АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 197/1413/15-ц 22-ц/774/1683/К/16
Справа № 197/1413/15-ц Головуючий у 1-ій інстанції
Провадження №22-ц/774/1683/К/16 ОСОБА_1
Категорія - 27 (ІV) Суддя-доповідач ОСОБА_2
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Барильської А.П.,

суддів Митрофанової Л.В., Михайлів Л.В.,

секретар - Гладиш К.І.,

за участю: відповідача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначають, що 28 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» (надалі ПАТ «УкрСиббанк») та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір № ОД06И8511Д, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу ОСОБА_5 кредит в розмірі 11 700 доларів США, зі сплатою процентів за користування кредитом 10,3% річних, строком до 27 вересня 2027 року.

З метою забезпечення своєчасного виконання зобовязань за вказаним кредитним договором, між позивачем, відповідачем ОСОБА_5 та відповідачем ОСОБА_3 28 вересня 2006 року був укладений договір поруки № ОД06И8511П, згідно умов якого відповідач ОСОБА_3, як поручитель, повинен відповідати за виконання ОСОБА_5 договірних зобовязань по кредитному договору.

ОСОБА_5 зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до виникнення простроченої заборгованості за кредитом. Станом на 25.11.2015 року відповідач має заборгованість по кредиту та відсотках у сумі 7 856,93 дол. США та пені у розмірі 4 997,48 грн., з яких: заборгованість за кредитом 7 097,28 дол. США, заборгованість по процентам - 759,65 дол. США, пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2 170,03 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам 2 827,45 грн.

За таких обставин, ПАТ «УкрСиббанк» просили суд, стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_5, ОСОБА_3 на свою користь заборгованість за кредитним договором № ОД06И8511Д від 28.09.2006 року по кредиту та відсотках у розмірі 7 856,93 дол. США та пені у розмірі 4 997,48 грн., а також стягнути з відповідачів в рівних частинах судові витрати по сплаті судового збору у розмірі по 1 448,74 грн. з кожного.

Рішенням Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року позов ПАТ «УкрСиббанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № ОД 06 И 8511 Д від 28 вересня 2006 року в розмірі 7 128,87 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_5 та ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ «УкрСиббанк» пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі 3958,10 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № ОД 06 И 8511 Д від 28 вересня 2006 року в розмірі 728,06 дол. США.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» пеню за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі 1039,38 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1158,99 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк» судовий збір в розмірі 1738,48 грн. В решті позову - відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» щодо солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_3 у звязку з припиненням поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Зокрема, апелянт посилається на те, що судом не враховано, що зобовязання поруки припинились на підставі ч.1 ст.559 ЦК України, оскільки збільшення відсоткової ставки здійснювалось без згоди поручителя, внаслідок чого збільшився обсяг відповідальності.

Відповідач ОСОБА_3 вказує, що суд дійшов помилкового висновку про те, що сторонами узгоджена можливість зміни розміру відсотків за основним зобовязанням без додаткового погодження з поручителем. Згода поручителя на збільшення обсягу своєї відповідальності має бути очевидною і наданою у спосіб, передбачений договором поруки.

Апелянт зазначає, що між позивачем та поручителем не укладалось жодних додаткових умов, які б визначали відсутність у потребі додаткової згоди поручителя на збільшення відповідальності.

На думку відповідача, листи-повідомлення про збільшення розміру процентної ставки за кредитним договором, які були надані ПАТ «УкрСиббанк», не можуть вважатись належними та допустимими доказами, оскільки вони не оформлені належним чином.

Крім того, ОСОБА_3 зазначає, що судом першої інстанції не було враховано правові позиції, викладені у Постановах Верховного Суду України від 10 вересня 2014 року по справі №6-70цс14, від 20 квітня 2016 року по справі №6-2662цс15, від 20.02.2013 року по справі №6-172цс12.

Заслухавши суддю-доповідача, відповідача ОСОБА_3, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_4, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив її відхилити, залишивши без змін рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №ОД 06 И 8511 Д (т. 1 а.с.12-15, 20-25) на суму 11700 доларів США, терміном по 27.09.2027 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 10,3 % річних. Факт отримання відповідачем кредитних коштів визнається сторонами та підтверджується заявою про видачу готівки (а.с. 32). Між позивачем та ОСОБА_5 були укладені додаткові угоди до вищезазначеного кредитного договору щодо методу нарахування процентів та штрафних санкцій та черговості погашення заборгованості, строку сплати процентів та графіку погашення заборгованості (т. 1 а.с. 26, 27).

28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_3 був укладений договір поруки №ОД 06 И 8511 П, відповідно до якого відповідач ОСОБА_3 зобов'язався перед позивачем за виконання відповідачем ОСОБА_5 усіх його зобов'язань за кредитним договором №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року (т. 1 а.с. 31).

В звязку з неналежним виконанням ОСОБА_5 взятих на себе зобовязань, станом на 25.11.2015 року за вищезазначеним кредитним договором утворилась заборгованість у розмірі 7856,93 дол. США, з яких: заборгованість за кредитом - 7097,28 доларів США , заборгованість по процентам - 759,65 доларів США, пеня за порушення строків сплати кредиту та процентів у розмірі - 4997,48 гривень (т. 1 а.с. 43-57).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції виходив з того, що банком підтверджено належними доказами (договір про надання споживчого кредиту, розрахунок заборгованості) розмір заборгованості, направлено відповідачам письмові вимоги про усунення порушень умов кредитного договору, чим дотримано вимог договору поруки, тому наявні правові підстави для стягнення заборгованості за кредитним договором з відповідачів в солідарному порядку.

Колегією суддів не перевіряється законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості, оскільки в цій частині рішення суду не оскаржено, а, згідно з вимогами частини 1 статті 303 ЦПК України і зважаючи на роз'яснення, викладені в п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 року, під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Разом з тим, колегія суддів не може погодитись із рішенням суду в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором з поручителя ОСОБА_3 з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, що регулює подібні відносини, або виходячи із загальних засад і змісту законодавства України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Проте зазначеним вимогам рішення суду в частині вирішення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором не відповідає, у звязку з чим, зважаючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які є обовязковою підставою для скасування рішення суду, колегія суддів скасовує рішення суду першої інстанції в цій частині на підставі п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України та ухвалює нове рішення по суті позовних вимог.

Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Положеннями статті 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником.

Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення божником зобовязання, забезпеченого порукою, божник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

У статті 559 ЦК України передбачені спеціальні підстави та умови припинення поруки.

Так, відповідно до частини першої статті 559 ЦК України порука припиняється, зокрема, у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Аналіз змісту цієї норми дає підстави вважати, що вона не встановлює ні змісту та обсягу такого збільшення відповідальності поручителя, ні реальності чи невідворотності його настання.

Таке збільшення відповідальності може відбутися внаслідок змін забезпеченого порукою зобовязання, які безпосередньо спрямовані на підвищення суми кредиту, процентної ставки за користування кредитом, пені тощо або на включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя. Зокрема, збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобовязання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Таким чином, у зобовязаннях, в яких беруть участь поручителі, збільшення кредитної процентної ставки навіть за згодою банку та боржника, але без згоди поручителя або відповідної умови в договорі поруки, не дає підстав покладення на останнього відповідальності за невиконання або неналежне виконання позичальником своїх зобовязань перед банком.

Аналогічні правові позиції щодо застосування ч. 1 ст. 559 ЦК України викладено у постановах Верховного Суду України №6-172цс12 від 20.02.2013 року, №6-70цс14 від 10.09.2014 року та №6-2662цс15 від 20.04.2016 року, і вони мають враховуватися судами загальної юрисдикції при застосуванні цієї норми права (ч. 1 ст. 360-7 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.09.2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ОСОБА_5 був укладений кредитний договір №ОД 06 И 8511 Д, за яким ОСОБА_5 було надано кредит в розмірі 11 700,00 доларів США на строк по 27 вересня 2027 року зі сплатою за користування кредитом щомісячно 10,3 % річних з щомісячним переглядом розміру процентної ставки відповідно до умов п. 9.2. Кредитного договору (т. 1 а.с.12-15, 20-25).

