Справа № 189/466/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.06.2016 року Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді Лукінова К.С.

при секретарі Копиця С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Просянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом в якому просить позбавити відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивачка посилається на те, що вона являється тіткою неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Мати дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 1997 року по 2006 рік перебувала в цивільному шлюбі з її братом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4. ОСОБА_4 - ОСОБА_3. Відносно ОСОБА_5, ОСОБА_2 являється матір'ю - одиночкою. Проте біологічним батьком хлопчика є брат позивачки - ОСОБА_3. З травня 2008 року, ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою. ОСОБА_5 разом з матір'ю ОСОБА_2 проживали в цей час окремо, з цивільним чоловіком матері в с. Кринички, Солонянського району Дніпропетровської області. У грудні 2008 року ОСОБА_2 переїхала до смт. Просяна, де проживала в двокімнатній квартирі позивачки. ОСОБА_4 постійно проживала разом з позивачкою, а ОСОБА_5 на постійне проживання за адресою позивачки переїхав з серпня 2015 року. До цього часу вихованням і матеріальним забезпеченням дітей займалися позивачка та її чоловік ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5. Під час проживання в Солонянському районі ОСОБА_2 періодично залишала старшу доньку з п'яти місячного віку на батьків позивача, була відсутня за місцем проживання декілька місяців. З народженням меншої дитини ОСОБА_5, відповідачка ОСОБА_2 належної уваги дітям не приділяла та не займалася вихованням, вживала алкогольні напої, схильна до суїциду. Переїхавши до смт. Просяна ОСОБА_2 продовжувала періодично вживати алкогольні напої, діти постійно перебували у позивачки. Дітей відвідувала рідко, належної матеріальної допомоги не надавала. Всі питання щодо виховання дітей позивачка вирішує сама, без участі та підтримки з боку відповідачів. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. З ініціативи позивачки, мати примусово відвідувала батьківські збори, ходила до лікарні по довідки. ОСОБА_5 з чотирьох років має тяжке захворювання. Під час ускладнення хвороби позивачка разом з чоловіком ОСОБА_7 відправили дитину до реанімаційного відділення, а ОСОБА_2 з'явилася до дитини лише під вечір. Влітку 2010 року ОСОБА_2 зникла разом з дітьми, на телефонні дзвінки не відповідала, після довготривалих пошуків їх знайшли в іншому селі в жахливому стані. Діти не виявляють бажання постійно проживати з матір'ю, і не хочуть бачити аморальну поведінку матері, з батьком не спілкуються. Батько ОСОБА_3 постійно вживає алкогольні напої, постійного місця проживання і роботи не має. Підсумком його поведінки є нотаріально завірена відмова від доньки.

Справу розглянуто згідно ч. 2 ст. 158 ЦПК України у відсутності позивачки, яка надіслала до суду заяву з проханням справу розглянути за її відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовольнити у повному обсязі.

Справу розглянуто заочно відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачів ОСОБА_2, ОСОБА_3, які вдруге не з'явилися в судове засідання не повідомивши причин неявки. Про час слухання справи в суді були повідомлені належним чином.

Представник Третьої особи - орган опіки та піклування Просянської селищної ради не заперечує проти задоволення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позову у повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

В постанові № 3 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (Із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 19 грудня 2008 р.), а саме в пункті 15 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків. В пункті 16 даної постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками.

У силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати п до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Приписами статті 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Як слідує з матеріалів справи, відповідачі являються рідними батьками неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. (а.с.3,4,14).

Згідно акту №4 про обстеження проживання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 встановлено, що виховання і матеріальним забезпеченням дітей займається подружжя: ОСОБА_1 та ОСОБА_7, мати: ОСОБА_2 матеріальної допомоги не надає та вихованням дітей не займається, лише іноді відвідує дітей, батько: ОСОБА_3 матеріальної допомоги не надає та виховання дітей не займається, своїх дітей бачив 8 років тому. (а.с. 17).

Згідно актів обстеження матеріально - побутових умов проживання ОСОБА_2 встановлено, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_1. Санітарно-побутові умови проживання задовільні, діти вдома відсутні, зі слів ОСОБА_2 діти проживають у тітки ОСОБА_1 (а.с.18-21)

Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 встановлено, що з нею проживають племінники ОСОБА_4 та ОСОБА_5. Санітарно-побутові умови проживання задовільні. В дітей окремі дитячі кімнати облаштовані спальними місцями, місяцями для навчання. Діти забезпечені всім необхідним, повноцінним харчуванням, одягом, шкільним приладдям. Вихованням і матеріальним забезпеченням дітей в основному займається ОСОБА_1. (а.с. 22)

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 24.12.2015 року, зареєстрованої в реєстрі за №2169, ОСОБА_2 відмовилася від батьківських прав на неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та не заперечує проти встановлення опіки (піклування) над дітьми будь-ким. (а.с.12)

Згідно нотаріально посвідченої заяви від 27.02.2016 року, зареєстрованої в реєстрі за №1-386, ОСОБА_3 відмовився від батьківських прав на неповнолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та не заперечує проти встановлення опіки (піклування) над дітьми будь-ким. (а.с.13)

Згідно витягу з протоколу №10 засідання опікунської ради при Просянській селищній раді від 17.12.2015 року було вирішено провести роз'яснювальну роботу з ОСОБА_2 щодо необхідності займатися вихованням дітей та забезпечувати їх усім необхідним для проживання. Рекомендувати ОСОБА_1, самостійно звернутися до судових органів із позовною заявою щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_2

Відповідно до ст. 39 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці вживають всіх необхідних заходів для сприяння фізичному та психологічному відновленню та соціальній інтеграції дитини, яка є жертвою будь-яких видів нехтування, експлуатації чи зловживань, катувань чи будь-яких жорстоких, нелюдських або принижуючих гідність видів поводження, покарання чи збройних конфліктів. Таке відновлення і реінтеграція мають здійснюватися в умовах, що забезпечують здоров'я, самоповагу і гідність дитини.

Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання; ця відповідальність покладена переш за все на батьків.

Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка є частиною національного законодавства України, батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що доводи, на які посилається позивач, вимагаючи позбавлення батьківських прав відповідачів, є такими, що заслуговують на застосування такого крайнього заходу впливу, яким є позбавлення батьківських прав щодо дитини.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідачів на користь держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст.10, 60, 212 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя особа: орган опіки та піклування Просянської селищної ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 відносно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3 частини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1.

Стягувати з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 на утримання неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі ? частини, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь ОСОБА_1.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Призначити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7 опікуном над неповнолітніми ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8 року, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, судовий збір на користь держави у розмірі 551,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області через районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.С. Лукінова