АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 листопада 2016 р. Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Усика Г.І.

суддів - Невідомої Т.О., Ратнікової В.М.

при секретарі - Ільченко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 р. у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10 червня 2013 р. у справі № 1024/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У червні 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. у справі № 1024/10 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

На обгрунтування своїх вимог зазначав, що рішенням Постійно діючого Теретейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. задоволено частково позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» за договором кредиту 219 057,99 грн. та третейський збір в сумі 2 590,58 грн.

Посилаючись на те, що він не був належно повідомлений про дату та час розгляду справи, що зазначена справа не підвідомча третейському суду та, що рішення третейського суду виходить за межі третейської угоди і прийнято у спорі не передбаченому третейською угодою, просив поновити строк на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та скасувати зазначене рішення третейського суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.09.2016 р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. у справі № 1024/10-відмовлено.

Справа № 755/9977/16-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/14337/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Катющенко В.П.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Усик Г.І.
Заяву ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. у справі № 1024/10 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просив зазначену ухвалу суду скасувати, поновити строк на оскарження рішення трейського суду та постановити нову ухвалу про задоволення заяви про скасування рішення третейського суду, посилаючись на неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального права.

Зазначав, що відмовляючи у задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження рішення третейського суду, суд дійшов помилкового висновку щодо обізнаності ОСОБА_1 про розгляд справи у третейському суді та своєчасне отримання ним копії оскаржуваного рішення. Крім того суд не урахував поважність причин пропуску ОСОБА_1 строку на оскарження рішення третейського суду, з огляду на те, що йому було проведено операцію на оці, а в подальшому він був мобілізований в зону АТО.

Вважав, що рішення третейського суду підлягає скасуванню, оскільки справа за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості не підвідомча третейському суду відповідно до п. 14 ст. 6 Закону Українги «Про третейські суди», ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи відповідно до ч. 5 ст. 51 Закону та, що рішення третейського суду виходить за межі третейської угоди.

В судове засіданні ОСОБА_1, його представник та представник ПАТ «Укрсоцбанк» не з'явилися, про час та місце розгляду були повідомлені.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

01.11.2006 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_2.укладено договір кредиту № 845/1-27/17/1/6-041, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 31 914,00 доларів США, із сплатою 11,7% річних та кінцевим терміном повернення кредиту 10.10.2011 р.

На забезпечення виконання зазначеного кредитного договору, 01.11.2006 р. між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір поруки № 845/8-27/17/9/6-092, відповідно до якого останній зобов'язувався солідарно відповідати за виконання позичальником договору кредиту.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р., суд першої інстанції виходив з того, що з встановлених ним в судовому засіданні обставин убачається, що заявник не навів поважних причин для поновлення йому строку на оскарження рішення третейського суду, а тому його заяву необхідно залишити без розгляду.

Такий висновок суду ґрунтується на матеріалах справи та вимогах закону.

За змістом ст. 51 Закону України «Про третейські суди» та ст. 389-5 ЦПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо: справа в якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону; рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може лише ту частині рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди; третейську угоду визнано судом недійсною; склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону; третейський суд вирішив питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Відповідно до ч.ч. 1- 3 ст. 389-1 ЦПК України сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.

Заява про скасування рішення третейського суду подається до суду за місцем розгляду справи третейським судом сторонами, третіми особами протягом трьох місяців з дня прийняття рішення третейським судом, а особами, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їх права і обов'язки, - протягом трьох місяців з дня, коли вони дізналися або повинні були дізнатися про прийняття рішення третейським судом.

Заява, подана після закінчення строку, встановленого частиною другою цієї статті, залишається без розгляду, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, про що постановляється ухвала.

З матеріалів третейскої справи Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків № 1024/10 убачається, що ухвалою Постійно діючого Третейчького суду при Асоціації українських банків від 19.07.2010 р. порушено провадження у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та призначено справу до розгляду на 19.08.2010 р.

В подальшому розгляд справи Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків неодноразово відкладався, в тому числі і за заявами ОСОБА_1

Ухвали Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків про відкладення розгляду справи направлялись на адресу місця проживання ОСОБА_1, яку він зазначав у поданих до суду заявах та клопотаннях та були ним отримані, що підтверджується наявними в матеріалах третейської справи повідомленнями про вручення поштового відправлення.

10.06.2013 р. Постійно діючим Третейським судом при Асоціації українських банків ухвалено рішення про задоволення позову ПАТ «Укрсоцбанк» за відсутності ОСОБА_1

Копії рішення третейського суду були направлені за місцем реєстрації та місцем фактичного проживання ОСОБА_1, і отримані ним 17.06.2013 р. та 20.06.2013 р.

Зазначене свідчить про те, що ОСОБА_1 було відомо про перебування справи у провадженні третейського суду та про ухвалене ним рішення від 10.06.2013 р., а тому посилання заявника на неповідомлення його про розгляд справи та не отримання рішення третейського суду, є безпідставними.

Крім того з матеріалів справи убачається, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 16.01.2014 р. у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків у справі № 1024/10 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено з інших підстав.

Ураховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність поважних причин для поновлення ОСОБА_1 строку на оскарження рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 10.06.2013 р. у справі № 1024/10 у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, та залишення без розгляду його заяви про скасування зазначеного рішення третейського суду.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 вересня 2016 р. залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів шляхом подання до цього суду касаційної скарги.

Головуючий Судді: