Справа № 308/6494/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2016 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі

головуючої судді Сарай А.І.

при секретарі Струтинська Н.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Соскида П.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгород цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево про отримання спеціального ордеру на житло та відновлення порушених житлових прав,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево про отримання спеціального ордеру на житло та відновлення порушених житлових прав.

В позові зазначив, що у період з вересня 2011 року по даний час він проходить військову службу у військовій прокуратурі Ужгородського гарнізону Західного регіону України у військовому званні підполковник юстиції.

У вересні 2011 року по прибуттю на місце військової служби у м. Ужгород він подав відповідні документи згідно Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями у квартирно-експлуатаційний відділ (КЕВ) м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, який є самостійною юридичною особою, для виділення йому та членам його сім`ї (на той час у складі 3 чоловік) житлового приміщення.

Рішенням начальника КЕВ м. Мукачево у вересні 2011 року йому та членам його сім`ї у встановленому Законом порядку для проживання виділена кімната АДРЕСА_1 , де вони проживають до даного часу.

Однак, спеціальний ордер на жилу площу № 000056 від 10.11.2011 р. КЕВ м. Мукачево невідомо з яких причин виданий йому на кімнату № 36 цього ж гуртожитку, яка має 11 кв.м. та непридатна для проживання сім`ї, у якій він та його сім`я ніколи не проживали, наскільки йому відомо там проживають зовсім інші особи, яким надано дозвіл КЕВ м. Мукачево. Внаслідок цього він та члени його сім`ї зареєстровані не у тому помешканні, де реально проживають вже 4 роки, чим порушуються його житлові права.

У 2012 році у складі його сім`ї відбулися зміни та на даний час сім`я складається з чотирьох осіб: ОСОБА_2 , 1977 р.н., дружина ОСОБА_3 , 1981 р.н., син ОСОБА_4 , 2008 р.н., син ОСОБА_5 , 2012 р.н.

На підставі викладеного, спеціальний ордер № 000056 від 10.11.2011 р. виданий йому на законних підставах, проте можливо помилково виписаний на кімнату АДРЕСА_2 , де він та члени його сім`ї реально проживають, у зв`язку з чим порушуються їхні житлові права.

Крім того, він та члени його сім`ї за час військової служби житлом ніколи не забезпечувалися, іншого житла у м. Ужгороді не мають.

Усі необхідні для оформлення спецордеру документи ним були надані в КЕВ м. Мукачево у 2011 році під час зайняття житлової площі у кімнаті № НОМЕР_1 у вищевказаному гуртожитку на підставі яких йому і був виданий спецордер № 000056, однак не на ту кімнату, крім того примірники усіх необхідних документів повторно подані в КЕВ м. Мукачево у 2014 році.

Проте, на виконання листа начальника КЕВ м. Мукачево щодо необхідності повторного клопотання керівництва прокуратури про виділення йому та членам його сім`ї житлової площі у зазначеному гуртожитку 05.05.2015 р. він звернувся з рапортом до військового прокурора Ужгородського гарнізону, за результатом розгляду якого начальнику КЕВ м. Мукачево подано клопотання за вих. № 2/1261вих-15 від 05.05.2015 р. (вх. № 1066 від 07.05.2015 р.) у відповідності до вимог Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 19.06.2014 р. № 401 з додатком необхідних документів, у тому числі довідок з місця служби про склад сім`ї та місця проживання саме у кімнаті № 15 вказаного гуртожитку.

Відповідно до п. 5.2. розділу V Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями жила площа в гуртожитках надається військовослужбовцям на час проходження служби в цьому населеному пункті рішенням КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини. У даному випадку таке клопотання начальнику КЕВ м. Мукачево було надано.
Балансоутримувачем зазначеного гуртожитку є КЕВ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України, а не військова прокуратура Ужгородського гарнізону, де він проходить військову службу.

Згідно п. 5.5. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями начальник КЕВ (КЕЧ) району зобов`язаний забезпечити: облік і реєстрацію осіб, які проживають у гуртожитку; укладання договору про надання комунальних послуг з військовослужбовцями, які проживають у гуртожитку, у встановленому законодавством порядку. Однак ним до даного часу вказані вимоги Інструкції не виконані.
З огляду на вищевикладені обставини, він та члени його сім`ї фактично позбавлені гарантованого Конституцією України права на житло.

Відповідно до уточнених позовних вимог просить: зобов`язати відповідача в особі квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління видати йому ОСОБА_2 спеціальний ордер на право проживання у кімнаті АДРЕСА_1 ; визнати недійсним ордер № 000056 від 10.11.2011 р. на кімнату АДРЕСА_3 , виданий йому ОСОБА_2 КЕВ м. Мукачево.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні уточненні позовні вимоги підтримав посилаючись на викладені в позовній заяві обставини і просить позов задовольнити. Додатково пояснив, що наведена у позовній заяві обставина, за якою позивач разом із складом сім`ї був зареєстрований у приміщенні на підставі виданого спеціального ордеру, в якому реально тривалий період не проживав створила для нього ряд перешкод та порушень його цивільних прав та законних інтересів, що послужило підставою його до звернення до суду за їх захистом. Вказує, оскільки, спеціальний ордер № 00056 від 10.11.2011 р. на заняття кімнати № 36 ОСОБА_2 разом із членами сім`ї в гуртожитку військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 , яка не має статусу закритого військового містечка, виданий КЕВ м. Мукачево, замість виконавчого комітету Ужгородської міської ради, як органу з винятковим правом на видачу такого ордеру, слід вважати недійсним з огляду на порушення службовими особами КЕВ м. Мукачево порядку видачі спеціального ордеру. Окрім цього, за вимогами ст. 47 ЖК, нормою жилої площі в Українській PCP встановлено в розмірі 13.65 квадратного метру на одну особу. Таким чином, підставою для визнання спеціального ордеру № 00056 від 10.11.2011 р. на заняття кімнати № 36 площею 11 кв.м. ОСОБА_2 разом із членами сім`ї в гуртожитку військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 недійсним є невідповідність виділеної площі загальним нормам для забезпечення проживання сім`ї у складі трьох осіб (на момент видачі ордеру). Враховуючи вимоги законодавства, які діяли на момент неправомірного факту видачі спеціального ордеру позивачу є всі підстави для визнання оспорюваного ордеру недійним та задоволення уточненої позовної заяви.

Представник відповідача ОСОБА_6 в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив та просить у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Пояснив, що кімната АДРЕСА_1 є готельним номером і тому не може бути надана ОСОБА_2 для проживання. Просить врахувати, що ОСОБА_2 має у власності квартиру в м. Львові, що підтверджується відомостями з реєстру прав власності на нерухоме майно.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно із ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Частиною 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
В судовому засіданні встановлено, що у період з 05.09.2006 р. по 30.08.2011 р. позивач підполковник юстиції ОСОБА_2 проходив військову службу у військовій прокуратурі Західного регіону України (м. Львів) та не перебував на квартирному обліку, проживав у гуртожитку (а.с. 27).

10.11.2011 р. начальником КЕВ м. Мукачево ОСОБА_7 позивачу ОСОБА_2 був виданий спецордер № 000056 в тому, що він з сім`єю з трьох осіб, в тому числі: ОСОБА_2 наймач, ОСОБА_3 , 1981 р.н. дружина, ОСОБА_4 , 2008 р.н. син, прописані у м. Ужгород за адресою пл. Пушкіна та мають право зайняти кімнату АДРЕСА_5 ) на період проходження служби у прокуратурі Ужгородського гарнізону чи до надання жилого приміщення для постійного проживання в установленому порядку (а.с. 22).

Відповідно до наказу начальника КЕВ м. Мукачево ОСОБА_7 від 14.11.2011 р. за № 208 «Про дозвіл на реєстрацію», наказано зареєструвати військовослужбовця та членів його сім`ї ОСОБА_4 , його дружину ОСОБА_3 разом з неповнолітніми дітьми за адресою: АДРЕСА_6 (гуртожиток МОУ), згідно спецордеру № 000056 від 10.11.2011 р. (а.с. 68).

З 17.11.2011 р. позивач значиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_6 , що стверджено відповідною відміткою у його паспорті (а.с. 25).

Довідкою виданою ТВО начальника КЕВ м. Мукачево від 16.10.2014 р. стверджується, що ОСОБА_2 разом з членами сім`ї дійсно з вересня 2011 року по теперішній час проживає в гуртожитку Міністерства оборони України за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 19).

Довідками виданими ТВО військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України від 05.05.2015 р. стверджується, що на утриманні ОСОБА_2 знаходиться сім`я у складі: дружина ОСОБА_3 , 1981 р.н.; син ОСОБА_4 , 2008 р.н.; син ОСОБА_5 , 2012 р.н. ОСОБА_2 у період з 30.08.2011 р. по даний час проходить військову службу у військової прокуратурі Ужгородського гарнізону Західного регіону України (м. Ужгород) та житлом не забезпечений. Проживає в гуртожитку квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево за адресою: АДРЕСА_7 (а.с. 8, 9).

Згідно листа начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.09.2015 р. щодо надання інформації повідомлено, що на балансі КЕВ м. Мукачево готелів (готельних номерів у державному житловому фонді) у м. Ужгород немає. Відповідно до наданої квартирно-експлуатаційним відділом м. Мукачеве звітності стосовно руху фондів та земель за 2014 рік (форми 401, 405), станом на 01.01.2015 р. на обліку та балансі КЕВ рахується військове містечко № НОМЕР_2 по АДРЕСА_8 . На території містечка розташована одна будівля по генплану № 1 гуртожиток, в якій є кімнати, які використовуються для тимчасового проживання військовослужбовців та працівників Збройних Сил України, які прибувають до м. Ужгород у відрядження (а.с. 65).

З матеріалів справи вбачається, що 16.10.2014 р. позивач звернувся до начальника КЕВ м. Мукачево з заявою в якій повідомив, що разом з своєю сім`єю (дружиною та синами) з вересня 2011 року проживають у гуртожитку КЕВ м. Мукачево у м. Ужгороді пл. Пушкіна, 2 номер 15, при цьому зареєстровані за номером 36 цього ж гуртожитку, у зв`язку з чим просив офіційно зареєструвати його та його сім`ю у номері 15 вказаного гуртожитку, оскільки він та його сім`я там фактично проживає з вересня 2011 року (а.с. 10).

На вказану заяву позивача за результатом її розгляду відповідачем повідомлено, що підставою для реєстрації осіб в гуртожитках є ордер та, оскільки, в 2011 році КЕВ м. Мукачево йому на склад сім`ї три особи було оформлено та видано спецордер № 000056 на кімнату 36 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_8 , для реєстрації його та членів його сім`ї в кімнаті АДРЕСА_1 , в якій він на теперішній час проживає разом з сім`єю, йому необхідно отримати спецордер на кімнату № 15. Для отримання спецордеру надано перелік документів для оформлення (а.с. 11).

У грудні 2014 року позивач звернувся до начальника КЕВ м. Мукачево з заявою на отримання спеціального ордеру на житло та відновлення порушених житлових прав, в якій просив вжити заходів до відновлення порушених його та членів його сім`ї житлових прав та видати спеціальний ордер на кімнату АДРЕСА_1 з метою подальшої реєстрації за вказаним місцем проживання (або внести зміни в спецордер № 000056 від 10.11.2011 р.) (а.с. 12-14).

05.05.2015 р. ТВО військової прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України звернувся до начальника КЕВ м. Мукачево з письмовим клопотання про забезпечення старшого прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону Дракіна О.І. та членів його сім`ї житловою площею в гуртожитку квартирно-експлуатаційного відділу АДРЕСА_8 (а.с. 7).

У травні 2015 року позивач повторно звернувся до начальника КЕВ м. Мукачево з заявою про отримання спеціального ордера на житло, реєстрації у займаному житловому приміщенні та відновлення порушених житлових прав (а.с. 15-18).

З листа начальника КЕВ м. Мукачево від 02.06.2015 р. за № 149 вбачається, що на клопотання ТВО військового прокурора Ужгородського гарнізону Західного регіону України від 05.05.2015 р. щодо забезпечення ОСОБА_2 та членів його сім`ї військовому прокурору Ужгородського гарнізону Західного регіону України надсилаються для погодження та затвердження «Список розподілу житлової площі у гуртожитку в Ужгородському гарнізоні місцезнаходження: м. Ужгород, пл. Пушкіна, 2» (а.с. 48).

Довідкою виданою начальником КЕВ м. Мукачево від 02.02.2015 р. за № 678 стверджується, що за адресою: АДРЕСА_9 , проживає ОСОБА_8 разом з сім`єю (дружина, донька, мати дружини), площа кімнати № 36-37 становить 34.95 кв.м. (а.с. 62).

19.12.2011 р. на підставі спецордеру № 000058 відповідачем ОСОБА_8 та членам його сім`ї було виділено кімнату АДРЕСА_10 (21.3 кв.м.), а 14.11.2013 р. кімнати АДРЕСА_11 (25.9 та 21.3 кв.м.) (а.с. 89).

