АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Справа № 641/1825/14-ц Головуючий суддя І інстанції Богдан М. В.
Провадження № 22-ц/790/3327/16 Суддя доповідач Шаповал Н.М.
Категорія: Спори, що виникають із договорів позики, кредиту, банківського вкладу
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2016 року судова колегія судової палати у цивільних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Кіся П.В.,

Пшенічної Л.В.

за участю секретаря - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2016 року по справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про визнання недійсними договорів банківських вкладів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив визнати недійсними договори банківського вкладу, укладені між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 26.01.2010р. №SAMDN8169 та №SAMDN8247.

В обґрунтування позову вказав, що за рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 29. 01. 2014 року з ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнуто на користь ОСОБА_2 грошові кошти за спірними договорами.

Однак, ОСОБА_2 не надала ані копій квитанцій про внесення грошових коштів на рахунки банку, ані копії електронної ощадної книжки, яка є обов*язковим документом, який підтверджує внесення грошових коштів на депозит.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ КБ «ПриватБанк» просить визнати недійсними договори банківського вкладу.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2016 року в задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» - відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ «ПриватБанк» ставить питання про скасування вказаного рішення суду першої інстанції та ухвалення нового, яким задовольнити позовні вимоги Банку. Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, зокрема, що матеріали справи не містять квитанцій про внесення грошових коштів на рахнок ПАТ КБ « ПриватБанк» відповідачкою та копій електронних ощадних книжок, які згідно умов договорів банківського вкладу є обов'язковим документом, який підтверджує внесення грошових коштів на депозит.

Також, під час проведення судово - почеркознавчої експертизи були допущені порушення науково - методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Указом Міністерства Юстиції України від 08. 01. 1998 р. № 53/5.

Перевіряючи законність і обґрунтованість судового рішення відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України - у межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін з підстав, передбачених ст. 308 ЦПК України.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до висновку судово - почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 у спірних договорах здійснені нею, а тому відсутні підстави для визнання правочинів недійсними.

Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції за таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Частиною 1 ст. 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається в письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до вимог ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

З огляду на визначення договору банківського вкладу, що закріплене в ЦК України та інших нормативно-правових актах, банківський вклад (депозит)це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України від 07.12.2000 року № 2121-III "Про банки і банківську діяльність").

Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу).

Положення статті 1059 ЦК України врегульовує питання форми банківського вкладу та наслідки недодержання письмової форми договору.

Так, за змістом цієї статті договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Проаналізувавши зазначені норми матеріального права можна дійти висновку про те, що письмова форма договору банківського вкладу вважається дотриманою, якщо внесення грошової суми на вкладний (депозитний) рахунок вкладника підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або іншого документа, що відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) і звичаями ділового обороту. Зокрема, такий документ повинен містити: найменування банку, який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний часчас виконання операції), а також підпис працівника банку, який прийняв готівку, та відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку, засвідчений електронним підписом САБ.

Вищенаведена правова позиція знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду України від 29.10.2014 року у справі № 6-118цс14

Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 26 січня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 були укладені депозитні договори № SAMDN8169 та №SAMDN8247.

Із копій договорів банківського вкладу, наданих позивачем, вбачається, що ОСОБА_2 отримала ощадні книжки, про що свідчить її підпис. ( а.с. 4, 6 зворот)

Рішенням Комінтернівського районного суду від 29.01.2014р., яке залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 26.03.2014р. дії ПАТ КБ «ПриватБанк» щодо списання коштів з рахунку, відкритому на підставі договору від 26.01.2010р. №SAMDN8247 та з рахунку, відкритому 26.01.2010р.№SAMDN8169 визнані незаконними; стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 256222,41 коп. ( а.с. 8 - 10)

Вказане рішення суду виконане, про що сторони не заперечували в суді апеляційної інстанції та ОСОБА_2 отримала грошові кошти за спірними договорами банківських вкладів.

Згідно висновку судово-почеркознавчої експертизи № 9518 від 16.12.2014 року підписи від імені ОСОБА_2 в договорі № SAMDN8169 та №SAMDN8247 від 26.01.2010р., укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2, а також угоді про використання аналога власноручного підпису на договорах і угодах від 26.01.2010р. виконані ОСОБА_2; підписи від імені ОСОБА_2 в договорі № SAMDN8169 від 26.01.2010р. на зворотній стороні аркуша, в рядках «карту получил подпись клиента» та «Клиент» виконані ОСОБА_2; підпис від імені ОСОБА_2 в «Соглашении об использовании аналога собственноручной підписи на договорах и соглашениях» від 26.01.2010р., укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 в рядку «Клиент» виконаний ОСОБА_2.

Експерти були попереджені про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України, висновки експертизи узгоджуються з обставинами справи і наданими доказами, а тому суд першої інстанції обґрунтовано відмовив позивачу у задоволенні позову.

Як передбачено ч. ч. 1, 3 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частиною першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В силу ч. 1 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч. З ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Правочин являє собою поєднання волі та волевиявлення. Воля сторін полягає в їхній згоді взяти на себе певні обов'язки, вона повинна бути взаємною, двосторонньою і спрямованою на досягнення певної мети.

За змістом ст. 204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 підписувала депозитні договори від 26.01.2010 року, також при їх укладенні нею була отримані ощадні книжка, а тому у задоволенні позову обґрунтовано відмовлено.

Суд повно та всебічно з»ясував обставини по справі, наданим доказам дав належну оцінку і постановив законне рішення .

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 317, 319 ЦПК України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 31 березня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий: Н.М. Шаповал

Судді: П.В. Кісь

Л.В. Пшенічна