги позивач обгрунтовував тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.10.2014 року зі ОСОБА_3 стягнуто в користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 117 245 грн. 60 коп., що в доларовому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.07.2014 року складало 10 064 долари США, а також 5 000,00 грн. завданої моральної шкоди (справа №344/11259/14-ц).

На даний час рішення суду не виконано, кошти відповідачем позивачу не повернуті.

Позивач вважає, що несвоєчасне виконання боржником рішення суду через курсову різницю завдало йому шкоду у розмірі 139 185 грн.12 коп., які ОСОБА_2 просив суд стягнути з відповідача на свою користь.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2016 року в задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

ОСОБА_2 на рішення суду подав апеляційну скаргу, в якій посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апелянт не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позов є безпідставним, оскільки грошові зобовязання сторін виражені у грошовій одиниці гривні.

Апелянт наголошує на тому, що валютою зобов'язання був долар США.

Суд першої інстанції безпідставно не визнав за ним права на захист, оскільки неповно зясував обставини у справі, невірно дав оцінку різниці, що виникла внаслідок зміни курсу валюти, що є збитками в розумінні ст.22 ЦК України. На думку апелянта суд також невірно оцінив правові підстави для задоволення позову і необгрунтовано вказав, що вони відсутні. Зокрема, за змістом ухвал Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних та кримінальних справ, які додаються до апеляції, зміна курсу валюти на час виконання рішення є підставою для стягнення курсової різниці як збитків.

З наведених підстав ОСОБА_2 просив скасувати рішення суду та ухвалити нове по суті позовних вимог.

У судове засідання апеляційного суду сторони не з»явилися, причини неявки суду не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлені належно.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що заочним рішенням Івано-Франківського міського суду від 24.10.2014 року частково задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість за договором позики в розмірі 117 245 грн. 60 коп., що в доларовому еквіваленті за курсом НБУ станом на 22.07.2014 року складає 10 064 доларів США, а також 5000 грн. моральної шкоди (а.с.33-34).

В силу дії ч 3. ст.61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Судом встановлено, що 28.06.2005 року позивач (ОСОБА_2П.) надав за розпискою відповідачу (ОСОБА_3Ф.) суму 8000 доларів США з терміном повернення до 31.12.2005 року.

20.11.2014 року на підставі рішення суду від 24.10.2014 року Івано-Франківським міським судом видано виконавчі листи № 344/11259/2014 (а.с.36,37).

Як вбачається з листа Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 30.11.2015 року №04-17/5117, який адресовано ОСОБА_2, 05.01.2015 року державним виконавцем ВДВС Івано-Франківського Мую відкрито виконавчі провадження з примусового виконання виконавчих листів Івано-Франківського міськго суду від 20.11.2014 року №344/11259/2014.

05.02.2015 року державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження на підставі п.4 ст.38 Закону Ураїни «Про виконавче провадження», у звязку з оголошенням у розшук транспортних засобів боржника (а.с.7).

Листом від 26.09.2016 року Управлінням ДВС повідомлено суд, що стягнення по даному виконавчому провадженню не здійснювалося.

Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв'язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право.

На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того ж роду та тієї ж якості, полагодження пошкодженої речі тощо).

Відповідно до ст.ст.10,59,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом наведеної норми, відшкодуванню підлягають реальні збитки, які наступили внаслідок втрати або необхідних витрат для відновлення порушеного права.

В спірному випадку, як вбачається з матеріалів справи, рішення суду не виконано, кошти не стягнуто, відповідно збитки в розумінні наведеної норми не наступили і встановити їх розмір на час розгляду справи неможливо.

Проте суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову з інших підстав у зв»язку з чим, рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову з наведених вище підстав.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Івано-Франківського міського суду від 11 жовтня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення збитків у вигляді курсової різниці в розмірі 139 185 грн.12 коп. відмовити.

Рішення набирає законної сили з моменту проголошення, однак може бути оскаржене в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з часу набрання законної сили.

Головуюча: Василишин Л.В.

Судді: Мелінишин Г.П.

ОСОБА_4