У х в а л а

іменем україни

21 січня 2016 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,

Карпенко С.О.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа - Сосонська сільська рада Вінницького району Вінницької області, про визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернулася до суду з указаним позовом, який уточнивши, просила визнати за нею право власності на Ѕ частини одноквартирного (садибного) житлового будинку з прибудовами, а саме: житловий будинок позначений на плані КП «ВООБТІ» літерою «А», загальною площею 78,9 кв. м, прибудова - літ. «А1», загальною площею 34,3 кв. м; погріб - літ. «п/А1», загальною площею 14,2 кв. м; веранда літ. «а», загальною площею 4,4 кв. м; ганок з козирком, загальною площею 2,7 кв. м; літня кухня - літ. «Б», загальною площею 19,4 кв. м; сарай - літ. «Б1», загальною площею 58,2 кв. м; літній погріб - літ. «н/Б», загальною площею 19,4 кв. м; ганок загальною площею 7,3 кв. м; убиральня - літ. «В», загальною площею 1,3 кв. м; альтанка - літ. «Г», загальною площею 5,4 кв. м; жомова яма - літ. «Д», загальною площею 6,7 кв. м; криниця № 1, загальною площею 4,2 кв. м; огорожа № 2, загальною площею 32 кв. м; ворота № 3 загальною площею 5,5 кв. м; хвіртка № 4, загальною площею 1 кв. м; огорожа № 5, загальною площею 58,8 кв. м, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності в порядку поділу майна на Ѕ частини земельної ділянки площею 0,25 га, яка розташована за цією ж адресою.

На обґрунтування вимог ОСОБА_2 посилалася на те, що з 03 червня 1990 року між нею та відповідачем укладений шлюб в Сосонській сільській раді. 01 листопада 1991 року рішенням VII сесії 21 скликання Сосонської сільської ради їм виділено земельну ділянку по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,25 га. 20 липня 1992 року на ім'я ОСОБА_3 видано дозвіл № 14 на право виконання будівельних робіт. У період шлюбу подружжя збудувало будинок розміром 9 м х 11 м, літню кухню та газифікували його. Також побудували сарай розміром 10 м х 4 м, туалет криницю, посадили фруктовий сад.

20 липня 1992 року Виконавчим комітетом Сосоньскої сільської ради Вінницького району Вінницької області складено акт та винесено в натурі границі земельної ділянки із розбивкою будівель, яка надана ОСОБА_3 для будівництва.

У 1993 році районним архітектором Вінницького районну Вінницької області видано на ім'я ОСОБА_3 будівельний НОМЕР_1 на забудову земельної ділянки виданої індивідуальному забудовнику по АДРЕСА_1 Вінницького району Вінницької області. Крім цього 20 липня 1992 року Вінницькою районною Радою народних депутатів Вінницької області надано дозвіл № 14 на право виконання будівельних робіт на будівництво одноповерхового індивідуального жилого будинку за вказаною адресою.

У 2004 році сторони прописалися до спірного будинку та стали в ньому проживати постійно.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 20 грудня 2011 року шлюб між сторонами розірвано. Правовстановлюючі документи на спірний будинок відсутні, як і реєстрація права власності на даний будинок.

За період шлюбу, з моменту отримання земельної ділянки в 1992 році по час розірвання шлюбу - грудень 2011 року, сторонами збудовано вказаний вище житловий будинок із господарськими будівлями і спорудами.

На даний час будівництво майже завершено та залишилося ввести будинок в експлуатацію і отримати свідоцтво про право власності на новостворені будівлі та прибудови, але ОСОБА_3 зволікає з реєстрацією права власності на вказане майно для уникнення його поділу, як майна подружжя.

Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності на Ѕ частини житлового будинку з прибудовами та земельної ділянки відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 порушує питання про скасування оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій із ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, мотивуючи свою вимогу порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Судами встановлено, що з 03 червня 1990 року до 20 грудня 2011 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі; 01 листопада 1991 року рішенням VII сесії 21 скликання Сосонської сільської ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_3 виділена земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських споруд по АДРЕСА_1 (т. 1, а. с. 16).

