Справа № 157/245/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Гончарук О.Н.
Провадження № 22-ц/773/1555/16 Категорія: 81 Доповідач: Свистун О. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2016 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Свистун О.В.,

суддів - Лівандовської-Кочури Т.В., Федонюк С.Ю.,

з участю секретаря - Концевич Я.О.,

представника відділу ДВС - Сотнік К.А.,

боржника - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за поданням начальника Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України,

за апеляційною скаргою боржника ОСОБА_2 на ухвалу Камінь-Каширського районного суду від 20 вересня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Камінь-Каширського районного суду від 20 вересня 2016 року задоволено подання начальника Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області та тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрованого АДРЕСА_1 вказаного міста, у праві виїзду за межі України до погашення ним заборгованості за рішенням Камінь-Каширського районного суду від 10 травня 2016 року у справі №157/245/16-ц, яка становить 10692,47 грн.

Виконання ухвали покладено на адміністрацію Державної прикордонної служби України.

В апеляційній скарзі на дану ухвалу боржник ОСОБА_2, покликаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою відмовити в задоволенні подання про тимчасове обмеження його виїзду за межі України. Посилається на те, що не надано жодних доказів про те, що він ухиляється від виконання своїх зобов'язань. Зазначає, що відсутність у нього майна жодним чином не свідчить про ухилення від виконання зобов'язань.

В судовому засіданні боржник ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримав з підстав у ній наведених.

Представник Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області - Сотнік К.А. апеляційну скаргу заперечила, оскільки вважає, що ухвала суду постановлена з додержанням вимог чинного законодавства.

Заслухавши пояснення боржника ОСОБА_2, представника відділу ДВС Сотнік К.А., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, а ухвала суду до скасування з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні заяви з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Камінь-Каширському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області знаходиться виконавчий лист, виданий Камінь-Каширським районним судом 01 червня 2016 року у справі №157/245/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8941 грн. 67 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та 1750 грн. 80 коп. понесених судових витрат.

Згідно постанови начальника Камінь-Каширського районного відділу ДВС від 08 червня 2016 року відкрито виконавче провадження, яке внесено до Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень за номером 51364757.

У відповідності до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України питання про тимчасове обмеження боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи у праві виїзду за межі України при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби.

Статтею 33 Конституції України передбачено, що кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Закон України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері. Так, п. 5 ст. 6 вказаного Закону передбачено, що громадянинові України, який має паспорт може бути тимчасово відмовлено у праві виїзду за кордон, якщо він ухиляється від виконання зобов'язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов'язань.

У п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено право державного виконавця у процесі здійснення виконавчого провадження, що у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань покладених на нього рішенням, звертатись до суду з таким поданням.

Відповідно ч. 2 ст. 10 ЦПК України наявність умислу та інші факти, як обставини, які є предметом посилання суб'єкта подання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України як на підставу його вимог, підлягають доведенню.

Враховуючи вимоги законодавства факт ухилення боржника від виконання зобов'язань повинен вже відбутися і бути об'єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження на момент звернення до суду з поданням.

Як роз'яснено у постанові Пленуму ВССУ від 07.02.2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» підставою для звернення до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно ст. 377-1 ЦПК України є доведення факту зловживання боржником процесуальними правами чи не виконання обов'язків, передбачених ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом апеляційної інстанції встановлено, що копію постанови про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання рішення Камінь-Каширського районного суду від 01 червня 2016 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 8941 грн. 67 коп. матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, та 1750 грн. 80 коп. понесених судових витрат боржнику ОСОБА_2 направлено відділом ДВС 08.06.2016 року на адресу його місця реєстрації, однак був повернутий із-за не проживання боржника за даною адресою (а.с. 60, 61).

Однак в матеріалах справи відсутні дані щодо направлення даної постанови боржнику за місцем його проживання, як вказано у рішенні суду першої інстанції, і що відповідає вимогам ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 45-46, 57-58).

Отже на думку колегії суддів факт отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом належними доказами не підтверджено.

Апеляційним судом встановлено, що боржник займається підприємницькою діяльністю і є фізичною особою-підприємцем, а саме перевезенням громадян, про що ствердив в судовому засіданні сам боржник. Проте таких відомостей не було надано відділом ДВС і представник не змогла пояснити встановлені факти. Відсутні також відомості про наявність чи відсутність рухомого чи не рухомого майна боржника, чи існували у нього реальні можливості виконання рішення суду. А отже державним виконавцем неповно виконанні дії, які передбаченні чинним законодавством.

Враховуючи встановлені обставини справи колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції, постановляючи ухвалу про задоволення подання, не врахував вимог матеріального та процесуального права, передчасно прийшов до висновку про доведеність факту ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду.

Таким чином апеляційна скарга боржника підлягає до задоволення, а ухвала суду першої інстанції - до скасування з постановленням нової ухвали про відмову у задоволені подання державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319, 377-1, 60 ЦПК України, на підставі Закону України "Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України", Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Камінь-Каширського районного суду від 20 вересня 2016 року у даній справі скасувати.

Постановити нову ухвалу.

В задоволенні подання начальника Камінь-Каширського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про тимчасове обмеження ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: