Справа № 404/867/15-ц
Номер провадження 2/404/48/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2016 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді - Бершадської О.В.

при секретарі - Домарецькому Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кіровограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №2 про захист порушених конституційних прав громадянина України, визнання недійсними правочинів,-

ВСТАНОВИВ:

09 лютого 2015 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, зазначивши третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Кіровоградську міську державну нотаріальну контору №2, та просив : - визнати недійсним правочин- заяву щодо відмови від належної йому за законом частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташований за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29;

- визнати недійсним правочин свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2013 року №15007884 (1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташований за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2011 року №798 1/2 частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29, які видані на ім»я ОСОБА_3;

-визнати недійсним правочин свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2013 року №15010677 (1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташований за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2011 року №798 (СА8304792) 1/2 частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29, які видані на ім» я ОСОБА_2 ;

-зобов»язати відповідні компетентні установи визначити, відповідно до законодавчих актів України , право власності на спадкове майно: земельну ділянку загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташованій за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та житловий будинок загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь моральну шкоду в сумі

140 000 грн.;

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь фактичні матеріальні витрати в подвійному розмірі на догляд медичним працівником його дружини ОСОБА_4 за термін перебування на судових засіданнях, врахувавши час проїзду до Кіровського районного суду м. Кіровограда та у зворотньому напрямку ( а.с . 1-5).

Надалі, 13 березня 2015 року позивач подав до суду заяву про уточнення (зміну) позовних вимог, згідно яких просив: - визнати недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-визнати за ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 право власності на 1 / 3 частини спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-внести зміни в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на ім»я ОСОБА_3 ;

- внести зміни в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на ім»я ОСОБА_2 ( а.с. 38-41).

В судовому засіданні 26.06.2015 року сторона позивача клопотала перед судом щодо залишення позовних вимог, в частині їх викладення у заяві від 09 лютого 2015 року без розгляду , зокрема з подальшим її уточненням ( а.с. 151-152).

Ухвалою Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26 червня 2015 року , позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №2 про захист порушених конституційний прав громадянина України, визнання недійсними правочинів, подану ним 09.02.2015 року, в частині її вимог : - щодо визнання недійсним правочину свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2013 року №15007884 (1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташований за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2011 року №798 1/2 частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29, які видані на ім»я ОСОБА_3 ;

-визнати недійсним правочин свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 20 грудня 2013 року №15010677 (1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташований за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 16 серпня 2011 року №798 (СА8304792) 1/2 частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29, які видані на ім»я ОСОБА_2 ;

-зобов»язати відповідні компетентні установи визначити, відповідно до законодавчих актів України , право власності на спадкове майно: земельну ділянку загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташованій за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та житловий будинок загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 між ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_1;

-стягнути з ОСОБА_3 на його користь фактичні матеріальні витрати в подвійному розмірі на догляд медичним працівником його дружини ОСОБА_4 за термін перебування на судових засіданнях, врахувавши час проїзду до Кіровського районного суду м. Кіровограда та у зворотньому напрямку залишено без розгляду ( а.с.158-159). Ухвала сторонами не оскаржувалась, набрала законної сили.

Остаточно позивач просить суд : -визнання недійсною заяву ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 1 / 3 частини спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-внести зміни в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на імя ОСОБА_3;

-внести зміни в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на імя ОСОБА_2;

-стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 140 000 гривень ( а.с. 152 - на звороті).

