Справа № 368/677/16-ц
Провадження № 2/368/395/16
Рішення

іменем України

"30" травня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

при секретарі Гребеневич А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування, -

встановив:

позивачі просять суд визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в порядку спадкування, право власності на будинок № 56, житловою площею 30,2 м2, загальною площею 74,9 м2 та допоміжною площею 44,7 м , сарай цегляний (В), літня кухня (Б), туалет (Г), погреб (під Д), хвіртка (№1), ворота (№2), огорожа (№3), криниця (№1), що знаходяться в селі Черняхів, Кагарлицького району, Київської області по вулиці Шевченка, 56 і належали ОСОБА_4, котра померла 30 червня 2015 року, посилаючись на те, що 30 червня 2015 року в с. Черняхів, Кагарлицького району, Київської області померла їхня мати - ОСОБА_4, котра все своє майно заповіла їм. Заповіт посвідчено секретарем виконкому Черняхівської сільської ради.

До складу спадкового майна входить будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Черняхів по вулиці Шевченка № 56.

Вони вступили у фактичне володіння та управління будинком, користуються ним та присадибною земельною ділянкою, проте не можуть отримати у нотаріальні конторі свідоцтво про успадкування будинку, так як мати при житті не виготовила технічний паспорт на будинок і не отримала свідоцтва про право власності на нього.

21 серпня 2015 року, за їхньою заявою було виготовлено технічний паспорт, а свідоцтво про право власності покійної мами на будинок не може бути видане в силу п.11 ч. 1 ст. 346 Цивільного кодексу України.

Ця обставина змушує їх звертатись до суду з позовом до сільської ради, так як у відповідності до ст. 1277 Цивільного кодексу України у випадку відсутності спадкоємців чи неприйняття ними спадщини, спадщина переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Позовні вимоги стверджуються їхніми паспортами, заповітом, технічним паспортом на будинок, свідоцтвом про смерть мами, довідкою сільської ради.

На їхню думку їх не стане заперечувати і сільська рада.

Відповідач позовні вимоги позивачі визнав та не заперечував проти їх задовольнити. Наміру приймати спадщину він не має.

Вислухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне заявлений позов задовольнити. В судовому засіданні суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Згідно з ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до ст. 234 Цивільного-процесуального кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових прав.

30 червня 2015 р. померла ОСОБА_4.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина до складу якої входить житловий будинок, який розташований в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області по вул. Шевченка, 56.

Згідно ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи у заповіті.

24 березня 2004 р. ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Черняхівської сільської ради Кагарлицького району та зареєстровано в реєстрі за № 31.

Відповідно до вищезазначеного заповіту ОСОБА_4 все своє майно де б воно не було, з чого воно не складалось і все те, що їй належатиме на день її смерті і на що за законом матиме право заповіла своїм дітям: ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у статтях 1261-1265 того Кодексу.

Згідно ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Після смерті ОСОБА_4 із спадкоємців першої черги залишились її дочки - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, а син - ОСОБА_3 на момент смерті спадкодавця з ним не проживав, але подав заяву до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини.

Тобто, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, успадковують всю спадщину ОСОБА_4

У звязку з відкриттям спадщини ОСОБА_4 позивачі у встановлений ст. 1270 Цивільного кодексу України шестимісячний строк звернулися до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу ОСОБА_5 із заявою про прийняття спадщини.

Щодо до майна померлої 30 червня 2015 року ОСОБА_4 заведена спадкова справа за № 61/2015 року за заявами на прийняття спадщини поданими ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Правом власності, згідно частини першої статті 316 ЦК України, є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Про те, оформити спадкові права на житловий будинок № 56 по вул. Шевченка в с. Черняхів Кагарлицького району Київської області після смерті спадкодавця позивачі не має змоги, так як вказаний будинок спадкодавцем за життя не був зареєстрований у визначеному законодавчо встановленому порядку, а тому відсутній правовстановлюючий документ на об'єкт нерухомості, який відповідно до вимог закону підтверджує право власності на нього.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме право власності на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не виплаває із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав не нерухоме майно, що набрало законної сили.

Вказане в судовому засіданні підтверджується наявними в справі доказами, які є належними та допустимими, а тому суд визнає за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на будинок № 56, житловою площею 30,2 м2, загальною площею 74,9 м2 та допоміжною площею 44,7 м2, сарай цегляний (В), літня кухня (Б), туалет (Г), погреб (під Д), хвіртка (№ 1), ворота (№ 2), огорожа (№ 3), криниця (№ 1), що знаходяться в селі Черняхів Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 56 і належали ОСОБА_4, котра померла 30 червня 2015 року.

На підставі викладеного та керуючись Законом України від 02 вересня 1993 року «Про нотаріат», ЦК України, постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», «Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» , затверджена наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994 року № 18/5, ст. ст. 10, 11, 60, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на будинок в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку спадкування право власності на будинок № 56, житловою площею 30,2 м2, загальною площею 74,9 м2 та допоміжною площею 44,7 м2, сарай цегляний (В), літня кухня (Б), туалет (Г), погреб (під Д), хвіртка (№ 1), ворота (№ 2), огорожа (№ 3), криниця (№ 1), що знаходяться в селі Черняхів Кагарлицького району Київської області по вул.. Шевченка, 56 і належали ОСОБА_4, котра померла 30 червня 2015 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом десяти днів з дня проголошення, а особами , які брали участь у справі і не були присутніми в судовому засіданні протягом 10 днів з дня отримання копії рішення.

Суддя І.І. Шевченко