Справа № 462/7264/15 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/783/6380/16 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
Провадження № 22-ц/783/3851/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого судді Савуляка Р.В.,

суддів: Крайник Н.П., Мельничук О.Я.,

за участі секретаря: Фейір К.О.,

з участю: представника ОСОБА_2, - ОСОБА_3, представника ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» та ОСОБА_4 - ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" та голови правління приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс"- ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року та апеляційною скаргою ОСОБА_2 на додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс", голови правління приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" - ОСОБА_4 про стягнення компенсації, визнання дій неправомірними та зобов'язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року ОСОБА_2 звернулася із указаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі аеропорту Таманрассет (Алжир) мала місце авіакатастрофа повітряного судна АН-12 ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» в результаті якої загинув член екіпажу літака та її син ОСОБА_2

21 жовтня 2014 року нею була подана заява в ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» з проханням виготовити свідоцтво про смерть сина та виплатити грошові компенсації.

30 листопада 2014 року нею було направлено в ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» заяву з проханням повідомити про дату доставлення рештків тіла сина та одержання свідоцтва про смерть.

Відповідачі не повідомили її про дату доставлення рештків тіла сина в Україну, на початку 2015 року видали рештки тіла сина колишній дружині загиблого ОСОБА_7 та виплатили останній 29 жовтня 2014 року, 08 та 28 травня 2015 року грошову компенсацію в розмірі 60200 доларів США.

З урахуванням зазначених обставин та уточнених вимог позивач на підставі ст.ст.1218,1241,1261 ЦК України та Закону України «Про звернення громадян» просила:

визнати дії приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_2, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян»;

визнати дії голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_4 неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_2, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян»;

стягнути із приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на її користь 30100 доларів США компенсації у зв»язку із смертю сина ОСОБА_2;

зобов'язати голову правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» ОСОБА_4 виконати вимоги заяви-вимоги від 18 травня 2015 року а саме:

приїхати за адресою АДРЕСА_1, до неї та принести вибачення за смерть сина;

приїхати за адресою АДРЕСА_1, до неї та передати особисто в руки розмір завданої майнової шкоди - компенсації за смерть сина у розмірі 30100,00 доларів США та залишки заробітної плати ОСОБА_2 за півтора місяця годин перельотів.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" на користь ОСОБА_2 30 100, 00 доларів США компенсації у зв'язку із смертю ОСОБА_2.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання дій приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" неправомірними, визнання дій ОСОБА_4 неправомірними та зобов'язання голови правління приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" - ОСОБА_4 вчинити певні дії - відмовлено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" в дохід держави 9 481,50 грн. судового збору.

Додатковим рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2016 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо визнання дій приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_2, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян», визнання дії ОСОБА_4 неправомірними щодо приховування факту смерті ОСОБА_2, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, відшкодування шкоди - компенсації за смерть сина, порушення Закону України «Про звернення громадян», зобов'язання ОСОБА_4 виконати вимоги заяви-вимоги від 18 травня 2015 року а саме: приїхати за адресою АДРЕСА_1, до ОСОБА_2 та принести вибачення за смерть сина, приїхати за адресою АДРЕСА_1, до ОСОБА_2 та передати особисто в руки розмір завданої майнової шкоди - компенсації за смерть сина у розмірі 30100,00 доларів США та залишки заробітної плати ОСОБА_2 за півтора місяця годин перельотів - відмовлено.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року частково оскаржили ОСОБА_2, а також приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" та голова правління Приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" - ОСОБА_4 через представника ОСОБА_5

Додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року оскаржила ОСОБА_2

В апеляційній скарзі на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року ОСОБА_2 посилається на те, що суд безпідставно відмовив її у виплаті 1500 доларів США, що становить ? частки від усієї суми заборгованості померлого ОСОБА_2

Відповідачі знали дійсне місце реєстрації померлого: АДРЕСА_1, однак рештки тіла віддали для поховання колишній дружині ОСОБА_7, не повідомивши її про дату доставки тіла в Україну.

До теперішнього часу їй не відомі причини катастрофи літака, що мало місце ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті якої загинув її син ОСОБА_2

В апеляційній скарзі приватне акціонерне товариство "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" та голова правління приватного акціонерного товариства "Авіакомпанія "Україна - Аероальянс" - ОСОБА_4 посилаються на те, що відшкодування шкоди заподіяної смертю працівника здійснюється Фондом соціального страхування України.

У той же час, п.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» передбачено, що роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до умов колективного чи трудового договору.

На даний час відсутні документи, яким встановлені правові підстави для стягнення шкоди, оскільки висновки комісії щодо причин авіакатастрофи та її винуватці відсутні.

Постановляючи оскаржуване рішення, суд залишив проза увагою те, що ОСОБА_7 отримала всього 40300 доларів США а не 60200 доларів США, як зазначено у рішенні суду.

Крім того, на відміну від ОСОБА_7 - ОСОБА_2 жодного разу не телефонувала в компанію, та не заявляла будь-яких вимог.

