ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/4784/15-ц
Провадження № 2/210/409/16
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"13" квітня 2016 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді Скотар Р.Є.,

за участі секретаря Лейбенко В.В.,

за участі позивача ОСОБА_2,

представника позивача ОСОБА_3,

представника відповідача не з'явилася,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання права власності на квартиру за заповітом.,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду 05.10.2015 року з вищезгаданим позовом, який уточнено 21.10.2015 року . Позивач просить встановити факт проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6; факт прийняття спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6 - ОСОБА_5; визнати за ОСОБА_5 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1; визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що ОСОБА_5 за життя заповіла все майно, що буде належати їй на день смерті - їй, позивачу. Після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 12.03.2013 року їй було відмовлено у прийняття спадщини у зв'язку з відсутністю факту родинних відносин, тому вона звернулася до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, обґрунтовуючи їх обставинами, викладеними в позовній заяві, просила задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_3 (договір-доручення про надання правової допомоги від 18.01.2015 року)/а.с.27/ в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради - Лукянова Н.Є. (довіреність №20/35-15 від 11.01.2016 р., дійсна до 31.12.2016 р.) /а.с.64/, в судовому засіданні присутньою не була, про час та місце розгляду справи повідомила, надала суду заперечення проти позову, в яких зазначила, що питання визнання права власності на майно померлою особою ОСОБА_5 після смерті ОСОБА_6 неправомірно порушено ОСОБА_8; питання визнання за нею права власності за заповітом вирішується нотаріусом без участі судових органів. Крім того, порушене позивачем питання розглядалося Дзержинським районним судом м.Кривого Рогу, в зв'язку з чим необхідно з'ясувати, яке прийнято судом рішення. Просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Суд, вислухавши позивача та її представника , дослідивши матеріали справи, прийшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Представником відповідача зазначено, що порушене позивачем питання вже розглядалося Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу.

Відповідно п.2 ч.1 ст.205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, зокрема, якщо: набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З наданих позивачем ухвал про залишення заяви без розгляду від 20.10.2014 року та повернення позовної заяви від 23.04.2015 року та 22.06.2015 року/а.с.68-70/ , вбачається, що відсутні, що набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову або укладенням мирової угоди сторін, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому перешкоди для вирішення даного спору відсутні.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31.03.1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав громадянина; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Оскільки, встановлення факту пов'язане з наступним вирішенням спору про право, суд розглядає справу в порядку позовного провадження.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 22.09.2009 р. склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Кульбідою Н.М., яким заповідала все своє майно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с.9,10/.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.5/.

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло НОМЕР_1 від 28.03.1994 року, виданого В/о «Кривбасруда» УСП /а.с.7,8/.

Після смерті ОСОБА_5 позивач 01.10.2010 року звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, однак у видачі свідоцтва їй було відмовлено у зв'язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин між ОСОБА_6 та ОСОБА_5 /а.с.4/.

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.6/.

Згідно довідки КП «ЖЄО №8» №1364 від 20.12.2012 року по АДРЕСА_1 ОСОБА_6 був зареєстрований з 1971 року по день смерті, на момент смерті була зареєстрована ОСОБА_5 1926 року народження (дружина) /а.с.25/.

Згідно списку осіб, що вселяються на підставі ордеру з правом на площу (ордер видано на ім'я ОСОБА_5 22.01.1958 року), зазначено ОСОБА_6 - чоловік, ОСОБА_5 - мати /а.с.24/.

Однак, згідно довідки Дзержинського відділу реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції актовий запис про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за 1960-1994 роки відсутній, перевірка проведена по поточній та поновленій реєстрації, архів за вказані роки збереглися повністю /а.с.51 зворот/.

Допитана в судовому засіданні, в якості свідка, ОСОБА_10 пояснила, що вона познайомилась з позивачкою в гостях у ОСОБА_5, зазначила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мешкали разом однією сім'єю, проте скільки часу їй не відомо.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що з позивачем знайома через ОСОБА_5, яку знала з 1982 року, ОСОБА_5 і ОСОБА_6 мешкали разом, як сім'я, мали спільний побут та бюджет.

Отже, суд вважає доведеним , що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживали однією сім'єю без шлюбу з 1958 року по день смерті ОСОБА_6 - ІНФОРМАЦІЯ_3.

У задоволенні іншої частини позовних вимог, суд вважає за необхідне відмовити з урахуванням наступного.

Відповідно до п.6 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

У зв'язку з тим, що спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3, та не прийнята ОСОБА_5, суд застосовує законодавство, яке діяло на час відкриття спадщини - ЦК УРСР 1960 року.

Відповідно до ст.527 ЦК УРСР 1960 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Згідно ст..529,530 ЦК УРСР 1960 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки

(усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка

належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. При відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та бабка померлого як з боку

батька, так і з боку матері (друга черга).

Отже, ЦК УРСР 1960 року не передбачено прийняття спадщини особою, яка проживала із спадкодавцем однією сім'єю без шлюбу.

Виходячи з вищевикладеного, вимоги щодо встановлення факту прийняття ОСОБА_5 спадщини, що відкрилася після смерті ОСОБА_6, та визнання за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1, не підлягають задоволенню, оскільки відсутні родинні відносини між ОСОБА_5 та ОСОБА_6, тобто ОСОБА_5 не мала законних підстав відповідно ЦК УРСР 1960 року для прийняття спадщини.

Також суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про визнання права власності ОСОБА_2 в порядку спадкування за заповітом на квартиру АДРЕСА_1, оскільки вона є похідною від вимоги щодо визнання за ОСОБА_5 права власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частку вищезазначеної квартири.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 527, 529, 530 ЦК УРСР 1960 року, ст.ст. 10,30, 60, 205, 256 ,212-215, 294 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Виконавчого комітету Дзержинської районної у місті ради про визнання права власності на квартиру за заповітом - задовольнити частково.

Встановити факт спільного проживання однією сім'єю без шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в період з 1958 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_3.

В решті позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному суді Дніпропетровської області через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії рішення.

Суддя: Р. Є. Скотар