У Х В А Л А ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 07 грудня2016року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючогоЧервинської М.Є., суддів: Завгородньої І.М., Коротуна В.М., Писаної Т.О., Попович О.В., розглянувши в судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_6 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_7, Сумського міського центру зайнятості про припинення дії та розірвання трудового договору та зняття його з реєстрації в Сумському міському центрі зайнятості, за касаційною скаргою представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року, в с т а н о в и л а: У лютому 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом, зазначивши в його обгрунтування, що 01 лютого 2011 року між нею та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 (далі - ФОП ОСОБА_7.) укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований в Сумському міському центрі зайнятості за № 682, на підставі якого вона допущена до роботи в якості продавця непродовольчих товарів на центральному ринку м. Суми. У зв'язку із допущенням з боку відповідача неодноразових порушень трудових прав, 01 липня 2014 року вона звернулася до відповідача із заявою про звільнення за власним бажанням, однак відповідач ухиляється від отримання заяви, не допускає її до роботи та утримує трудову книжку, а тому просила суд припинити дію та розірвати трудовий договір № 682 від 01 лютого 2011 року за ст. 38 КЗпП України, зобов'язати ФОП ОСОБА_7 вчинити запис у трудовій книжці та повернути її, а також зобов'язати Сумський міський центр зайнятості зняти вказаний трудовий договір з реєстрації. Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2015 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року, позов ОСОБА_6 задоволено частково. Розірвано трудовий договір № 682 від 1 лютого 2011 року, укладений 1 лютого 2011 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7, з 18 лютого 2015 року з підстав, визначених ст. 38 КЗпП України - з ініціативи ОСОБА_6 Зобов'язано ФОП ОСОБА_7 вчинити запис у трудовій книжці ОСОБА_6 про трудові відносини між ними в період з 1 лютого 2011 року до 18 лютого 2015 року відповідно до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України № 58 від 29 липня 1993 року. Зобов'язано Сумський міський центр зайнятості зняти з реєстрації трудовий договір від 1 лютого 2011 року між ОСОБА_6 та ФОП ОСОБА_7, розірваний 18 лютого 2015 року з підстав, визначених ст. 38 КЗпП України - з ініціативи працівника ОСОБА_6 Стягнуто з ФОП ОСОБА_7 на користь держави судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. У касаційній скарзі представник ОСОБА_7 - ОСОБА_8 просить скасувати рішення рішення суду першої інстанції та ухвалу апеляційного суду і ухвалити нове рішення про відмову у позові, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Відповідно до п. 6 розд. XII«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року. Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного. Судами встановлено, що 01 лютого 2011 року між ОСОБА_6 та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 укладено безстроковий трудовий договір, зареєстрований в Сумському міському центрі зайнятості за № 682, на підставі якого позивач допущена до роботи в якості продавця непродовольчих товарів на центральному ринку м. Суми із часом виконання робіт згідно встановленого графіку. За період з лютого 2011 року по червень 2014 року відповідач сплачувала до Пенсійного фонду України внески за застраховану особу - позивача, однак в подальшому припинила здійснення відрахувань. 29 грудня 2014 року позивач направила відповідачу рекомендованого листа із заявою, в якій просила розірвати трудовий договір на підставі ст. 38 КЗпП України з 01 січня 2015 року, призначити уповноважену комісію на приймання матеріальних цінностей та складання акта приймання-передачі, поінформувати Державну службу зайнятості про її намір припинити трудові відносини, визначити конкретну дату, коли вона має прибути до центру зайнятості для зняття з реєстрації трудового договору та внесення запису до трудової книжки, а також проведення розрахунку за невикористані дні відпустки та невиплаченої частини заробітної плати, видачі в день звільнення трудової книжки, оформленої належним чином. Вказана заява вручена не була. Відповідно до ч. 1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу, власник або уповноваженим ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. За змістом ч. 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. Відповідно до п. п. 1, 2, 3 Порядку реєстрації трудового договору між працівником та фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 червня 2001 року № 260, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27 червня 2001 року № 554/5745 (далі - Порядок) (в редакції чинній на момент укладення трудового договору) він поширюється на фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язані з наданням послуг. Згідно з п. п. 8, 9, 14 Порядку у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статі КЗпП України, про що сторони сповіщають центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Записи про реєстрацію та зняття з реєстрації трудового договору дають право фізичній особі внести записи до трудової книжки працівника про прийняття та звільнення його з роботи. Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, виходив із того, що відповідач за своєю ініціативою фактично відсторонила позивача від роботи з липня 2014 року по березень 2015 року, не розірвала з нею трудовий договір, не виплачувала заробітну плату, не сплачувала пенсійні та страхові внески за застрахованого працівника, у зв'язку з чим дійшов правильного висновку про порушення відповідачем трудових права позивача, а тому обґрунтовано задовольнив позов в частині вимог про розірвання трудового договору з ініціативи позивача на підставі ст. 38 КЗпП України із зобов'язанням внести запис у трудову книжку та зобов'язання Сумський центр занятості зняти з реєстрації трудовий договір. Крім того, відповідно до п. 2.21-1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 року за № 110, трудові книжки працівників, які працюють на умовах трудового договору у фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності без створення юридичної особи з правом найму та фізичних осіб, які використовують найману працю, пов'язану з наданням послуг зберігаються безпосередньо у працівників. Виходячи з відсутності доказів на підтвердження факту зберігання трудової книжки у роботодавця, суди вірно вважали, що такі вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Згідно з правилами ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. При цьому суд касаційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість постановлених судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції, та доводів касаційної скарги. Оскільки доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що при розгляді справи судами допущено порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які передбачені ст. ст. 338-341 ЦПК України як підстави для скасування рішень, колегія суддів вважає за необхідне відхилити касаційну скаргу. Керуючись ст. ст. 335, 336, 337 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, у х в а л и л а: Касаційну скаргу представника ОСОБА_7 - ОСОБА_8 відхилити. Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 березня 2015 року та ухвалу апеляційного суду Сумської області від 30 квітня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Головуючий М.Є. Червинська Судді: І.М. Завгородня В.М. Коротун Т.О. Писана О.В. Попович В.М. КоротунТ.О. Писана О.В. Попович О