У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Парінової І.К.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області, голови квартального комітету «Джерело» Малімона Володимира Васильовича, треті особи: ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, про усунення перешкод у користуванні майном, за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області 03 березня 2016 року,

вс т а н о в и л а:

У вересні 2015 року ОСОБА_4 звернувся до суду із зазначеним позовом, на обґрунтування якого зазначив, що квартальному комітету «Джерело», членом якого він також є, належить водогін (разом з гілками) та водонапірна башта в с. Залісоче Дідичівської сільської ради Ківерцівського району Волинської області. Також, рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 28 липня 2008 року, за ним та ОСОБА_13 визнано право спільної часткової власності на частину водогону (140 м) в с. Залісоче.

Вказує на те, що кошти на придбання водогінної труби, роботи по її прокладанню та підключенню до колгоспного водогону були затрачені членами квартального комітету «Джерело» ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та особисто ним, тому рішення про підключення інших членів квартального комітету, як споживачів, до водогінної труби, співвласником якої він є, вважає протиправними, оскільки прийняті без його згоди.

Оскільки підключення до спірного водогону було організоване відповідачами Дідичівською сільською радою та Головою квартального комітету «Джерело», тому просить визнати незаконними рішення загальних зборів квартального комітету «Джерело» про надання дозволів на підключення до системи водопостачання в с. Залісоче Ківерцівського району та визнати незаконним таке підключення. А також зобов'язати Дідичівську сільську раду усунути перешкоди в користуванні частиною водогону, шляхом відключення від гілки водогону 63 осіб, які незаконно підключилися, та вчинити дії по їх від'єднанню від водогінної труби, співвласником якої він є, і під'єднання до центрального водогону за рахунок відповідачів. Зобов'язати квартальний комітет «Джерело» вчинити дії по відновленню його порушеного права власності на водогін в с. Залісоче шляхом вчинення дій по від'єднанню інших громадян від водогінної труби прокладеної ним та ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 січня 2016 року, залишеним без змін апеляційного суду Волинської області 03 березня 2016 року, у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати оскаржувані судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку, що не є власником водонапірної башні та водогону, а також не діє від імені та в інтересах підприємства питного водопостачання, тому підключення до водогону жильців, за погодженням більшості членів квартального комітету по водопостачанню в с. Залісоче, не порушує його права, оскільки таке підключення здійснене поза межами господарства позивача та обґрунтовано відмовив в задоволенні позову.

Крім того, позивачем всупереч вимогам ст.ст. 10, 60 ЦПК України не надано суду допустимих та належних доказів належності йому на праві власності всієї системи водопостачання с. Залісоче, яка складається з артезіанської свердловини, водонапірної башти, які перебувають на балансі Дідичівської сільської ради Ківерцівського району, та гілок водогону, співвласником 140 м кв. якого є позивач.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

І.К.Парінова

О.В.Ступак