Апеляційний суд Житомирської області
Категорія 5 Доповідач Худяков А. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді: Худякова А.М.,

суддів: Косигіної Л.М.,

ОСОБА_1,

при секретарі судового засідання Гайдамащук Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 01 березня 2016 року про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Оскар" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Росток", ОСОБА_2, ОСОБА_4 про визнання права власності на нерухоме майно

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року ТОВ "Оскар" звернулось в суд із вказаним позовом.

Ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 12 грудня 2014 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нерухоме майно, а саме на нежитлове приміщення, літера А загальною площею 1115,20 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Котовського, 50/81, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_2

У лютому 2016 року ТОВ "Оскар" подало заяву про скасування заходів забезпечення позову.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 01 березня 2016 року заяву задоволено.

Скасовано захід забезпечення позову, вжитий ухвалою судді Богунського районного суду м.Житомира від 12.12.2014 року, знявши арешт з нежитлового приміщення, літера А загальною площею 1115,20 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул.Котовського, 50/81.

На зазначену ухвалу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу, в якій порушує питання про її скасування, посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неповне з'ясування усіх фактичних обставин справи.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Постановляючи ухвалу про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з принципу диспозитивності судового процесу, оскільки захід забезпечення позову у виді накладання арешту на вказане нежитлове приміщення був вжитий за заявою позивача, який на теперішній час подав заяву про скасування такого заходу.

З таким висновком погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у постанові №9 Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову, (п.10) заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Із наданої ТОВ "Оскар" заяви вбачається, що за тривалий час розгляду даної справи обставини справи змінились, а тому відпали підстави та необхідність забезпечення даного позову.

Виходячи з вищенаведеного, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Вирішуючи заяву ТОВ "Оскар", суд першої інстанції виходив з тих доказів, які містяться в матеріалах справи.

Так, довід скарги про розгляд справи у відсутність ОСОБА_2 та його представника є безпідставний. Відповідно до ч.1 ст.77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

З матеріалів справи вбачається, що судова повістка ОСОБА_2 надсилалася на адресу, яка ним зазначена в апеляційній скарзі, проте відповідач не бажав її отримати в поштовому відділенні і конверт був повернутий до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання.

Про те, що справа 01 березня 2016 року розглядалася в Богунському районному суді м.Житомира було відому представнику ОСОБА_2 - ОСОБА_5, який 29 лютого 2016 року подав до канцелярії суду заяву про відкладення розгляду справи неподавши при цьому до заяви будь-яких доказів, які б свідчили про поважність неявки. Крім того, відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК України вручення судової повістки представникові особи, яка бере участь у справі, вважається врученням повістки і цій особі.

Таким чином, при розгляді справи порушень судом норм процесуального права не встановлено. Висновки суду відповідають обставинам справи. Оскарження представником ОСОБА_2 - ОСОБА_3 в касаційному суді іншої цивільної справи на правильність та законність постановлення ухвали, що переглядається, не впливає.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали, з мотивів, наведених в скарзі, немає.

Керуючись ст.ст.303,304,307,312-315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 01 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий Судді