Справа № 500/7569/15-ц
Провадження № 2-зз/500/10/16
У Х В А Л А

іменем України

16 березня 2016 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді Смокіної Г.І.,

при секретарі Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла заяву ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про розподіл майна подружжя.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2016 року позов забезпечено шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1, зареєстрований на імя ОСОБА_1, та заборони останній користуватися спірним автомобілем.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову в частині заборони користуватися автомобілем, мотивуючи тим, що автомобіль зареєстровано на її імя, заборона користуватися належним їй автомобілем порушує її право як власника майна, у заяві про забезпечення позову не зазначено жодного обєктивного ризику чи спроби здійснити заходи по відчуженню транспортного засобу, відсутні докази реальної загрози невиконання чи утруднення виконання майбутнього рішення суду у разі незабезпечення позову шляхом заборони користуватися автомобілем.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заяву, просив скасувати заходи забезпечення позову в частині заборони користуватися спірним автомобілем з підстав, викладених у заяві. Крім того, зазначив, що заборона користуватися майном встановлюється державним виконавцем під час накладення арешту на майно відповідно до ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечувала, пояснила, що автомобіль є спільною сумісною власністю, існує ризик завдання відповідачем шкоди автомобілю у процесі користування ним, встановлення заборони користуватися автомобілем забезпечить його схоронність на випадок його пошкодження.

Вислухавши представників сторін, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Згідно ч.5 ст.154 ЦПК України питання про скасування заходів забезпечення позову вирішується в судовому засіданні з повідомленням осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч.3 ст.152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.3 ст. 151 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Так, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу відповідач є власником автомобіля марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Право власності є непорушним. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ч.ч.1,2 ст.321 ЦК України).

Відповідно до п.п.5, 6 ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» про проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту державний виконавець складає акт опису та арешту майна боржника. Під час проведення опису та арешту майна боржника державний виконавець має право оголосити заборону розпоряджатися ним, а в разі потреби - обмежити права користування майном, здійснити опечатування або вилучити його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що зазначається в акті опису та арешту. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються державним виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Таким чином, вимоги про накладення заборони на вчинення будь-яких дій з автомобілем, у тому числі і користування ним, вирішуються державним виконавцем під час виконання ухвали суду про накладення арешту відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 N 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За таких обставин, з урахуванням пояснень представників сторін та наданих доказів суд прийшов до висновку, що арешт автомобіля є достатнім видом забезпечення позову, тому заява про скасування заходів забезпечення позову в частині заборони користуватися автомобілем підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.154, 210 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 01.03.2016 року, в частині заборони ОСОБА_1 користуватися автомобілем марки «Мерседес», державний номер НОМЕР_1.

Копію ували направити до виконання відділу ДВС Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_3