Справа №339/347/16-ц
У Х В А Л А

08.11.2016 м. Болехів

Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого-судді: Сметанюка В.Б.,

за участю секретаря: Ганчар Л.В.,

позивачки: ОСОБА_1,

відповідача:ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Болехові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 16 листопада 1996року виконкомом Тисівської сільської ради, Болехівської міської ради, актовий запис № 17.

У судовому засіданні позивачка заявлений позов підтримала просила розірвати шлюб, зазначивши, що в неї з відповідачем різні погляди на життя.

Відповідач у судовому засіданні вказав, що існує можливість для збереження сім»ї, а тому просив надати час на примирення.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно записів у свідоцтві про шлюб (а.с.3), сторони зареєстрували шлюб 16.11.1996року. Від даного шлюбу в них народилася дочка ОСОБА_3, 30.06.1997народження, яка є повнолітньою.

Статтею 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральнім засадам суспільства.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

Розірвання шлюбу є крайнім заходом, і може мати місце лише у випадку, коли суд прийде до висновку про безповоротну втрату можливості збереження шлюбу.

Встановлені судом обставини, характер відносин між сторонами, їх тривалість, вік сторін, заявлені причини розлучення, приводять суд до висновку про необхідність надання сторонам часу для примирення, що не суперечить їхнім інтересам та моральним засадам суспільства, оскільки дасть сторонам змогу остаточно визначитись стосовно подальшого перебування в шлюбі та проживання однією сім'єю.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.201 ЦПК України суд зобов'язаний зупинити провадження у справі у випадку надання подружжю строку на примирення.

На підставі наведеного, ст. 111,112 СК України, керуючись ст. 195, 201, 209-210 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Надати сторонам по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу термін на примирення строком на чотири місяці.

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на час примирення зупинити.

Ухвала в частині надання терміну для примирення оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині зупинення провадження подається протягом п'яти днів з дня її проголошення, а у разі якщо її було постановлено без участі особи, яка її оскаржує - протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається Апеляційному суду Івано-Франківської області через Болехівський міський суд Івано-Франківської області.

Суддя В.Б. Сметанюк