Провадження № 2/750/3038/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 грудня 2016 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова в складі судді Коверзнева В. О.,

з участю секретаря судового засідання Мачачі І. П.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя,

в с т а н о в и в:

21.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та визнання за нею права власності на ? частку будинку № 32 по вулиці Колгоспній в м. Чернігові.

В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин і неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю, а також на те, що вказаний вище будинок був придбаний в період шлюбу, а тому є спільною сумісною власністю сторін.

Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому позивач надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив.

Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом.

Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини.

1. Сторони перебувають у шлюбі з 10.09.2005 року і мають спільного малолітнього сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача.

Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування до шлюбу не допускається.

Оскільки позивач не бажає подальшого збереження шлюбу і спільного проживання однією сімєю з відповідачем, їхній шлюб підлягає розірванню.

2. Згідно з частиною другою статті 60 СК майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

У разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або шлюбним договором (ч. 1 ст. 70 СК).

Як убачається з копії Свідоцтва на нерухоме майно та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… (а. с. 4, 17-21), право власності на будинок № 32 по вулиці Колгоспній в м. Чернігові з 01.12.2011 року зареєстровано за відповідачем. Тобто, право власності виникло під час шлюбу відповідача з позивачем, що в силу наведених вище положень СК свідчить про те, з спірний будинок з 01.12.2011 року перебуває в спільній сумісній власності сторін і, за відсутності доказів наявності в подружжя домовленості з приводу порядку поділу спільного сумісного майна, їхні частки вважаються рівними.

Зазначене є підставою для визнання за позивачем права власності на ? частку спірного будинку.

Виходячи з вищевикладеного, предявлений позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 208, 209, 212 215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 і ОСОБА_2, зареєстрований 10.09.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1584.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ? частку будинку № 32 по вулиці Колгоспній в м. Чернігові.

Рішення суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Чернігівської області протягом 10 днів з дня його проголошення в порядку, встановленому статтею 294 ЦПК України.

Суддя В. О. Коверзнев