Справа № 161/3203/16-ц
Провадження № 2/161/1860/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2016 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Гринь О.М.

при секретарі Пилипюк Л.М.

за участю позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 20 липня 2012 року. Шлюб був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 652. Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час не ведуть спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено, шлюб існує лише формально, не мають наміру зберегти шлюб.

Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, який знаходиться на її повному утриманні. ОСОБА_2 є здоровим та працездатним, а тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина.

Просить розірвати шлюб, укладений 20 липня 2012 року між нею та ОСОБА_2, стягувати з відповідача аліменти в її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі, щомісячно, в розмірі 1 500,00 гривень, до досягнення дитиною повноліття.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, позов просила задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував. Суду пояснив, що заперечує проти розірвання шлюбу, бажає зберегти сімю. Щодо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 заперечував з тих підстав, що він в добровільному порядку надає кошти на утримання дитини, крім того зазначив, що не працює, доходів не отримує.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 липня 2012 року, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 652 (а.с. 6). Від даного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружи, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач тривалий час подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, шлюб існує лише формально.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що шлюб слід розірвати.

Згідно ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 свого обовязку утримувати неповнолітнього сина не виконує в повному обсязі, дитина перебуває на утриманні матері ОСОБА_1

Статтею 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

В матеріалах справи відсутні дані про місце роботи відповідача, а тому, визначити його реальний дохід не можливо. Однак, дана обставина, на думку суду, не звільняє його від обовязку утримувати неповнолітню дитину, батьком якої він є.

З врахуванням вищенаведеної норми Закону, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, а саме 750,00 гривень щомісячно, які підлягають стягненню починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд врахував стан здоровя та матеріальне становище неповнолітньої дитини; стан здоровя та матеріальне становище стягувача та платника аліментів, а також те, що у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків на утриманні немає.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

З відповідача слід стягнути в користь позивача 551 гривню 20 копійок судового збору, а також 551 гривню 20 копійок судового збору в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 10,11, 58, 60, 88, 213, 214, 215, 226, п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, на підставі ст.ст. 104, 105, 109, 110, 112, 180, 181,182, 183 СК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який зареєстрований 20 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 652 р о з і р в а т и.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини, а саме на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 750 (сімсот пятдесят) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з 12 березня 2016 року і до досягнення ОСОБА_3 повноліття.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 судовий збір в дохід держави в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Стягнути в користь ОСОБА_1, 17 червня 1988 року з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 сплачений судовий збір в розмірі 551 (пятсот пятдесят одну) гривню 20 копійок.

Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць допустити до обовязкового негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги на рішення суду. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Гринь О.М.