Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний № 320/8665/15-ц головуючий у 1 інстанції Редько О.В.
провадження: № 22-ц /778/2530/16 суддя-доповідач Осоцький І.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі головуючого судді Осоцького І.І.,

суддів Кухаря С.В., Панкеєва О.В.,

за участю секретаря судового засідання Бурима В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу, зазначивши, що в серпні 2015 року між сторонами було досягнуто домовленості щодо здійснення в майбутньому купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач повідомив позивача, що йому належить 1/2 частка житлового будинку, а іншим співвласником є його рідна тітка і запевнив про згоду іншого співвласника продати належну їм нерухомість. Сторони визначили термін остаточного розрахунку за житловий будинок і укладання договору купівлі-продажу. За їх домовленістю 20.09.2015 року позивач повинна була сплатити відповідачу 10 500 доларів США.

Як авансовий платіж за житловий будинок позивач сплатила відповідачу 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на день звернення до суду 10 632,02 грн.. На підтвердження отримання грошової суми відповідач надав позивачу розписку. Протягом серпня позивачем був проведений ремонт в цьому будинку, під час проведення якого позивачу стали відомі обставини щодо якості та властивостей будинку. Житловий будинок був дуже сирим, через що скрізь підлогу проростали рослини та мокріли стіни, що підтверджується фотокартками.

Дана обставина не була відомою на момент досягнення домовленості щодо здійснення купівлі-продажу у майбутньому, тому ОСОБА_3 відмовилась від укладання договору купівлі-продажу і зажадала повернення авансового платежу.

Відповідач в добровільному порядку не бажає повертати отримані грошові кошти.

Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь грошові кошти в розмірі 10 632,02 грн., отримані останнім в якості авансового платежу, судові витрати.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2016 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 суму заборгованості в розмірі 10 632 грн. 02 коп., витрати судового збору та на правову допомогу в розмірі 787,20 грн., з яких: 487,20 грн. витрати судового збору та 300 грн. витрати на оплату правової допомоги.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволені позову відмовити у повному обсязі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що в серпні 2015 року між сторонами було досягнуто усної домовленості щодо здійснення в майбутньому купівлі-продажу житлового будинку за адресою АДРЕСА_1. Відповідач повідомив позивача, що йому належить 1/2 частка житлового будинку, а іншим співвласником є його рідна тітка і запевнив про згоду іншого співвласника продати належну їм нерухомість.

Сторони визначили термін остаточного розрахунку за житловий будинок і укладання договору купівлі-продажу. За їх усною домовленістю 20.09.2015 року позивач повинна була сплатити відповідачу 10 500 доларів США. Як авансовий платіж за житловий будинок позивач сплатила відповідачу 500 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на день звернення до суду 10 632,02 грн.. На підтвердження отримання грошової суми відповідач надав позивачу розписку.

Протягом серпня позивачем був проведений ремонт в цьому будинку, під час проведення якого позивачу стали відомі обставини щодо якості та властивостей будинку, внаслідокчого ОСОБА_3 відмовилась від укладання договору купівлі-продажу і зажадала повернення авансового платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов'язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов'язання може мати місце лише при наявності зобов'язання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Отже, оскільки договору, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а вони лише усно домовилися укласти такий договір у майбутньому, то передана однією зі сторін грошова сума є авансом, який підлягає поверненню як підставно отримане майно.

Саме такий правовий висновок висловлено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року у справі № 6-176цс12, яка згідно вимог норм ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою для всіх судів України.

За таких обставин справи, ухвалене у цій справі рішення суду відповідає нормам матеріального та процесуального права, підстав для його скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про відсутність підстав для повернення отриманої ним грошової суми внаслідок того, що ОСОБА_3 відмовилася придбувати житловий будинок прийняти до уваги неможливо, бо без укладеного у письмовій нотаріально завіреній формі договору купівлі-продажу нерухомого майна отримані грошові кошти за вищевказаними нормами законодавства є не завдатком, а авансом, який підлягає поверненню як безпідставно отримане майно.

Неявка апелянта в судове засідання при апеляційному перегляді справи, належним чином попередженого про це, що процесуальним правом останнього, на висновку суду не впливає.

Керуючись ст., ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 16 березня 2016 рокуу цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: