АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа 761/13888/15-ц
№ апеляційного провадження:22-ц/796/6643/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Малинников О.Ф.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Семенюк Т.А.

1 вересня 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Семенюк Т.А

Суддів - Саліхова В.В., Українець Л.Д.,

при секретарі - П'ятничук В.Г.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_3 та Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва Козак Романа Павловича, третя особа: Приватне акціонерне товариство «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року позов задоволено частково.

Визнано незаконною та скасовано постанову Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва, державного виконавця Козак Романа Павловича про закінчення виконавчого провадження № 47223453 від 7 травня 2015 року.

В решті позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу в якій просила рішення в частині відмови у задоволенні позовних про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих вимог, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Представник ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» також подав апеляційну скаргу та просив суд рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, вважаючи, що судом порушено норми матеріального та процесуального права, не враховано обставини, які мають значення для справи.

Представник Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва та державний виконавець Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва Козак Р.П. в судове засідання не з'явилися, хоча були повідомлені про час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ст. 305 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе слухати справу у відсутність осіб, які не з'явилися.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, вважає, що апеляційна скарга задоволенню підлягає задоволенню частково.

Судом встановлено, що у травні 2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2015 року ОСОБА_3 поновлена на роботі з 22 січня 2014 року, з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

10 квітня 2015 року позивачем подані до ВДВС Солом'янського району м. Києва на виконання рішення суду три виконавчі листи від 10 квітня 2015 року про поновлення на роботі та стягнення коштів.

Постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського району м. Києва від 14 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження в частині виконання рішення про поновлення на роботі та постановою від 15 квітня 2015 року відкрито виконавче провадження в частині виконання рішення щодо виплати заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

Зазначила, що виконання рішення в частині поновлення на роботі та виплати зарплати за один місяць, що підлягало негайному виконанню не було здійснено. Неодноразові письмові звернення залишилися без відповідей.

У зв'язку із викладеним, просила суд визнати незаконною та скасувати постанову ВДВС Солом'яного району м. Києва про закінчення виконавчого провадження, зобов'язати держаного виконавця відшкодувати позивачу моральну шкоду у сумі 10 000 грн.

10 листопада 2015 року позивач звернулася до суду із заявою про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просила суд визнати незаконним наказ № 104/к від 3 квітня 2015 року «Про поновлення на роботі», поновити позивача на посаді інженера 1 категорії ПрАТ «Діпрозв'язок», стягнути з ПрАТ «Діпрозв'язок»середній заробіток за час вимушеного прогулу, визнати незаконною та скасувати постанову ВДВС Солом'яного району м. Києва про закінчення виконавчого провадження, відновити виконавче провадження № 47223453, замінити головного державного виконавці для виконання виконавчого провадження, зобов'язати відповідача відшкодувати шкоду в розмірі 25 000 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 18 лютого 2016 року у задоволенні заяви про уточнення позовних вимог відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2015 року позивач ОСОБА_3 на роботі з 22 січня 2014 року, з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

9 вересня 2015 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ рішення Апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2015 року залишено без змін.

10 квітня 2015 року позивачем до ВДВС Солом'янського району м. Києва подано на виконання рішення суду три виконавчі листи від 10 квітня 2015 року про поновлення на роботі та стягнення коштів.

Постановою від 14 квітня .2015 року головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження в частині виконання рішення суду про поновлення на роботі.

Постановою від 15 квітня .2015 року головного державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження в частині виконання рішення суду про виплату заробітної плати та стягнення моральної шкоди.

Наказом № 104/к від 3 квітня 2015 року за підписом Голови правління Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаціно- комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» Рибки С.В., погодженим з Головою профспілкового комітету Михновським Я.П. «Про поновлення на роботі» виданим на виконання рішення Апеляційного суду міста Києва від 2 квітня 2015 по цивільній справі № 760/3827/14-Ц за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ "Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури "Діпрозв'язок", про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди було визнано таким, що втратив чинність Наказ № 13-к від 22 січня 2014 року "Про звільнення ОСОБА_3 з роботи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України у зв'язку зі скороченням штату працівників.

Поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді інженера-проектувальника 1 категорії відділу енергоспоруд № 55, з 22 січня 2014 року. Наказано бухгалтерії виплатити середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць в розмірі - 2581 грн.

Звільнено ОСОБА_3, інженера-проектувальника 1 категорії, у зв'язку зі скороченням штату, п. 1 ст. 40 КЗпП України, з 31 січня 2014 року та наказано бухгалтерії виплатити компенсацію за 1 календарний день невикористаної щорічної основної відпустки, за період з 22 січня 2014 року по день звільнення.

Постановою державного виконавця Відділу ДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві від 7 травня 2015 року виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 10 квітня 2015 року № 760/3827/14-ц закінчено, у зв'язку з фактичним виконанням рішення.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року в задоволенні позову ОСОБА_3 до ПрАТ «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» про поновлення на роботі, виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 27 січня 2016 року, рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 9 листопада 2015 року залишено без змін та набрало законної сили. Зазначеною ухвалою Апеляційного суду м. Києва встановлено, що не можна вважати належним виконанням рішення Апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2015 року, яким фактично змінено дату звільнення позивачки, оскільки дане рішення Апеляційного суду м. Києва не містить зобов'язання відповідача змінити дату звільнення позивачки.

Згідно п.1 ст. 76 Закону України "Про виконавче провадження" - рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується негайно. Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника, після чого державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання у повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині скасування постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду про поновлення позивача на роботі фактично виконано не було, виконавче провадження закінчено передчасно.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд першої інстанції вважав їх необґрунтованими.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком суду повною мірою з огляду на наступне.

При відшкодуванні моральної шкоди, завданої особі незаконними діями чи бездіяльністю працівників виконавчої служби, застосуванню підлягають положення загального законодавства про моральну шкоду, а саме: стаття 56 Конституції України, статі 23, 1167, 1173 ЦК України.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, при виконанні рішення суду про поновлення на роботі позивачки, державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві належним чином не перевірено фактичне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_3 на робоі та передчасно ухвалена постанова про закінчення виконавчого провадження. Таким чином, судом встановлено незаконність дій державного виконавця.

Проте, суд першої інстанції, не зважаючи на встановлене, дійшов висновку про недоведеність спричинення позивачці моральних страждань, що є на думку колегії суддв, помилковим висновком.

Так, судом встановлено, що рішення Апеляційного суду м. Києва від 2 квітня 2015 року, яким ОСОБА_3 поновлена на роботі з 22 січня 2014 року, з виплатою заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, до теперішнього часу не виконане, а виконавче провадження було закінчено, що призвело до моральних страждань позивачки.

Колегія суддів вважає, що спричинення ОСОБА_3 моральної шкоди підтверджено матеріалами справи та висновками суду першої інстанції щодо незаконності дій державного виконавця.

Разом з цим, колегія суддів вважає вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 10000 грн. завищеними та, враховуючи обставини справи, ступінь страждань позивача та вину відповідача, виходячи з засад розумності та виваженості, вважаю за можливе стягнути з ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1000 грн.

Колегія суддів не може погодитися з доводами апеляційної скарги ПрАТ «Діпрозв'язок», що вимоги до державного виконавця про скасування постанови не повинні розглядатися в порядку позовного провадження, оскільки як вбачається з позовної заяви, позивачем також заявлено вимогу про стягнення моральної шкоди, яка є взаємопов'язаною із зазначеною вище вимогою. А тому зазначені вимоги повинні розглядатися в одному провадженні.

Доводи апеляційної скарги, що справа не підсудна Шевченківському районному суду м. Києва не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки як вбачається з матеріалів справи, представник третьої особи в апеляційному порядку ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 28 травня 2015 року про відкриття провадження у справі з порушенням правил підстудності не оскаржував, відповідно до ст. 309 ЦПК України, порушення норм процесуального права можуть бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Український інститут із проектування і розвитку інформаційно-комунікаційної інфраструктури «Діпрозв'язок» відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 2 березня 2016 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення наступного змісту.

Позов ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Відділу державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції м. Києва на користь ОСОБА_3 моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення набирає чинності з моменту його проголошення, може бути оскаржено в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді