АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/2922/16 Головуючий 1 інст. - Харченко С.М.
Справа № 613/170/16-ц
Категорія: спадкові Доповідач - Котелевець А.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - Котелевець А.В,

суддів - Гуцал Л.В., Кірсанової Л.І.,

за участю секретаря - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області, за участю третіх осіб - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

у с т а н о в и л а:

В лютому 2016 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області, за участю третіх осіб - Богодухівської державної нотаріальної контори Харківської області, ОСОБА_2, про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

На обґрунтування позивач вказав, що після смерті його мати ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,29 га, розташовану на території Червононивської сільської ради Богодухівського району Харківської області.

За життя померла склала заповіт, нотаріально посвідчений Червононивською сільською радою Богодухівського району Харківської області за реєстровим № 3, згідно якого заповіла вказану земельну ділянку онуку - ОСОБА_2.

ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовився від спадщини, про що надав нотаріусу відповідну письмову заяву.

З 10 грудня 2015 року по 11 січня 2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному закладі охорони здоров'я «Харківська обласна клінічна травматологічна лікарня», у зв'язку з чим не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що він є єдиним спадкоємцем за законом першої черги, прийняти спадщину в установлений законом строк не міг з поважних причин, просив визначити додатковий строк тривалістю два місяці для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Третя особа ОСОБА_2 в письмовій заяві не заперечував проти задоволення позову.

Рішенням Богодухівського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставина справи, неправильне застосування норм матеріального, процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі. Зокрема зазначає, що причини пропуску строку є поважними, оскільки пов'язані з об'єктивними та істотними труднощами для нього вчинити дії щодо прийняття спадщини після померлої матері.

В запереченнях на апеляційну скаргу Червононивська сільська рада Богодухівського району Харківської області позов визнала та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Треті особи рішення суду першої інстанції не оскаржили, своїх заперечень на апеляційну скаргу не надали.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 303 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції - судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що навіть перебування особи на амбулаторному лікуванні наприкінці строку для прийняття спадщини не є поважною причиною пропуску для прийняття спадщини, оскільки це не позбавляло позивача можливості надіслати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори згідно Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Однак погодитись з таким висновком не можна, оскільки суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи; неправильно застосував норми матеріального права.

За статтею 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати.

Зазначені вимоги закону залишились поза увагою суду першої інстанції.

Матеріали справи свідчать, що у власності ОСОБА_3 перебувала земельна ділянка площею 2,29 га на території Червононивської сільської ради Харківської області на підставі Державного акту на право власності на землю НОМЕР_1, виданого на підставі розпорядження Богодухівської районної державної адміністрації Харківської області від 12 грудня 2002 року № 278.

29 серпня 2009 року ОСОБА_3 склала заповіт, посвідчений Червононивською сільською радою Богодухівського району Харківської області за № 4, згідно якого все майно, у тому числі вказану земельну ділянку вона заповіла онуку ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла.

ОСОБА_2 у встановлений законом строк відмовився від прийняття спадщини.

Із постанови державного нотаріуса Богодухівської нотаріальної контори Харківської області Кукса Н.П. від 02 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі Свідоцтва про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, у зв'язку з пропуском строку (а. с. 7-10).

За загальними положеннями про спадкування права на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина 3 статті 1222, частина 1 статті 1220, частина 1 статті 1270 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина 1 статті 1268 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України).

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Тобто, право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Ураховуючи викладене, правила частини 3 статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються.

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12. Відповідно до вимог статті 360-7 ЦПК України це є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в абзаці 6 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Згідно довідки Комунального закладу охорони здоров'я «Харківська обласна клінічна травматологічна лікарня» ОСОБА_1 перебував на лікуванні з 10 грудня 2015 року по 11 січня 2016 року у зв'язку отриманням забою зовнішньої гомілки правого гомілкового суглоба, внаслідок чого позивачу було зроблено іммобілізацію гіпсовою шиною та прописаний постільний режим.

Оскільки ОСОБА_1 не мав змоги вільно пересуватися, потребував стороннього обслуговування та нагляду, судова колегія вважає ці причини такими, які позбавили позивача звернутися з заявою про прийняття спадщини в установлений законом строк.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 2, 313, 314 ч. 2, 316, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, відхилити.

Рішення Богодухівського районного суду Харківської області від 16 березня 2016 року скасувати, залишити без змін.

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення набирає законної сили негайно і може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляджу цивільних і кримінальних справ.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Л.В.Гуцал

Кірсанова Л.І.