20 липня 1992 року на ім'я ОСОБА_3 виданий дозвіл № 14 на виконання будівельних робіт (т. 1, а. с. 11 ), у 1993 році ОСОБА_3 оформив будівельний НОМЕР_1, згідно з яким отримав дозвіл на будівництво житлового будинку, розміром 9 м х 12 м, господарської споруди розміром 10 м х 4 м, туалету та облаштування місця для компосту і сміття (т. 1, а. с. 9 - 15).

Згідно із даними технічних паспортів на садибний (індивідуальний) житловий будинок на земельній ділянці у 1993 році збудовані: житловий будинок літ. «А», прибудова «А-1», погріб «п/А-1»; у 1995 році: літня кухня «Б», сарай «Б-1», погріб «п/Б», погріб «п/Б-1 », ґанок, убиральня «В», альтанка «Г», жомова яма «Д», криниця № 1; у 2000 році: огорожа № 2, ворота № 3, хвіртка № 4, огорожа № 5; у 2006 році: веранда «а»; ґанок з козирком (т. 1, а. с. 96, т. 2, а. с. 48).

Згідно з висновком судової будівельно-технічної експертизи від 22 жовтня 2013 року № 1393 житловий будинок з прибудовами, будівлями та спорудами є самочинними (т. 1, а. с. 167).

Згідно із висновком судової будівельно-технічної експертизи від 18 червня 2014 року № 89 готовність будинку становить 100 %, будинок, господарські будівлі та споруди перебувають в експлуатації і використовуються за призначенням, архітектурно-планувальні, конструктивні рішення та інженерне забезпечення при будівництві житлового будинку, господарських будівель та споруд відповідають будівельним нормам України (ДБН 360-92**. Містобудування. Планування та забудова міських та сільських поселень. ДБН В. 2.2.-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення») (т. 2, а. с. 36).

За загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України).

Це майно не є об'єктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку; на нього не може бути звернуто стягнення за виконавчими документами, у тому числі продаж його з прилюдних торгів.

Згідно з п. 2.3 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку

часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, не підлягають поділу об'єкти нерухомого майна, до складу

яких входять самочинно збудовані (реконструйовані, переплановані)

об'єкти нерухомого майна. Питання щодо поділу об'єктів нерухомого

майна може розглядатись лише після визнання права власності на них

відповідно до закону.

У справі, яка переглядається, суди попередніх інстанцій, встановивши, що згідно із будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, що надано ОСОБА_3, йому надано дозвіл на будівництво житлового будинку розміром 12 м х 9 м, а ним збудовано житловий будинок розмірами 11,31 м х 10,01 м, площа якого перевищує на 9,65 кв. м, правильно вважали, що такий збудовано самочинно, а тому підстав, з наведених вище норм матеріального права, для визнання за позивачем права власності на Ѕ його частини в порядку поділу майна подружжя не має.

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Разом з тим, за змістом ст. 376 ЦК України в сукупності із ч. 2 ст. 375 ЦК України, коли відхилення від проекту забудови об'єкта нерухомості або від вимог будівельних норм і правил, які не є істотними, не порушують прав інших осіб та інтересів суспільства, не суперечать санітарно-технічним вимогам і правилам експлуатації, не впливають на міцність і безпечність цього об'єкта (зокрема, відхилення у житловому будинку від внутрішнього планування зі збереженням чи незначним відхиленням від установленого проектом розміру житлової площі, незначна зміна його зовнішніх габаритів, місця розташування тощо), позивач не позбавлена права пред'явити вимоги про визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, та у разі визнання на нього права власності, пред'явити позов про його поділ відповідно до норм СК України.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 24 листопада 2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Г.І. Мостова

Судді: Т.Л. Ізмайлова

С.О. Карпенко