В забезпечення виконання зобовязань ОСОБА_5 за вказаним кредитним договором укладено договір поруки № ОД 06 И 8511 П від 28 вересня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_3, за умовами п. 1.2.1. якого ОСОБА_3 зобовязався відповідати перед Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», за зобовязаннями ОСОБА_5 за кредитним договором №ОД 06 И 8511 Д, а саме: сума кредиту 11 700,00 доларів США, термін повернення кредиту згідно Графіку погашення кредиту, але не пізніше 27 вересня 2027 року; відсоткова ставка 10,3% річних; термін і порядок сплати відсотків не пізніше 10 числа кожного місяця, наступного за тим, за яким були нараховані відсотки; інші штрафні санкції за порушення термінів повернення кредиту та/або відсотків, комісій сплачується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості, розрахованої за кожний день прострочення платежу, включаючи день сплати заборгованості.

Згідно п.п. 2.1., 2.2. цього Договору, у разі невиконання позичальником ОСОБА_5 своїх зобовязань за кредитним договором, банк має право предявити вимоги безпосередньо до поручителя, які він зобовязаний виконати шляхом сплати суми невиконаного зобовязання, але в межах суми, визначеної п. п. 1.2. цього Договору (т.1. а.с. 31), тобто у межах кредитних коштів у розмірі 11 700,00 доларів США, відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 10,3% річних та відповідних штрафних санкцій.

15 квітня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк", правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та відповідачем ОСОБА_5, укладено додаткову угоду №1 до Кредитного договору №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року, за умовами якої сторони встановили порядок нарахування відсотків, черговість погашення заборгованості та порядок нарахування і сплати штрафних санкцій (т. 1 а.с. 26).

У 2008 році відсоткова ставка за кредитом була збільшена банком в односторонньому порядку у відповідності до п. 9.2. Кредитного договору, у звязку з чим 26.07.2008 року позивач направив на адресу поручителя ОСОБА_3 повідомлення про підвищення відсоткової ставки вдвічі.

18 жовтня 2010 року між ПАТ «УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_5, укладено додаткову угоду №2 до Кредитного договору №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року, за умовами якої сторони змінили строки сплати процентів та виклали Додаток №1 до кредитного договору у новій редакції (т. 1 а.с. 27).

З довідки-розрахунку заборгованості по процентам за користування кредитом за Кредитним договором №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року вбачається, що з грудня 2010 року нараховувалися проценти у розмірі 24,6% річних (т. 1 а.с. 46-55).

Тобто, ПАТ «УкрСиббанк» було вдвічі збільшено відсотки за користування кредитними коштами, що було погоджено сторонами кредитного договору між собою шляхом укладення Додаткової угоди до Кредитного договору №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року та погодження нового Графіка повернення кредиту, з урахуванням збільшеної відсоткової ставки, що призвело до збільшення розміру відповідальності як позивальника ОСОБА_5, так і поручителя ОСОБА_3

Разом з тим, поручитель ОСОБА_3 не надавав своєї згоди на збільшення відсоткової ставки за Кредитним договором №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року, а тому таке збільшення тягне за собою припинення поруки на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України і доводи апеляційної скарги в цій частині є цілком законними та обґрунтованими.

Висновки суду першої інстанції про те, що поручитель був ознайомлений з умовами Кредитного договору №ОД 06 И 8511 від 28.09.2006 року, яким передбачено можливість збільшення відсоткової ставки і збільшення відповідальності поручителя без його згоди не відбулося, не можна вважати вірними, оскільки Договір поруки № ОД 06 И 8511 П від 28 вересня 2006 року містить чітке посилання на те, що поручитель відповідає за невиконання позичальником умов кредитного договору виходячи з відсоткової ставки у розмірі 10,3% річних (п.п. 1.2.1., 2.2. Договору поруки).

На підставі вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 303, 307, п. 4 ч.1 ст. 309, ст.ст. 313, 314, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Рішення Широківського районного суду Дніпропетровської області від 05 липня 2016 року в частині часткового задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості відмовити в повному обсязі.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржене до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий : А.П. Барильська

Судді: Л.В. Митрофанова

ОСОБА_6