Справа № 463/5006/15-ц
Провадження № 2/463/438/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2016 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді - Лакомської Ж. І.

з участю секретаря с/з - ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

представника позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

представника відповідача ОСОБА_5

представника третьої особи Личаківської

районної адміністрації

Львівської міської ради- Михальської ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 про зобов»язання провести перебудову самочинної реконструкції квартири, знесення самовільного будівництва,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_4 про зобов»язання провести перебудову самочинної реконструкції квартири, знесення самовільного будівництва.

Позов мотивує тим,що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_1, в квартирі № 1 даного будинку проживає відповідач ОСОБА_4 Згідно розпорядження Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №789 від 17 липня 2000 року відповідачу дозволено здійснити реконструкцію квартири №1 будинку №7 на вул. П ОСОБА_10 з влаштуванням додаткових житлових приміщень на горищі в межах даної квартири. Однак реконструкція квартири відповідачем проведена з порушенням державно будівельних норм та санітарних правил, що загрожують життю та здоров»ю людини, зокрема відповідачем здійснено надбудову над квартирою позивача. Вказує,що відповідачем проведено надбудову другого та мансардного поверхів над квартирою №4 у вказаному будинку, добудовано ганок з вхідною групою без погоджень сусідів на спільній земельній ділянці, яка знаходиться у власності Львівської міської ради, реконструкцію спільного горища над квартирою №4 та підвалу (комори) без його згоди. Тому з врахуванням наведених мотивів просить ухвалити рішення, яким зобов»язати ОСОБА_4 провести відповідну перебудову самочинної реконструкції квартири №1 з влаштуванням житлових приміщень на горищі в межах квартири №1 та/або знести самочинне будівництво надбудови над квартирою №4 другого та мансардного поверхів разом з балконом, зобов»язати ОСОБА_4 провести відповідну перебудову та/або знесення самовільного будівництва ганку з вхідною групою, що розташований на спільній земельній ділянці.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_11 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримала,дали пояснення аналогічні наведеним мотивам позову, просили позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечили, та пояснили,що дійсно відповідачем було проведено реконструкцію належної йому на праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 на підставі відповідних дозвільних документів та з дотриманням будівельних норм, без жодних порушень прав позивача, тому вважають позов безпідставним, в задоволенні такого просили відмовити.

Представник третьої особи Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради Михальська ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №789 від 17.07.2000 року відповідачу ОСОБА_4 дозволено здійснити реконструкцію квартири №1 будинку №7 на вул. ОСОБА_10 з влаштуванням додаткових житлових приміщень на горищі в межах квартири згідно з поданими проектними пропозиціями. Жодних даних, що внаслідок проведеної відповідачем реконструкції було порушено будівельні норми та права позивача в Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради немає, тому вважає,що позов до задоволення не підлягає.

Представник третьої особи Львівської міської ради,треті особи ОСОБА_12,ОСОБА_7,ОСОБА_8, ОСОБА_8Р.в судове засідання не з»явились, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили, суд вважає за можливе провести судовий розгляду справи в їх відсутності.

Суд,дослідивши зібрані по справі докази, заслухавши пояснення сторін та їх представників приходить до висновку про те,що позов до задоовлення не підлягає з наступних підстав:

В судовому засіданні встановлено ,що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_2, що підтверджується витягом з державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.5).

Відповідач ОСОБА_4 та треті особи ОСОБА_7,ОСОБА_8,ОСОБА_8 є співласниками квартири АДРЕСА_3, що підтверджується витягом про державну реєстрацію прав (а.с.57).

Розпорядженням Личаківської районної адміністрації Львівської міської ради №789 від 17.07.2000 року (а.с.97) про реконструкцію квартири №1 будинку №7 на вул. ОСОБА_10 з влаштуванням додаткових житлових приміщень на горищі в межах квартири. Відповідачу ОСОБА_4, який проживає в квартирі №1 будинку №7 на вул.П.Могили, затверджено висновок міжвідомчої комісії (протокол від 23.05.2000 року), про те,що технічно можливо здійснити реконструкцію квартири №1 будинку №7 на вул. ОСОБА_10 з влаштуванням додаткових житлових приміщень на горищі в межах квартири. Після реконструкції квартира буде складатися з однієї житлової кімнати пл.22.90 м.кв., коридора пл.5.50 м.кв., ванни пл. 3,00 кв.м., туалета пл.1,10 м.кв. на першому рівні; однієї житлової кімнати пл. 14,00м.кв., холлу пл. 11,00 м.кв., кухні пл.8,00 кв.м. сходової клітки пл.3,70 м.кв., комори пл. 8,40 м.кв. на другому рівні. Загальна площа квартири становитиме 77,60 м.кв., житлова площа-36,90 м.кв.

