Справа № 379/1579/15-ц Головуючий у І інстанції Бабоїд О. М.
Провадження № 22-ц/780/3514/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 46 15.06.2016
УХВАЛА

Іменем України

15 червня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі :

Головуючого: Мережко М.В.,

Суддів: Суханової Є.М., Коцюрба О.П.,

Секретар: Бобко О.В.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» на рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське», третя особа: Реєстраційна служба Таращанського районного управління юстиції про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів,

ВСТАНОВИЛА

У жовтні 2015 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до СТОВ «Плосківське», третя особа: Реєстраційна служба Таращанського РУЮ про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 14 жовтня 2010 року позивач уклав з СТОВ «Плосківське» договір оренди земельної ділянки № 185, згідно якого передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 431954 від 18 березня 2010 року земельну ділянку загальною площею 2,9400 га ( 2,8100 га та 0,1300га) в оренду строком на пять років.

Позивач зазначав, що протягом дії договору він неодноразово усно звертався до відповідача та повідомляв, що не має наміру продовжувати строк дії договору після його спливу. Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 23 листопада 2010 року і закінчувався 23 листопада 2015 року. Отже, на день подання позову договір діяв.

Позивач вказував, що коли він звернувся до відповідача з приводу припинення дії договору після закінчення строку його дії, працівники СТОВ «Плоківське» вручили йому два примірники договорів оренди земельних ділянок від 22 вересня 2014 року № 074 на площу 2,8100 га та № 075 від 22 вересня 2014 року на площу 0,1300 га, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 16 січня 2015 року, в яких був підпис від імені позивача невідомої особи. Зі змісту договорів було видно, що позивач нібито уклав нові договори іще строком на пять років, тобто право оренди діє до 16 січня 2020 року.

Позивач зазначав, що вказані договори не укладав та їх не підписував.

Позивач просив, визнати договори оренди земельних ділянок №№ 074, 075, укладених між ним та СТОВ «Плосківське» від 22 вересня 2014 року недійсними. стягнути з відповідача на його користь судові витрати, які складаються з витрат по оплаті судового збору в розмірі 487,50 грн та витрат на проведення експертизи в розмірі 2 772 грн.

Рішенням Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року позовні вимоги задоволено. Визнано недійсними договори оренди землі № 074 від 22 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 2,8100 га (кадастровий номер :03:008:0047) та договір оренди землі № 075 від 22 вересня 2014 року на земельну ділянку площею 0,1300 га (кадастровий номер :03:008:0046), які укладено між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське». Стягнуто з СТОВ «Плосківське» на користь ОСОБА_2 судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 487,50 грн та витрати на проведення експертизи в розмірі 2 772 грн.

В апеляційній скарзі СТОВ «Плосківське» просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В апеляційній скарзі СТОВ «Плосківське» зазначає, що дане рішення є не в повній мірі обґрунтованим у зв»язку з тим, що судом було неправильно встановлено обставини, які мають значення для справи, неправильно дослідженні та оцінені докази, а також порушенні норми процесуального та матеріального права .

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами , які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 14 жовтня 2010 позивач уклав з СТОВ «Плосківське» договір оренди земельної ділянки № 185, згідно якого передав відповідачу належну йому відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯИ № 431954 від 18 березня 2010 року земельну ділянку загальною площею 2,9400 га (2,8100 га та 0,1300 га) в оренду строком на пять років. (а.с. 7).

Протягом дії договору позивач неодноразово усно звертався до відповідача та повідомляв, що не має наміру продовжувати строк дії договору після його спливу.

Строк дії договору розпочався з дати державної реєстрації 23 листопада 2010 року і закінчувався 23 листопада 2015 року. Отже, на день подання позову договір діяв.

Судом встановлено, що коли позивач звернувся до відповідача з приводу припинення дії договору після закінчення строку його дії, працівники СТОВ «Плоківське» вручили йому два примірники договорів оренди земельних ділянок від 22 вересня 2014 року № 074 на площу 2,8100 га та № 075 від 22 вересня 2014 року на площу 0,1300 га, що зареєстровані в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень 16 січня 2015 року, в яких був підпис від імені позивача невідомої особи. Зі змісту договорів слідувало, що позивач нібито уклав нові договори іще строком на пять років, тобто право оренди діє до 16 січня 2020 року. (а.с. 9-10).

Позивач зазначав, що вказані договори не укладав та їх не підписував.

Відповідно до Висновку експерта № 24096/24097/15-32 від 21 березня 2016 року за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи встановлено, що підписи від імені ОСОБА_2 у графі «Орендодавець» договору оренди землі № 074 від 22 вересня 2014 року, який укладено між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське», акті прийому передачі земельної ділянки в оренду (Додаток до Договору оренди землі №074), акті визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) (Додаток до Договору оренди землі №074), договорі оренди землі № 075 від 22 вересня 2014 року, який укладено між ОСОБА_2 та СТОВ «Плосківське», акті прийому передачі земельної ділянки в оренду (Додаток до Договору оренди землі №075), акті визначення меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) (Додаток до Договору оренди землі №075) виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів і виконано не ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням його підпису.

Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 ЦК України.

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, а волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_3, оскільки ОСОБА_2 не підписував вищезазначені договори, а значить і не укладав їх, що підтверджується матеріалами справи.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду в порядку ст. 303 ЦПК України в межах доводів апеляційної скарги, та вимог заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про задоволення позовних вимог, підстави для скасування рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Плосківське» відхилити.

Рішення Таращанського районного суду Київської області від 21 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий М.В. Мережко

Судді Є.М. Суханова

ОСОБА_4