Згідно з письмової заяви ОСОБА_8 від 25.09.2015 р., справжність підпису якого засвідчено нотаріусом, ОСОБА_8 стверджує, що у 2011 році на підставі ордеру КЕВ м. Мукачево йому було виділено одну кімнату АДРЕСА_10 . На даний час він та його сім`я (дружина, неповнолітня дитина, мати дружини) проживають в кімнатах АДРЕСА_12 . У вказаних кімнатах своїми силами він зробив ремонт за власний кошт, про що КЕВ м. Мукачево був повідомлений. Іншого місця проживання у нього та його сім`ї немає. Комунальні послуги за кімнати АДРЕСА_13 сплачуються ним сумлінно. Також ним укладено договір про постачання електроенергії з ПАТ «Закарпаттяобленерго», встановлено один електролічильник на кімнати АДРЕСА_13 та коридор (а.с. 63).

Будучи допитаним в судовому засідання в якості свідка ОСОБА_7 , яким був виданий оспорюваний спецордер, пояснив, що він працював на посаді начальника КЕВ м. Мукачева. У 2011 році прибув військовослужбовець ОСОБА_2 для проходження служби в прокуратурі Ужгородського гарнізону, який звернувся з відповідним клопотанням до КЕВ м. Мукачево і йому було надано житло як військовослужбовцю. У зв`язку з тим, що була неофіційна заборона керівництва надавати кімнату № 15, ОСОБА_2 було надано кімнату АДРЕСА_14 , де його було зареєстровано. На той час кімната № НОМЕР_3 була непридатною для проживання і по складу сім`ї не підходила ОСОБА_2 , але була вільна кімната АДРЕСА_15 , у яку, за погодженням з керівництвом, ОСОБА_2 заселився. ОСОБА_2 за власні кошти зробив ремонт у квартирі АДРЕСА_15 та проживав у ній. За час перебування ним на посаді керівника КЕВ м. Мукачево кімната № 15 за ОСОБА_2 не була оформлена. ОСОБА_2 у кімнату № 15 заселився не самовільно, де проживає на даний час, та у кімнаті АДРЕСА_14 не проживав.

Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивачу ОСОБА_2 був виданий спецордер на проживання у кімнаті АДРЕСА_3 , в якій він значиться зареєстрованим, однак позивач та члени його сім`ї у вказаній кімнаті не проживали та фактично проживають у кімнаті за АДРЕСА_16 проживає ОСОБА_8 разом з членами його сім`ї.

Згідно з ст. 122 ЖК Української PCP на підставі рішення про надання службового жилого приміщення виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення у надане службове жиле приміщення.

Статтею 47 ЖК Української PCP передбачено, що норма жилої площі в Українській РСР встановлюється в розмірі 13.65 квадратного метра на одну особу.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP та іншими нормативно-правовими актами. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей, визначений Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року № 1081 (далі Порядок).

Пунктом 12 Порядку передбачено, що службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям згідно з рішенням командира військової частини, яке погоджується з квартирно-експлуатаційним органом, за місцем проходження ними військової служби. Військовослужбовцям Держспецтрансслужби, внутрішніх військ МВС, Держприкордонслужби службові житлові приміщення надаються згідно з рішеннями командирів військових частин, які погоджуються відповідно з Адміністрацією Держспецтрансслужби, Головним управлінням внутрішніх військ МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби. На підставі рішення про надання службового житлового приміщення виконавчий орган районної, міської, районної у місті ради видає спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане житлове приміщення.

Організацію забезпечення та надання житлових приміщень військовослужбовцям особам офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил України, у тому числі які проходять військову службу у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини), що належать до сфери управління Міністерства оборони України, у його структурних підрозділах, а також особам, звільненим в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, після звільнення (далі військовослужбовці) та членів їх сімей, включаючи членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли, пропали безвісти під час проходження військової служби, які перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі члени їх сімей) було визначено Інструкцією про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень (далі Інструкція), затвердженої наказом Міністра оборони України від 6 жовтня 2006 року № 577, чинної на час виникнення спірних правовідносин.

