Справа № 2-3292/10
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2016 року м.Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Єпішина Ю.М.

при секретарі Поліщук Н.Л.

за участі державного виконавця Василенко Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні подання державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Херсона ГТЮ у Херсонської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло подання державного виконавця про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, у якому зазначає, що на виконанні відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції м. Херсона знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-3292 від 22.04.2011 року, який видано Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості загальною сумою 92302,24 грн. 03.10.2016 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та направлено сторонам виконавчого провадження. Боржник ОСОБА_2 викладене, протягом шести місяців рішення суду не виконано, не дивлячись на те, що державним виконавцем вжито усіх, передбачених чинним законодавством заходів примусового виконання рішень, боржник ухиляється від виконання зобовязань покладених на нього рішеннями. Просить тимчасово обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, останнє місце проживання: ІНФОРМАЦІЯ_2 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу, шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання нею своїх зобовязань, а саме сплати суми боргу у розмірі 19183,95 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк»; виконання ухвали покласти на Державну прикордонну службу України; засвідчену копію ухвали винесену за результатами розгляду справи, надіслати відділу державної виконавчої служби Корабельного районного управління юстиції у м. Херсоні.

У судовому засіданні державний виконавець Василенко Д.В. підтримала подання та просила його задовольнити з підстав викладених у ньому.

У судове засідання інші сторони не зявились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв'язання спорів у цій сфері.

Згідно п. 2 ч. 1ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну» громадянин України може бути обмежений у праві виїзду за кордон якщо відносно нього діють неврегульовані аліменти, договірні чи інші невиконані зобов'язання до виконання зобов'язань або розв'язання спору у передбачених законом випадках.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника-фізичної особи або керівника боржника-юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов'язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов'язків, передбачених ч.6 ст.12 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Тобто ухилення від виконання зобов'язань, покладених на боржника рішенням є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов'язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов'язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об'єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Таким чином, право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов'язань.

Вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України розглядається за участю державного виконавця.

Із матеріалів справи вбачається, що державний виконавець ВДВС звернувся до суду із поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 у праві виїзду за межі України, посилаючись на те, що проведені заходи із боржником не дають позитивного результату щодо виконання рішення суду, як у добровільному так і в примусовому порядку, боржником не вчинено жодних дій щодо виконання зобовязань, покладених на нього рішеннями суду, у боржника відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення в рахунок погашення боргу, він ніде не працює, пенсію або будь-яку іншу грошову допомогу не отримує. Проте матеріали справи не містять відомостей, які б давали підстави вважати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 ухиляється від виконання своїх зобовязань за рішеннями суду. В поданні не вказано також яким чином обмеження боржника у праві виїзду за кордон може забезпечити виконання рішення.

В судовому засіданні зазначені у поданні обставини також не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, подання Відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 є безпідставним та таким, що буде порушувати конституційні права боржника у праві вільного пересування, крім того не є доведеним той факт, що боржник ухиляється від виконання зобовязання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного виконавця Дніпровського районного ВДВС м. Херсона ГТЮ у Херсонської області ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня винесення ухвали апеляційної скарги до апеляційного суду Херсонської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутніми у судовому засіданні під час проголошення ухвали, можуть подати апеляційну скаргу протягом пяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя Ю.М.Єпішин