Вимоги мотивує тим, що відповідачі по справі- Литвиненко ОСОБА_5 та ОСОБА_3 є його рідними сестрами. 06 січня 2009 року , після смерті батька - ОСОБА_6, відкрилась спадщина , яка складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038), розташованої за адресою : м.Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв. м., розташованого за тією ж адресою. Його сестра ОСОБА_3, після смерті батька, скориставшись важкими життєвими обставинами, в яких він опинився на той час, а саме у звязку з проблемами зі здоровям, що потребують значних витрат як матеріального характеру, так і часу, необхідного для проходження обстежень та лікування, почала вмовляти його відмовитись від належної йому частки земельної ділянки та частки житлового будинку, які розташовані за адресою : м.Кіровоград, пров. Братиславський, 29 . На той час, 01.01.2009 року він звертався до лікаря, та йому було поставлено діагноз дифузний кардіосклероз, крім того, виявлена гіпертонічна хвороба 2 - ї стадії 3-го ступеня. Потім слідувало тривале лікування та постійні звернення до лікарів, а саме: 01.04.2009 року; 06.04.2009 року, 14.04.2009 року. 17.07.2009 року його було направлено в санаторій, де з 20.07.2009 року по 07.08.2009 року він проходив лікування. Крім того, в період з 03.12.2009 року по 17.12.2009 року він знаходився на стаціонарному лікуванні в КВ Кіровоградського облгоспіталя для ІВВ. Окрім того, зважаючи на те, що він мав постійно проходити обстеження та лікування, його дружина ОСОБА_4, яка є інвалідом 1 - ї групи також потребувала його допомоги та догляду. Вважає, що зазначене свідчить про те, що він опинився, не з своєї вини у важких умовах, перебував у такому безпорадному стані, що окрім як про своє здоров'я та здоров'я своєї дружини не міг і думати. Цими ж обставинами і скористалась рідна сестра ОСОБА_3, вводячи його в оману, щодо обставин, які мають істотне значення, вмовляла відмовитись від належної частки в спадковому майні, натомість переконувала його , що в разі якщо він не відмовиться від частки в спадщині, то втратить право отримати інше житло як учасник ліквідації наслідків на ЧАЕС, переконувала його , що утримувати майно буде краще та дешевше коли буде один власник та обіцяла, що в разі продажу майна, він все одно отримає кошти в частині, що належить йому , в розмірі 1 /3 від загальної вартості майна. В звязку з такими обставинами він написав заяву нотаріусу, що не буду предявляти право на спадщину . Крім того, таким самим чином, ОСОБА_3 намагалася схилити і їх сестру ОСОБА_2 відмовитись від належної їй частки в спадковому майні, проте отримала відмову. 05.02.2015 року від своєї старшої сестри - ОСОБА_2 він довідався про те, що ОСОБА_3 звернулась до Кіровського районного суду м.Кіровограда з позовом про виділ в натурі 1/2 частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038), розташованої за адресою : м.Кіровоград, пров. Братиславський , 29 та 1 / 2 частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв. м., розташованого за тією ж адресою, порушивши їх домовленість. Вважає, що є всі підстави для застосування судом ст.ст. 229, 230, 233 ЦК України, так як він відмовився від спадщини під впливом тяжких обставин, викликаних станом його здоров»я; а також під впливом помилки та під впливом обману зі сторонни ОСОБА_3

В судовому засіданні позивач, його представник заявлені вимоги підтримали, просили задовольнити, пославшись на обставини, які викладені у позовній заяві та уточненнях до неї.

Відповідач ОСОБА_2 в суді позов визнала, заперечень не подала.

Відповідач ОСОБА_3 , та її представник у задоволенні заявлених вимог просили відмовити, вказали на їх безпідставність та необгрунтованість. Заявили про застосування строку позовної давності ( а.с. 154-157).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №2 ( а.с. 58) , її представник просила справу слухати у їх відсутності та повідомила про те, що у нотаріальній конторі 6 квітня 2009 року після смерті ОСОБА_6, померлого 6 січня 2009 року, заведена спадкова справа № 381/2009. Із заявами про прийняття спадщини звернулися: дочки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_3. У заявах ними було вказано про наявність іншого спадкоємця: сина спадкодавця ОСОБА_1, який мешкає в АДРЕСА_1. Листом від 6 квітня 2009 року нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про відкриття спадщини після смерті батька та необхідність, у разі бажання оформити спадщину, подати заяву про прийняття спадщини. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення , 10.04.2009 року позивач отримав лист особисто. Заяви про прийняття спадщини , а також заяви про відмову від прийняття спадщини у встановлений 6-ти місячний строк від ОСОБА_1 до нотаріальної контори не надходило. 18 грудня 2009 року , у день видачі свідоцтв про право на спадщину ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 була подана заява про неприйняття спадщини. Разом з цим, місце проживання позивача за адресою проживання спадкодавця ОСОБА_7, померлого 06 січня 2009 року , в м. Кіровограді пров. Братиславський, 29 , на час відкриття спадщини не зареєстроване ( а.с. 134).

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є лікуючим лікарем позивача , та знає його з 1996 року , як учасника ЧАЕС, після смерті батька дійсно позивач звертався до неї неодноразово , проходив тривалі лікування , направлявся в санаторій.

Свідок ОСОБА_9 , який доводиться чоловіком відповідача ОСОБА_2, в судовому засіданні пояснив, що після смерті тестя в 2009 році , у позивача погіршився психоемоційний стан , загострилися хвороби, які були наслідком аварії на ЧАЕС . Після смерті батька було вирішено в разі продажу будинку кошти розділити на трьох , так як позивач не мав наміру проживати у спірному будинку.

