АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 215/3687/16-ц Головуючий в 1-й інстанції
Провадження № 22ц/774/2306/К/16 суддя Лиходєдов А.В.
Категорія - 27 ( І ) Суддя-доповідач ОСОБА_1
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Зубакової В.П.

суддів: Барильської А.П., Митрофанової Л.В.

за участю секретаря: Гладиш К.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі дистанційно у режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» на ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Особи, які беруть участь у розгляді справи:

представник позивача ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» - ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний Банк» (надалі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Позивач просив суд, в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» за кредитним договором № 165/в від 11.102007 року в загальній сумі 1 280 661,06 грн., звернути стягнення на квартиру, яка знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Адм. Головка, 49/65, шляхом її продажу ПАТ «ВіЕйБі Банк» від свого імені будь якій особі-покупцю, за початковою ціною, визначеною на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна на підставі оцінки, проведеної субєктом оціночної діяльності під час його реалізації у порядку передбаченому ст.38 ЗУ «Про іпотеку».

Ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 вересня 2016 року позовну заяву ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» до ОСОБА_3 про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

19 жовтня 2016 року ухвалою цього ж суду зазначена позовна заява визнана неподаною та повернута у звязку з невиконанням ухвали суду від 21 вересня 2016 року.

В апеляційній скарзі позивач ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду в суд першої інстанції, оскільки судом постановлено ухвалу з порушенням норм процесуального закону, а саме: судом не враховано, що даний спір є немайновим з посиланням на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», оскільки вимога про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором предявлена після вирішення вимоги про виконання основного зобовязання.

Заслухавши суддю-доповідача, представника позивача ПАТ «Всеукраїнський акціонерний Банк» - ОСОБА_4, яка приймала участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м.Києва та підтрималадоводи апеляційної скарги і просила її задовольнити, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, щопозовні вимоги є вимогами майнового характеру та ціна позову становить 1 280 661,06 грн. у звязку з чим судовий збір позивач повинен сплатити в сумі 19 209,92 грн., а фактично позивачем сплачено 1 378 грн., то позивачу слід доплатити 17831,06 грн., тобто не виконав вимоги ухвали суду від 21 вересня 2016 року про усунення недоліків у встановлений термін.

Крім того, судом обґрунтовано свої висновки тим, що розмір стягнутої суми за судовим рішенням значно менше (170 490,12 грн.), ніж сума заборгованості в межах якої звертається стягнення на предмет іпотеки (1 280 661,06 грн.), а тому судовий збір повинен бути сплачений, як за майновий спір.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України суд повертає позовну заяву у звязку з невиконанням вимог ухвали суду по усуненню недоліків позовної заяви.

Згідно з п.7 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», якщо заява не відповідає вимогам статей 119, 120 ЦПК або не сплачено судовий збір, суддя відповідно до вимог ст.121 ЦПК постановляє ухвалу, в якій повинні бути зазначені конкретні підстави залишення заяви без руху, в тому числі й розмір несплачених судових витрат, і надає строк для усунення недоліків, тривалість якого визначається в кожному конкретному випадку з урахуванням характеру недоліків, реальної можливості отримання копії ухвали, яка повинна бути надіслана заявнику негайно, та їх виправлення».

Доводи апеляційної скарги про те, що даний спір є немайновим з посиланням на постанову Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», колегія суддів вважає неспроможними, оскільки вони зводиться до неправильного тлумачення зазначених в постанові розяснень застосування законодавства до спірних правовідносин.

Пунктом 6 абзац 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам розяснено, що вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави оплачується судовим збором як вимога немайнового характеру, якщо така вимога пред'явлена після вирішення вимоги про виконання основного зобов'язання (стягнення заборгованості тощо). Вимога заставодержателя про звернення стягнення на предмет застави, пред'явлена до звернення до суду з вимогою про виконання основного зобов'язання, оплачується судовими збором як вимога майнового характеру. При цьому ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна.

Із вказаних розяснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ слідує, що ціна позову визначається розміром виконання, на яке претендує заставодержатель за рахунок заставленого майна, тобто у разі невиконання рішення суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, заставодержатель може звернутися до суду з вимогами про звернення стягнення на предмет іпотеки, і якщо ціна позову визначається розміром виконання, тобто заявлена в межах суми стягнутої за рішенням суду, то ці позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Тернівскього районного суду м.Кривого Рогу від 07.05.2012 року стягнуто заборгованість на момент винесення рішення, в той час як сума заборгованості, в межах якої звертається стягнення на предмет іпотеки, встановлена станом на момент подачі позову серпень 2016 року.

В даному разі позивач визначив ціну позову, яка більш ніж в сім раз більше стягнутої суми за рішенням суду (170 490,12 грн.), ніж сума заборгованості в межах якої звертається стягнення на предмет іпотеки (1 280 661,06 грн.).

Таким чином, ці вимоги відносяться до вимог майнового характеру і судовий збір сплачується відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», розмір якого судом першої інстанції визначено вірно.

Посилання апелянта на необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про залишення позовної заяви без руху не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки вона не є предметом оскарження за даним апеляційним провадженням.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п.3 ч.1 ст. 312, ст.ст. 313-315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний Банк» відхилити.

Ухвалу Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 19 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає, оскільки не перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Головуючий:

Судді: