Справа № 462/8490/15 Головуючий у 1 інстанції: Колодяжний С.Ю.
Провадження № 22-ц/783/3323/16 Доповідач в 2-й інстанції: Струс Л. Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Монастирецького Д.І., Шандри М.М.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2016 року в задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_4 подавши апеляційну скаргу, у якій зазначає, що розподіл витрат на утримання дітей є непропорційним, оскільки вона щомісячно несе більші витрати ніж сплачувані відповідачем аліменти. Вказує, що районний суд не перевірив розмірів щомісячного доходу матері відповідача - інваліда ІІІ групи, а також не з'ясував, чи інші особи, окрім відповідача, надають їй допомогу в утриманні. Звертає увагу, що зростання цін на продукти харчування, при відсутності зростання доходів, як від заробітної плати так і від аліментних платежів, свідчить про погіршення її матеріального становища.

Просить скасувати рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2016 року та ухвалити нове рішення про повне задоволення її позовних вимог про збільшення суми стягуваних з ОСОБА_3 на її користь аліментів на утримання їхніх дітей та визначити їх у наступних розмірах: - 2000 грн. на утримання повнолітньої дитини, що навчається - ОСОБА_5 до часу завишення нею навчання - 30.06.2016 року; - 3000 грн. на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6, що хворіє на хронічне психічне захворювання, до часу досягнення ним повноліття - ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Заслухавши суддю-доповідача, представника ОСОБА_2, ОСОБА_3, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Судом встановлено, що згідно рішення Залізничного районного суду м.Львова від 06.03.2014 року позов ОСОБА_4 задоволено частково, та вирішено стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 750 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року до досягнення ним повноліття, та аліменти на утримання повнолітньої дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з 25.09.2013 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2016 року (а.с.3-5).

Згідно довідки ТОВ «Компанія «МПІ» від 02 червня 2015 р. ОСОБА_4 працює керівником по роботі в Західному регіоні в товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія «МПІ» з 11.02.2013 року, та, за період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року її дохід склав 15 940,47 грн. (а.с.9).

Як вбачається із довідки Навчального закладу Лазарського (м.Варшава, Республіка Польща) №395/40157 від 23.11.2015 року, донька сторін ОСОБА_5 є студенткою цього навчального закладу денної форми навчання (а.с. 43). Реєстраційну плату і оплату за перший семестр навчання ОСОБА_5 згідно рахунку в розмірі 3 990 польських злотих здійснено ОСОБА_4 (а.с. 10-16).

Матеріалами справи встановлено, що згідно висновку ЛКК №215 від 16.11.2015 року, посвідчення серії НОМЕР_1 та витягу №25/11, син сторін ОСОБА_6 є дитиною-інвалідом, йому встановлено клінічний діагноз: відставання в психомоторному розвитку, в зв'язку з чим йому періодично проводиться курс лікування. (а.с. 7, 40, 41).

Згідно податкової декларації ОСОБА_3 за 2015 рік доходів він не отримував. (а.с. 51)

Згідно довідки серії ЛВА - 1 №056301 від 08.10.1999 р. мати відповідача - ОСОБА_7 є інвалідом ІІІ групи безтерміново. (а.с. 52)

Відмовляючи в задоволенні позову ОСОБА_4 районний суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність передбачених ст. 192 СК України обставин для збільшення розміру аліментів.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи.

Покликання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі на те, що вона зверталася до Сихівського ВДВС ЛМУЮ про індексацію аліментів у виконавчому провадженні, проте листом від 30 03.2016 їй було відмовлено у проведенні індексації, колегія суддів не бере до уваги, оскільки як вбачається із даної відповіді Сихівського ВДВС ЛМУЮ, ОСОБА_4 звернулася із заявами 09.03.2016 року, тобто після ухвалення оскаржуваного рішення. (а.с. 61)

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що доводи в апеляційній скарзі про те, що ОСОБА_4 несе більші витрати ніж сплачувані відповідачем аліменти, не можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів, оскільки нею не доведено суду належними доказами, що матеріальний стан ОСОБА_3 з часу винесення рішення про стягнення аліментів покращився.

Окрім того, твердження в апеляційній скарзі про те, що вона страждає на хронічне захворювання відповідно до поданих документів з 2014 року, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ОСОБА_4 не надано суду належних про те доказів, що у зв'язку з тим в неї погіршився майновий стан.

Згідно ч.1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Колегія суддів вважає, що покликання в апеляційній скарзі на зростання цін на продукти харчування, при відсутності зростання доходів, як від заробітної плати так і від аліментних платежів, не може бути підставою для скасування рішення районного суду, оскільки такі обставини не передбачені ст. 192 СК України.

Таким чином позивачкою не доведено обставини визначені ст. 192 СК України, які б підтверджували саме зміну, погіршення або поліпшення матеріального стану платника та одержувача аліментів, а також їх здоров'я.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м. Львова від 04 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий Л.Б. Струс

Судді Д.І. Монастирецький

М.М. Шандра