ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/5092/15-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

09 березня 2016року м. Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Панаід І.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, -

встановив:

12 листопада 2016року ОСОБА_1 звернувся до Чугуївського міського суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, в якому, з урахуванням поданих 02.12.2015 р. уточнень, просив суд визначити йому та його сестрі ОСОБА_2 частки у власності на житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд.15-А, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 послався на те, що його діду ОСОБА_4 за життя належав житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд.15-А. Після смерті ОСОБА_4, померлого 24.10.1998 р. спадкоємицею першої черги стала мати позивача ОСОБА_3 Однак, заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 вона не подавала, оскільки прийняла спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління вказаним спадковим будинком. ОСОБА_3 здійснила поховання ОСОБА_4, обробляла присадибну земельну ділянку, ремонтувала будинок. Також в неї залишились всі правовстановлюючі документи на домоволодіння. 20.02.1999 р. ОСОБА_5 померла. Після її смерті спадкоємцями першої черги стали її діти ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Позивач, посилаючись на той факт, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї матері, просив суд його уточнений позов задовольнити, визначивши йому та його сестрі ОСОБА_2 частки у власності на житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд.15-А, в порядку спадкування за законом після смерті його матері ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надавши пояснення відповідно до викладеного вище, позов просив задовольнити, та висловився про відсутність в нього заперечень проти винесення судового рішення.

Відповідач проти позову заперечувала, вказала, що вони з братом не є спадкоємцями першої черги, оскільки таким є ОСОБА_6 рідний брат їхньої матері ОСОБА_7 і син померлого дідуся ОСОБА_4, який проживає в м.Харкові, також має дітей, що не залучені позивачем до участі у справі.

Вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлені такі обставини справи та відповідні ним правовідносини.

20.02.1999 року померла ОСОБА_3, що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії І-ВЛ № 348923, виданим повторно 23.03.2012 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №61. (а.с.10).

Факт родинних звязків позивача та ОСОБА_3 підтверджується свідоцтвом про народження, серії І-ВЛ №430944, виданим повторно 10.11.2015 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області. (а.с.11).

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №2 від 28.05.2012 р. дошлюбним прізвищем ОСОБА_3 було прізвище «Гончарова». (а.с.12).

З відповіді Чугуївської державної нотаріальної контори вбачається, що після смерті ОСОБА_3, померлої 20.02.1999 р. в термін передбачений ст.ст. 529, 531 ЦК Української РСР від 18 липня 1963 р. і заключних та перехідних положень до ЦК України, прийнятого 16 січня 2003 р., (шість місяців), з заявою про прийняття спадщини за законом звернулась ОСОБА_2 Заведена спадкова справа за №426/1999 р. ОСОБА_1 спадщину прийняв фактично, тим що відповідно до вимог ст. 549 ЦК України постійно проживав із спадкодавицею на час відкриття спадщини. 21.08.1999 р. за р.№ 2-1057 ОСОБА_1 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири №152, що знаходиться у м. Чугуєві Харківської області, по вул. Щорса, буд.5 на ? частку квартири. 07.11.2005 р. за р. №2-2299 ОСОБА_2 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку спадкового майна, яке складається з грошових внесків в ощадбанку м. Чугуєва. 12.08.2015 р. за р.№ 2-832 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з ? частини квартири №152, що знаходиться у м. Чугуєві Харківської області, по вул. Щорса, буд.5 на ? частку квартири. (а.с. 24).

Відповідно до технічного паспорту, записів в по господарської книги №11 Граківської сільської ради спірний житловий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд. 15А, частку власності у якому намагається визнати за собою та за своєю сестрою позивач, складається з наступних приміщень: житловий будинок «А», веранда «а», ганок «а1», літня кухня «Б», сарай «Б2», сарай «В», погріб «Г», вбиральня «Д», огорожа «№1», ворота «№2», хвіртка «№3». Власником зазначеного спірного будинку зазначений ОСОБА_4 (а.с.13, 50).

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Проаналізувавши досліджені докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 не обґрунтованими та такими що не підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Норми чинного законодавства України наділяють кожну фізичну та юридичну особу правом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів в порядку, встановленому законом (ст.55 Конституції України, ст.ст. 3,15 ЦПК України). Відповідно, вирішуючи по суті будь який, переданий на розгляд спір, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, субєктивного права, свободи чи інтересу, на захист якого подано позов та їх порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Згідно п.3.1. Листа ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, «якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розгляду у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку».

В судовому засіданні судом було розяснено позивачу його право на звернення до нотаріальної контори для вирішення питання оформлення права на спадщину відповідно до законодавства, у звязку з чим в засіданні 08.02.16 року було оголошено перерву. Відомостей про звернення до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав на спірний будинок, розташований за Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд. 15А, та отримання вмотивованої відмови нотаріуса позивачем суду не надано.

Крім цього, позивачем не надано документів на підтвердження належного виникнення у ОСОБА_4 права власності на спірний житловий будинок розташований за адресою: Харківська область, Чугуївський р-н, с. Залізничне, вул. Леонова, буд. 15А, зокрема доказів надання земельної ділянки для будівництва такого будинку, а також в матеріалах справи відсутні докази спадкування матірю позивача ОСОБА_3 спірного будинку після смерті її батька ОСОБА_4.

Крім того, як встановлено судом і не заперечується позивачем спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його син ОСОБА_6, який позивачем до участі у справ не залучений у звязку з тим, що, на думку позивача він зловживає спиртними напоями і не може належним чином представляти свої інтереси в суді. Виходячи з позиції позивача і керуючись закріпленим в статті 11 ЦПК України принципом диспозитивності цивільного судочинства, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог та осіб, до яких такі вимоги заявлені.

Частиною 1 ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу.

Згідно із ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Результат оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті.

Судом були створені необхідні умови позивачу для представлення необхідних доказів, розяснені права позивача, а також обовязок подання суду таких доказів і доведення їх переконливості. Однак, доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_4 права власності на спірний будинок, доказів на підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, а також прийняття останньою спадщини, доказів відмови нотаріуса в оформленні ОСОБА_1 права на спадщину суду не представлено за відсутності яких неможливо встановити її чергу у спадкуванні, позивачем надано не було. Також до участі у справі позивачем не були залучені всі особи, які мають відповідати за позовом.

На підставі викладеного, всебічно, повно та обєктивно дослідивши наявні у справі докази, суд не вбачає підстав для задоволення позовної заяви і вважає за необхідне в позові відмовити за його недоведеністю.

Керуючись статтями 208, 209, 212-215, 218 ЦПК України, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду Харківської області через Чугуївський міський суд, протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя