Справа №2-о-68/2009 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 22-ц/788/725/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

14 квітня 2016 року м. Суми

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - Криворотенка В. І.,

суддів - Лузан Л. В. , Сибільової Л. О. ,

з участю секретаря судового засідання Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Апеляційного суду Сумської області апеляційну скаргу ОСОБА_3

на рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28 липня 2009 року

у справі за заявою прокурора Тростянецького району в інтересах територіальної громади Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Тростянецького районного суду Сумської області від 28 липня 2009 року заяву прокурора задоволено.

Визнано спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_4, а саме земельну ділянку (пай) розміром 3,68 га ріллі, вартістю 40398,58 грн., сіножаття 0,5716, пасовища 0,29 га відумерлою та передано територіальній громаді Буймерської сільської ради.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення місцевого суду скасувати.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_3, представника прокуратури ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи, перевіривши рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи 16.08.2006 року померла ОСОБА_4 (а.с. 5,7). На момент смерті ОСОБА_4 проживала в с. Радгоспне, що розташовано на території Буймерської сільської ради Тростянецького району (а.с.4).

Як вбачається з витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи) №19850067, виданого 20.05.2009 року спадкова справа після смерті ОСОБА_4 не відкривалася (а.с.3).

За життя ОСОБА_4 належала земельна ділянка (пай) розміром 3,68 га ріллі, вартістю 40398,58 грн., сіножаття 0,5716, пасовища 0,29 га. (а.с.9), що і складало спадкову масу. Проте, на протязі двох років спадщину померлої на даний час ніхто не прийняв, спадкова справа не відкривалася.

Задовольняючи заяву прокурора Тростянецького району в інтересах територіальної громади суд першої інстанції виходив з того, що відсутність спадкоємців за заповітом та за законом на спадкове майно, а саме земельну ділянку (пай) розміром 3,68 га ріллі, вартістю 40398,58 грн., сіножаття 0,5716, пасовища 0,29 га. (а.с.9), яка залишилась після смерті ОСОБА_4, є підставою для визнання її відумерлою та передачі до територіальної громади Буймерської сільської ради.

Проте погодитися з такими висновком суду неможливо.

Відповідно до положень ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов'язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Таким чином підставами визнання спадщини відумерлою є: фізична відсутність спадкоємців за заповітом та (або) за законом; позбавлення їх права на спадкування або усунення від права на спадкування; відмова від прийняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом; неприйняття спадщини спадкоємцями за заповітом та (або) за законом.

Згідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини (стаття 1222 ЦК України).

Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Із доданої до апеляційної скарги копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 вбачається, що його матір'ю є ОСОБА_4 (а.с.30).

13 листопада 2001 року ОСОБА_4 був складений заповіт, який посвідчено секретарем виконавчого комітету Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області, актовий запис в реєстрі №93. Відповідно до якого все своє майно, на випадок смерті, вона заповідала ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.33)

Тобто спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_4 є ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Відповідно до частин 1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1297 ЦК встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину.

Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємців права на спадщину. Таким чином, визнаючи спадщину після смерті ОСОБА_4 відумерлою, суд першої інстанції обмежився даними реєстру про відсутність спадкової справи та не перевірив наявність у спадкодавця спадкоємців і не вирішив питання про їх залучення до участі в справі.

Відповідно до ч. 6 ст. 235 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і розяснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Звертаючись з апеляційною скаргою ОСОБА_3 посилається на те, що він є спадкоємцем за заповітом, від прийняття спадщини не відмовлявся і відповідно до ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Проте ухвалене рішення порушує його право як спадкоємця.

Враховуючи викладене вище колегія судів вважає, що в даній справі існує спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, тому ухвалене у справі рішення підлягає скасуванню, а заява прокурора залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 235, 303, 304, 307, 313, 314, 315, 319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Тростянецького районного суду Сумської області від 28 липня 2009 року в даній справі скасувати.

Заяву прокурора Тростянецького району в інтересах територіальної громади Буймерської сільської ради Тростянецького району Сумської області про визнання спадщини відумерлою залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і з цього часу протягом двадцяти днів може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -