РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2016 року Приморський районний суд міста Одеси

у складі : головуючого - судді Ільченко Н.А.

при секретарі Довгань Ж.А.

за участю адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ :

25 грудня 2015 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 40500,00 грн. щомісячно, до досягнення цією дитиною повнолітня, тобто до 25.12.2019 року, вказуючи, що відповідач є моряком, працює на судах дальнього плавання у режимі «два місяці через два», займає посаду старшого механіка та його заробітна плата становить приблизно 12000,00 євро на місяць, але ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку щодо утримання їх доньки, в зв'язку з чим вона змушена самостійно утримувати дитину.

Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні відповідач та його представник - адвокат ОСОБА_1 визнали позов частково і просили визначити аліменти в розмірі 5000,00 грн. на місяць.

Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 08.0.1999 року, та від цього шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 лютого 2016 року у справі №522/21405/15-ц, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами було розірвано.

Після розірвання шлюбу між сторонами, їх донька ОСОБА_4 залишилася залишився проживати з матір'ю - позивачем ОСОБА_2

Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обов'язок батьків утримувати своїх дітей.

Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні.

У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Проте між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їхньої дитини.

Як зазначає позивач, вона працює реалізатором на проминці 7-й км, та її середньомісячний заробіток складає 8000,00 грн.

Зі слів відповідача, за фахом він є інженером-механіком, працює на судах дальнього плавання іноземних судновласників та його базовий оклад складає 2380 доларів США, але на даний час він тимчасово не працює, що пов'язано з розглядом судових спорів між ним і позивачем.

Також відповідач стверджує, що допомагає матеріально своїм батькам, які є пенсіонерами, та своєму брату, який є інвалідом з дитинства.

Інших дітей сторони не мають.

Будь-яких стягнень по виконавчим листам з сторін не провадиться.

З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який може надавати їй таку допомогу.

Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Відповідач не спростував в суді доводи позивача стосовно того, що він працює на судах дальнього плавання іноземних судновласників у режимі «два місці через два», а саме не надав суду свій паспорт моряка та свій закордонний паспорт, в яких мають бути відповідні відмітки про перетинання ним державного кордону України та інших держав.

Водночас суд враховує, що на підтвердження своїх доводів стосовно того, що стан його здоров'я виключає подальшу роботу на судах закордонного плавання, відповідач не надав належних доказів, як цього вимагає ст. 60 ЦПК України. При цьому, надана відповідачем суду інформація стосовно того, що лікарем-невропатологом ОСОБА_5 йому було встановлено діагноз : грудний корешковий больовий синдром, не є доказом, який свідчить про неможливість його подальшої роботи на судах дальнього плавання іноземних судновласників.

Таким чином, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що при базовому окладі у розмірі 2380 доларів США на місяць у режимі «два місяці через два», середньомісячний заробіток відповідача складатиме біля 31000,00 грн. (2380,00дол.США*26,00грн.*6міс.:12міс.).

Відтак, стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 в сумі 10000,00 грн. буде справедливим та відповідатиме інтересам дитини.

Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Вирішуючи дану справу, суд також враховує, що відповідач відкрив банківський рахунок на ім'я своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_4, та на цей рахунок на дату судового розгляду даної справи у добровільному порядку перерахував аліменти на утримання доньки у загальному розмірі 20000,00 грн., а саме 13.01.2016 року перерахував аліменти за грудень 2015 року, січень та лютий 2016 року у загальному розмірі 15000,00 грн., а 09.03.2016 року перерахував аліменти за березень 2016 року в сумі 5000,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати в сумі 487,20 грн., пов'язані зі сплатою судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_3, НОМЕР_1, виданий Ленінським РВ УМВС України в Одеській області 05.12.1997 р., ІПН НОМЕР_2, що зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1, а проживає за адресою : АДРЕСА_2) на користь ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_6, НОМЕР_3, виданий Смілянським МРВ УМВС України в Черкаській області 13.06.2002 року, що зареєстрована та проживає за адресою : АДРЕСА_1) аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 25 грудня 2015 року і до досягнення цією дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_7 року, з врахуванням сплачених ОСОБА_3 13 січня 2016 року та 09 березня 2016 року аліментів за грудень 2015 року та січень, лютий і березень 2016 року у загальному розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 487 (чотириста вісімдесят сім) грн. 20 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 10000 (десять тисяч) грн. 00 коп. щомісячно - у межах суми платежу аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засідання під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 09 березня 2016 року.

Суддя Н.А. Ільченко