Свідок ОСОБА_10 який доводиться двоюрідним братом ОСОБА_1 пояснив, що батько сторін ОСОБА_7 при розмові з ним говорив , що діти у нього дружні, в разі його смерті поділять все майно на трьох . Свідок ОСОБА_11, яка є дружиною свідка ОСОБА_10 дала тотожні свідчення.

Свідок ОСОБА_12, яка є подругою відповідача ОСОБА_3 пояснила, що спадщину після смерті свого батька отримали відповідачі , оформивши все нотаріально. Разом з цим, вона була присутня при розмові, коли позивач відмовився від спадщини . Свідок ОСОБА_13 пояснила, що доводиться знайомою відповідачці ОСОБА_3 з 2011 року та була свідком того, що позивач та відповідач ОСОБА_2 чинили перешкоди ОСОБА_3 , коли остання приходила до спірного будинку , щоб забрати свої речі.

Заслухавши пояснення сторін, свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимог, з наступного.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За змістом ч. 3 ст. 10 та ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що 6 січня 2009 року помер батько сторін у справі ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилась спадщина за законом, яка складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою , а також грошових вкладів з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями .

Заповіт спадкодавцем не складався.

Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідачі в справі .

Із наданої копії спадкової справи №381/2009 до майна померлого 06.01.2009 року ОСОБА_6 , убачається, що 06.04.2009 року відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подали до Другої Кіровоградської державної нотаріальної заяви про прийняття спадщини, що залишилася після смерті їх батька (а. с. 69-70). У поданих заявах зазначили інших спадкоємців: їх брата ОСОБА_1 .

Листом від 6 квітня 2009 року нотаріальна контора повідомила ОСОБА_1 про відкриття спадщини після смерті батька та необхідність, у разі бажання оформити спадщину, подати заяву про прийняття спадщини ( а.с . 106 ). Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, 10 квітня 2009 року вказаний лист позивач отримав особисто ( а.с. 107).

Заява про прийняття спадщини , а також заява про відмову від прийняття спадщини у встановлений законом 6-ти місячний строк від позивача ОСОБА_1 до нотаріальної контори не надходила.

18 грудня 2009 року , у день видачі свідоцтв про право на спадщину відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , позивач ОСОБА_1 подав заяву про неприйняття спадщини ( а.с. 108).

18 грудня 2009 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори видано відповідачам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 свідоцтва про право на спадщину за законом у частках ( по 1/ 2 , кожній) на спадкове майно : житловий будинок, розташований за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та земельну ділянку за вказаною адресою, а також грошові вклади з відповідними відсотками та компенсаційними нарахуваннями ( а.с. 118-123).

У лютому 2015 року ОСОБА_3 звернулась в суд із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_1 про виділення частки майна в натурі та відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 1273 ЦК України відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.

Зазначеною нормою закону передбачено, що спадкоємець не може в обмін на відмову від прийняття спадщини вимагати отримання для себе або інших осіб будь-яких матеріальних чи нематеріальних благ.

Позивач вказує, що до моменту подачі позовної заяви ОСОБА_3 , його права не порушувались , так як він проживав у спірному будинку і вірив в те, що йому буде виділена його частина відповідачами в добровільному порядку.

Позивач звертаючись в суд із позовом про

визнання недійсним правочину - заяви щодо відмови від належної йому за законом частки земельної ділянки загальною площею 0,0586 га (кадастровий номер :11:097:0038), розташованої за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 та частки житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за адресою м. Кіровоград, провул. Братиславський, 29 , посилався на норми статей 229, 230, 233 ЦК України. Зазначав, що він відмовився від прийняття спадщини під впливом тяжких обставин, викликаних станом його здоров»я ; а також під впливом його помилки та під впливом обману зі сторони відповідача ОСОБА_3

У ч. 5 ст. 1274 ЦК України закріплено, що відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених ст. ст. 225, 229-231 і 233 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ЦК України, якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним.

Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

З аналізу наведених норм слідує, що обман - це певні винні, навмисні дії сторони, яка намагається запевнити іншу сторону про такі властивості й наслідки правочину, які насправді наступити не можуть, або свідомо замовчує про них.

За роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України в п. 20 постанови N 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" від 06.11.2009р. правочин визнається вчиненим під впливом обману у випадку навмисного введення іншої сторони в оману щодо обставин, які впливають на вчинення правочину. На відміну від помилки, ознакою обману є умисел у діях однієї зі сторін правочину. Наявність умислу в діях відповідача, істотність значення обставин, щодо яких особу введено в оману, і сам факт обману повинна довести особа, яка діяла під впливом обману. Обман щодо мотивів правочину не має істотного значення. Норми статті 230 ЦК не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі ст. 233 ЦК України, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім'ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин добровільно, без наявності насильства, обману чи помилки. Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

В судовому засіданні не встановлено , що оскаржувана позивачем відмова від прийняття спадщини від 18.12.2009 року здійснена останнім під впливом помилки та під впливом обману зі сторони відповідача ОСОБА_3

В порушення вимог ст.ст. 10,11,60 ЦПК України позивач не надав належних та достовірних доказів, які б свідчили про його помилку чи обман щодо істотних обставин правочину . Свідчення свідків, на які позивач посилався ,

також не підтверджують заявленого та судом не можуть бути прийняті як належні.