Службові житлові приміщення надаються військовослужбовцям за місцем проходження ними військової служби за рішенням командира військової частини (у гарнізоні міста Києва - Міністра оборони України за поданням начальника гарнізону міста Києва, погодженого з начальником Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України) за погодженням з квартирно-експлуатаційним органом. На підставі рішення про надання службового житлового приміщення квартирно-експлуатаційний орган подає затверджений начальником гарнізону список розподілу службового житла з необхідними документами до виконавчого органу районної, міської, районної у місті ради для оформлення спеціального ордера, який є єдиною підставою для вселення в надане службове житлове приміщення (п. 2.6 Інструкції).

Відповідно до п. 2.7 Інструкції спеціальний ордер на службові квартири в закритих військових містечках оформляється та видається відповідним квартирно-експлуатаційним органом Збройних Сил України за підписом начальника квартирно-експлуатаційного органу. Спеціальний ордер дійсний протягом 30 днів. Спеціальний ордер вручається військовослужбовцю, на ім`я якого він виданий. При одержанні цього ордера пред`являються паспорти (або документи, що їх замінюють) усіх осіб, включених до спеціального ордера, з відміткою про зняття з реєстрації за попереднім місцем проживання та реєстрацією за місцем служби. При вселенні в надане службове житлове приміщення військовослужбовець здає спеціальний ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності відповідному підприємству, установі, організації, що здійснює обслуговування цього житлового приміщення, або у квартирно-експлуатаційний орган підрозділу. Цей ордер зберігається як документ суворої звітності. Спеціальний ордер на службове житлове приміщення може бути визнаний недійсним у порядку, установленому законодавством.

Як встановлено судом, у порушення зазначених вимог оспорюваний ордер в гуртожитку військового містечка № НОМЕР_2 у АДРЕСА_4 , що не має статусу закритого військового містечка, був виданий КЕВ м. Мукачево, а не відповідним виконавчим комітетом міської ради, та з невідповідністю виділеної жилої площі (11 кв.м.), встановленої ст. 47 ЖК Української PCP.

Відповідно до ст. 59 ЖК України ордер може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках неправорміних дій службових осіб при вирішенні питання про надання житлового приміщення, а також у інших випадках порушення порядку і умов надання житлових приміщень.
Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. ст. 12, 13, 15, 20 ЦК України кожна особа має право на захист в суді свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення, яке особа здійснює на свій розсуд у спосіб, передбачений законом або договором (ст. 16 ЦК України), залежно від змісту права, що порушене, характеру дій, якими воно порушене, а також наслідків, що спричинені цим порушенням. Способи можуть обиратися самою особою чи встановлюватися договором або актами цивільного законодавства.
З огляду на наведені обставини, доводи позивача є обґрунтованими, а оскільки безпосереднім розпорядником спірного житла є КЕВ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та з метою відновлення порушених житлових прав позивача КЕВ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління слід зобов`язати видати ОСОБА_2 спеціальний ордер на право проживання у кімнаті АДРЕСА_1 , і визнати недійсним ордер № 000056 від 10.11.2011 р. на кімнату АДРЕСА_3 , виданий ОСОБА_2 КЕВ м. Мукачево.

Доводи представника відповідача про те, що кімната АДРЕСА_1 є готельним номером, а тому не може бути надана позивачу для проживання не заслуговують на увагу, оскільки суперечать обставинам справи та спростовуються її матеріалами, зокрема інформацією наданою у листі начальника Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління від 18.09.2015 р. (а.с. 65). Питання наявності у власності ОСОБА_2 квартири в м. Львові не мають правового значення для розв`язання даного спору.

Разом з тим, суд враховує, що задоволення позовних вимог позивача, як встановлено судом, ніяким чином не порушить право на житло інших осіб.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 487.2 грн. сплаченого судового збору, а саме дві вимоги немайнового характеру (243.6 х 2 = 487.2).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст. ст. 12, 13, 15, 16, 20 ЦК України, ст.ст. 47, 59, 122 ЖК УРСР суд,

В И Р І Ш И В:
Позову задовольнити повністю.

Зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління видати ОСОБА_2 спеціальний ордер на право проживання у кімнаті АДРЕСА_1 .

Визнати недійсним ордер № 000056 від 10 листопада 2011 року на кімнату АДРЕСА_3 , виданий ОСОБА_2 КЕВ м. Мукачево.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Мукачево Західного територіального квартирно-експлуатаційного управління на користь ОСОБА_2 487 (чотириста вісімдесят сім гривень) 20 копійок сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Головуюча Сарай А.І.