Дозволено ОСОБА_4 здійснити реконструкцію квартири №1 будинку №7 на вул. ОСОБА_10 з влаштуванням додаткових житлових приміщень на горищі в межах квартири, згдно з поданими проектними пропозиціями.

Наказом Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради від 22.08.2012 р. №1904-Ж-Л «Про оформлення права власності на квартиру №1 в будинку №7 на вул. П.Могили у м.Львові» гр. ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, останнім оформлено право спільної сумісної власності в цілому на чотирикімнатну квартиру №1 у будинку №7 на вул. П.Могили у м.Львові (а.с.102).

Частиною 7 статті 376 ЦК України визначено, що у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у постанові №6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» (п.5), право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб, право на звернення до суду належить і таким особам, за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст.391 ЦК), а також власнику (користувачу) земельної ділянки, якщо він заперечує проти визнання за особою, яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, права власності на самочинно збудоване нерухоме майно (ч.4 ст.376, ст.391 ЦК).

Відповідно до п.22 вказаної Постанови, знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли використано усі передбачені законодавством України заходи щодо реагування та притягнення особи до відповідальності.

Знесення нерухомості, збудованої з істотним відхиленням від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотним порушенням будівельних норм і правил (у тому числі за відсутності проекту), можливе лише за умови, що неможлива перебудова нерухомості відповідно до норм і правил, визначених державними правилами та санітарними нормами, або якщо особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від такої перебудови (п.24).

Під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність (п.22).

У п.23 вказаної постанови роз'яснено, що у необхідних випадках для з'ясування питань, що виникають при розгляді таких справ і потребують спеціальних знань, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може призначити відповідну експертизу згідно з вимогами ст.143 ЦПК.

Відсутність відповідної експертизи у разі необхідності її проведення може бути підставою для відмови в позові, при цьому факт відхилення від проекту та істотне порушення будівельних норм і правил має довести особа, яка пред'явила позов про знесення самочинного будівництва.

Відтак з врахуванням наведених вимог закону суд враховує те,що, відповідач приписів про порушення державних будівельних норм при проведенні реконструкції вказаної вище квартири від уповноважених на те органів ніколи не отримував і до відповідальності за це не притягувався, заяв від інших співвласників будинку, в тому числі й позивача, про приведення перебудови, чи знесення відповідних об»єктів нерухомості за такий тривалий час до органів місцевого самоврядування не подавалось і питання щодо допущення при його будівництві істотного порушення державних будівельних норм не розглядалось.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження позивача про те,що відповідач не погоджував з ним проведення реконструкції квартири, так на час проведення реконструкції позивач не був власником квартири АДРЕСА_4.

Суд звертає увавгу на те,що за загальним правилом, кожна особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст.15 ЦК, ст.3 ЦПК), а тому, з урахуванням наведених вище норм ст.376 ЦК України, особа, яка звернулась до суду з позовом про знесення об'єкта самочинного будівництва, первинно повинна довести порушення свого права самочинним будівництвом, оскільки сам по собі факт проведення реконструкції не свідчить про те, що це самочинне будівництво і тому не може бути підставою для задоволення позову цієї особи.

З урахуванням викладених вище мотивів та встановлених фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок проведеної реконструкції не порушено право позивача на безпеку життя і здоров'я, яке підлягає захисту відповідно до ст.282 ЦК України, а також не порушено його право, як співвласника однієї з квартир в будинку, на безпечне користування своєю власністю, яке підлягає захисту відповідно до ст.391 ЦПК України в обраний позивачем спосіб, а тому суд в задоволенні позовних вимог відмовляє у зв»язку з їх безпідставністю.

Керуючись ст. 15,16,282,376,391 ЦК України ст. 10, 11, 60, 169, 174, 209, 212 215, ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4, треті особи Львівська міська рада, Личаківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_7, ОСОБА_8,ОСОБА_9 про зобов»язання провести перебудову самочинної реконструкції квартири, знесення самовільного будівництва відмовити за безпідставністю.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області в порядку та строки, передбачені ст. 294 ЦПК України.

Суддя: Лакомська Ж. І.