Відмова від прийняття спадщини є одностороннім правочином , та норми ст.230 ЦК України не застосовуються щодо односторонніх правочинів.

Крім того, в суді також не встановлено , що оскаржувана позивачем відмова від прийняття спадщини від 18.12.2009 року була подана під впливом тяжких обставин , викликаних здоров»ям позивача , оскільки саме після смерті спадкодавця, виникла необхідність прийняття спадщини чи відмови від неї.

Заява про неприйняття спадщини була складена у присутності нотаріуса , зареєстрована під вх.№2820/02-14 , та така заява була добровільною .

Зміст заяви свідчить, що у позивача не могло бути будь-яких сумнівів у правових наслідках, які заява за собою тягнула.

Згідно Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 року, заяви про прийняття спадщини або відмову від її прийняття подаються спадкоємцем особисто нотаріусу за місцем відкриття спадщини у письмовій формі.

Якщо спадкоємець особисто прибув до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, нотаріальне засвідчення справжності його підпису на таких заявах не вимагається. У цьому випадку нотаріус встановлює особу заявника, про що на заяві робиться відповідна службова відмітка. Ця відмітка скріплюється підписом нотаріуса.

Дійсно позивач хворів, тривалий час перебував на лікуванні, в санаторії , проходив обстеження , особисто, та разом зі своєю дружиною , що знайшло своє підтвердження в суді , проте суд прийшов до висновку, що позивач добровільно позбавив себе права на частку в спадщині, такі дії ОСОБА_1 відповідали його волевиявленню, між смертю спадкодавця, станом здоров'я позивача та вчиненим ним правочином причинно-наслідковий зв'язок відсутній. Таким чином, вимога позивача про визнання недійсною заяви про відмову від спадщини після смерті батька задоволенню не підлягає.

Суд, не знаходить підстав для задоволення заяви про відмову у позові за спливом строків позовної давності, на що вказувала відповідач ОСОБА_3, оскільки у позові відмовлено у зв»язку з відсутністю порушення прав позивача відповідачами та необґрунтованістю позовних вимог.

Також задоволенню не підлягають і вимоги про визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 права власності на 1 / 3 частини спадщини та внесення змін в свідоцтві про право на спадщину, видане на імя ОСОБА_3 та на імя ОСОБА_2, оскільки такі вимоги є похідними від вимоги про визнання заяви про відмову від спадщини недійсною, яка була відхилена судом . Крім того, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

При цьому під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Дослідженими в справі доказами не встановлено наявність протиправних дій відповідача ОСОБА_3, які б призвели до порушень прав позивача .

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування моральної шкоди, потрібна наявність протиправної поведінки (незаконних дій, бездіяльності), за відсутності якої відповідальність не настає. Встановивши дані обставини, враховуючи, що відповідач жодних прав позивача не порушувала, її неправомірні дії відсутні, суд приходить до висновку, що і позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди із ОСОБА_3 заявлені безпідставно, а відтак задоволенню не підлягають.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 229-230, 233, 1216, 1218, 1268, 1270, 1273 ЦК України, ст. ст. 3,10,11,60, 88, 212- 215, 218 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Кіровоградська міська державна нотаріальна контора №2 про :

-визнання недійсною заяви ОСОБА_1 про відмову від прийняття спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-визнання за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 право власності на 1 / 3 частини спадщини, що складається із земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою;

-внесення змін в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на імя ОСОБА_3;

-внесення змін в свідоцтві про право на спадщину, а саме на 1 / 3 частку земельної ділянки загальною площею 0,0586 га ( кадастровий номер :11:097:0038 ), розташованої за адресою: м. Кіровоград, пров. Братиславський, 29 та на 1 / 3 житлового будинку загальною площею 63,76 кв.м., розташованого за тією ж адресою видане на імя ОСОБА_2;

-стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральної шкоди в сумі 140 000 гривень відмовити.

Судові витрати по справі компенсувати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення, до апеляційного суду Кіровоградської області, через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Кіровського О. В. Бершадська

районного суду

м.Кіровограда