Систематичні переговори велися з представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3, який так і не надав відповідних документів.

Отримуючи перераховані кошти ОСОБА_7 взяла на себе зобов»язання розрахуватися з іншими членами сім»ї померлого.

Дані виплати не є відшкодуванням шкоди, а є добровільними. Тому враховуючи імперативність вимог законодавства, що зобов»язують відповідачів сплатити кошти позивачу, суд ухвалив незаконне рішення про стягнення 30100 доларів США не зазначивши норму закону, що є підставою для такого стягнення.

В апеляційній скарзі на додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_2 посилається на те, що 30 грудня 2014 року нею було отримано лист-відповідь відповідачів про те, що її заздалегідь повідомлять про дату доставки тіла ОСОБА_2 в Україну, виплати усіх страхових сум та компенсацій, що не було зроблено.

Відмова у її позовних вимогах, щодо не виплати ? частки заробітної плати померлого сина ОСОБА_2, не принесення вибачення та не доставка її на руки належних сум компенсації є підставою для скасування додаткового рішення суду.

Поросить додаткове рішення Залізничного районного суду м. Львова від 10 серпня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення її вимог в повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника ОСОБА_2, - ОСОБА_3 на підтримання апеляційних скарг ОСОБА_2 та заперечення апеляційної скарги відповідачів, представника ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» та ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги ПАТ «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» та ОСОБА_4 й заперечення на апеляційні скарги ОСОБА_2, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваних рішень в межах доводів апеляційних скарг та вимог заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров»я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування України відповідно до Закону України «Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності».

Роботодавець може за рахунок власних коштів здійснювати потерпілим та членам їх сімей додаткові виплати відповідно до колективного чи трудового договору.

Відповідно до ст.3 Сімейного кодексу України сім»ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки.

Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає.

Як вірно установлено судом першої інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок авіакатастрофи літака АН-12 UR-DWF, під час виконання рейсу за маршрутом Глазго Прествік /Шотландія/ - Гардая /Алжир/ - Таманрассет - Малабо /Екваторіальна Гвінея/ загинув син позивачки - ОСОБА_2, зазначена обставина підтверджується Актом про смерть виданого 01 грудня 2014 року компетентними органами Алжирської Народної Демократичної Республіки та посвідченого 29 грудня 2014 року консулом Посольства України в Алжирі (а.с.54-55).

Згідно відповіді Національного бюро з розслідування авіаційних подій та інцидентів з цивільними повітряними суднами від 18 листопада 2016 року остаточного звіту за результатами розслідування катастрофи літака АН-12 UR-DWF не має (а.с.241-242).

Як безспірно установлено в ході судового розгляду, спадкоємцями померлого ОСОБА_2, в рівних частках, є його син ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 та мати - ОСОБА_2

Відтак роботодавець - приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про охорону праці» вирішило за рахунок власних коштів здійснити виплати потерпілим та членам їх сімей грошові компенсації у зв»язку з авіакатастрофою ІНФОРМАЦІЯ_2 літака АН-12 UR-DWF.

Наказом голови наглядової ради приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» №4-1 від 15 вересня 2014 року «Про організацію виплат членам сімей загиблих» зобов»язано голову правління Товариства в індивідуальному порядку організувати виплату коштів членам сімей загиблих, в тому числі ОСОБА_2 (а.с.261).

Згідно заяви ОСОБА_7 від 29 жовтня 2014 року, остання як законний представник малолітнього ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1 отримала від голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» грошову компенсацію в сумі 17200 доларів США , що еквівалентно 222756,25 гривень (а.с.68).

Актом про виплату компенсації від 08 травня 2015 року підтверджується отримання ОСОБА_7 від голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» грошову компенсацію в сумі 20000 доларів США, що еквівалентно 414449,20 гривень, що охоплює усі належні виплати з боку авіакомпанії (як майнова та моральна шкода) відповідно до чинного законодавства України (а.с.69).

При тому, як убачається із змісту зазначених документів, ОСОБА_7 у випадку виявлення законних претензій на вказані суми інших спадкоємців зобов»язувалась самостійно врегулювати ці вимоги (а.с.68-69).

Також відповідачем - приватним акціонерним товариством «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс», 28 травня 2015 року, через рахунок агента компанії Helman Services Inc, на картковий рахунок ОСОБА_7 відкритий у Сбербанку Росії у м. Ярославль (як законному представнику ОСОБА_7) перераховано ще 23000 доларів США (а.с.70).

Отже, загальна сума компенсації виплаченої ОСОБА_7 становить 60200 доларів США.

ОСОБА_7, діючи недобросовісно, через особисті неприязні стосунки не врегулювала питання розподілу сум компенсації з іншим спадкоємцем померлого ОСОБА_2 - його матір»ю - ОСОБА_2, та виїхала з дитиною ОСОБА_10 на постійне місце проживання у Російську Федерацію.

Відтак позивачка, в силу свого віку та стану здоров»я, не має можливості отримати ? виплат від ОСОБА_7, тому обґрунтовано звернулася з позовом до відповідачів.

З урахуванням зазначених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення з приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» на користь ОСОБА_2 30100 доларів США, що є ? від суми компенсації сплаченої іншому спадкоємцю померлого ОСОБА_2 - ОСОБА_10, оскільки відповідачам достеменно було відомо про іншого спадкоємця померлого ОСОБА_2.

Стягнення заборгованих сум в іноземній валюті обумовлюється наявністю у приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» необхідних дозволів на використання іноземної валюти на території України та наявністю відповідних валютних рахунків.

Покликання представника відповідачів ОСОБА_5 про отримання ОСОБА_7 від приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» лише 40300 доларів США є голослівними і не підтвердженні належними та допустимими доказами.

Заява від 29 жовтня 2014р., акт про виплату компенсації від 08 травня 2015 року та банківський переказ від 28 травня 2015 року свідчить про отримання ОСОБА_11 від відповідачів саме 60200 доларів США.

Що стосується інших вимог позивача як-от: визнання дій відповідачів щодо приховування факту смерті ОСОБА_2, неповідомлення заздалегідь про доставлення рештків тіла сина для поховання, передачі тіла сина та оригіналу свідоцтва про смерть сторонній особі, безпідставне зволікання із виплатою компенсації за смерть сина, порушення ними вимог Закону України «Про звернення громадян» та їх зобов»язання принести вибачення за смерть сина, передачу особисто в руки матеріальної та моральної шкоди, виплати залишків заробітної плати та інших вимог, то такі не можуть бути задоволеними через їх безпідставність та необґрунтованість.

Встановлено, що в результаті авіакатастрофи яка мала місце ІНФОРМАЦІЯ_2 падіння літак АН-12 UR-DWF тіла членів екіпажу, у тому числі другого пілота ОСОБА_2 не підлягали ідентифікації.

Спеціальна лабораторія жандармерії Алжирської Народної Демократичної Республіки спільно з Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України проводила ідентифікацію тіл загиблих шляхом експертиз ДНК близьких, зразки яких були отримані алжирською стороною лише 04 листопада 2014 року.

10 грудня 2014 року посольство Алжирської Народної Демократичної Республіки повідомило Департамент Консульської служби МЗС про закінчення робіт з ідентифікації, оформлення документів про смерть та дозволів для репатріації тіл загиблих в Україну.

Копія акту (свідоцтва) про смерть ОСОБА_2 була видана компетентними органами Алжирської Народної Демократичної Республіки 23 грудня 2014 року, в подальшому була легалізована та перекладена на українську мову і 05 січня 2015 року надіслана позивачці (а.с.17).

Відтак листами від 13 листопада 2014 року, 19 грудня 2014 року, 29 грудня 2014 року, 05 січня 2015 року,15 травня 2015 року, 01 жовтня 2015 року (а.с.13,14,16,17,63-64; 66) позивачка ОСОБА_10 була належно проінформованою відповідачами про усі обставини смерті ОСОБА_2, доставку його тіла на територію України, передачі тіла його сину - ОСОБА_10 в особі законного представника.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 25 вересня 2015 року та 04 листопада 2015 року, які набрали законної сили встановлено порушення відповідачами Закону України «Про звернення громадян» щодо порушення строків відповідей на звернення ОСОБА_2 (а.с.107;108).

Тому жодного приховування від ОСОБА_2 факту смерті сина ОСОБА_2 з боку позивачів не могло бути.

Вимога позивачки, щодо зобов»язання голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» - ОСОБА_4 особисто принести вибачення та передати кошти в руки є неналежним способом захисту цивільних прав розумінні ст.15 ЦК України, відтак суд першої інстанції у своєму рішенні від 25 квітня 2016 року та додатковому рішенні від 10 серпня 2016 року мотивовано відмовив у задоволенні таких вимог.

Щодо вимог ОСОБА_2 про виплату її 1500 доларів США заборгованої заробітної плати ОСОБА_2, то такі також не підлягають до задоволення.

Довідкою приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» від 18 листопада 2016 року стверджується, що всі заборговані суми, в тому числі компенсація за 19 днів невикористаної відпустки в сумі 1151,96 гривень виплачено родичам загиблого (а.с.73-75;262-265).

Інші доводи апеляційних скарг сторін висновків суду не спростовують.

Судом правильно встановлено фактичні обставини справи, вірно застосовано матеріальний закон та дотримано процедуру розгляду справи, встановлену ЦПК України, ухвалено справедливе рішення, тому підстав для їх зміни чи скасування колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315,317,319 ЦПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_2, приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» та голови правління приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Україна-Аероальянс» - ОСОБА_4 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 25 квітня 2016 року та додаткове рішення цього суду від 10 серпня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили ухвалою апеляційного суду.

Головуючий : Савуляк Р.В.

Судді: Крайник Н.П.

Мельничук О.Я.