РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №645/10162/15-ц

Провадження №2-о/645/25/16

03 березня 2016 року Фрунзенський районний суд м.Харкова у складі: головуючого - судді Бондарєвої І.В., при секретарі - Вітко Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, зацікавлені особи: ОСОБА_2, приватний нотаріус ХМНО Погрібна Тетяна Петрівна, Фрунзенський відділ РАЦС Харківського МУЮ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті, де зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2. померла її мати ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка постійно мешкала за адресою: АРК Крим, АДРЕСА_1. Мати залишила на ім'я заявниці заповіт, посвідчений 21.02.2012 р. Алуштинською державною нотконторою. У встановлений строк заявниця прийняла спадщину, яка відкрилась, шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ХМНО Погрібної Т.П. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, оскільки надане нею Свідоцтво про смерть спадкодавця, видане Алуштинським міським відділом ЗАЦС Міністерства юстиції Республіки Крим, не має юридичної сили на території України, оскільки виданий органом, який призначений та діє не на підставі Конституції та Законів України. Свідоцтво про смерть може бути видане Фрунзенським відділом РАЦС Харківського МУЮ лише за умови встановлення судом факту смерті. Просить суд встановити факт смерті ОСОБА_4 з метою отримання спадщини після смерті матері.

В судовому засіданні ОСОБА_1 подану заяву підтримала.

Зацікавлені особи в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, надали суду письмові пояснення, в яких проти заяви не заперечували, просили про розгляд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви, з наступних підстав.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Згідно ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», підставою для державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_2.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 та свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 (а.с.4).

На підтвердження факту смерті матері заявником надано свідоцтво про смерть НОМЕР_3, видане Алуштинським міським відділом ЗАЦС Департаменту запису актів цивільного стану Міністерства юстиції Республіки Крим, де зазначено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2. в м.Алушта, Республіка Крим, Російська Федерація.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 р. затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить м. Алушта АРК, на території якого ІНФОРМАЦІЯ_2. померла ОСОБА_4, відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків.

Враховуючи наведене, суд сприймає вказаний документ як носій конкретної інформації факту смерті 04.03.2015 року ОСОБА_4, який ніким не спростований.

Враховуючи, що Свідоцтво про смерть ОСОБА_4 складено на території, непідконтрольній Україні, та не може бути прийнятий органом державної реєстрації актів цивільного стану у якості підтвердження факту смерті ОСОБА_4, отримати свідоцтво про її смерть на території України заявник не може, у зв'язку з чим необхідно застосувати інші механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту прав, свобод і законних інтересів заявника.

Відповідно до наданих заявником Свідоцтва на поховання №334 від 15.02.2016 р. та товарного чеку від 05.03.2016 р., виданим приватним підприємцем ОСОБА_8, 07.03.2016 р. нею в с.Лучисте (АРК) було здійснено поховання матері та сплачені ритуальні послуги, пов'язані з похованням.

Вказані докази свідчать про смерть ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2. в м.Алушта АРК.

Також судом встановлено, що постановою приватного нотаріуса ХМНО Погрібної Т.П. від 14.12.2015 р. ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у порядку спадкування за заповітом після смерті матері, ОСОБА_4, оскільки надане нею Свідоцтво про смерть видано на тимчасово окупованій території України органом, який призначений та діє не на підставі Конституції та Законів України, у зв'язку з чим не має юридичної сини на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_4 має для заявника юридичне значення, так як дозволяє реалізувати спадкові права, які виникають після смерті матері.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є громадянином України, її родинні відносини з померлою ОСОБА_4, громадянкою України, підтверджені письмовими доказами, документ про підтвердження факту смерті матері є недійсним, що унеможливлює отримання заявником свідоцтва про смерть в органах державної реєстрації актів цивільного стану України, суд ухвалює рішення, яким задовольняє заяву, встановлює факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. її матері, ОСОБА_4, в м.Алушта АРК Крим.

Вказане рішення, згідно ч.4 ст.257-1 ЦПК України, підлягає негайному виконанню.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 259 КПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

На підставі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту цивільного стану орган реєстрації актів цивільного стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 60, 209, 213-215, 256, 257, 257-1 ЦПК України, Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МЮУ №52/5 від 18.10.2000 року, Законом України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", розпорядження КМУ №1085 від 07.11.2014 року, суд -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті - задовільнити.

Встановити, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, померла ІНФОРМАЦІЯ_2. , місце смерті: м.Алушта АРК Крим.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Харківської області через Фрунзенський районний суд м.Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя -