Справа № 175/121/16-ц
Провадження № 2/175/31/16
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2016 року смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Новік Л.М.

за участю секретаря Паленко І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське Дніпропетровської області заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним договорів купівлі продажу домоволодіння,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, за участю третіх осіб: приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_7, Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_8, приватного нотаріуса Дніпропетровського міського нотаріального округу ОСОБА_9, ОСОБА_10 про визнання недійсним договорів купівлі продажу домоволодіння.

Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про забезпечення позову в якій просила накласти заборону на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер : :11:013:0013), яка розташована в с. Старі Кодаки, вул.. Широка № 2 ( два) , Дніпропетровського району, Дніпропетровській області та заборонити будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного нерухомого майна, у будь-який спосіб, а також на реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на зазначене нерухоме майно. Обґрунтовуючи заяву тим, що ОСОБА_6 очевидно знаючи, що на момент укладення вищезазначених спірних правочинів, уклала спірні правочини з продавцем, якій не був легітимним власником спірного домоволодіння з врахуванням того, що право власності ним було набуто на підставі недійсних (підроблених) документів про що відповідачам було достеменно відому, та знаючи про судовий розгляд з приводу незаконного набуття права власності на спірне домоволодіння, незважаючи на ці обставини ОСОБА_6 звернулася до Новоолександрівської сільської ради Дніпровського району Дніпропетровської області, скривши факт наявності спору про право на вищезазначене нерухоме майно та отримала рішення про передачу у приватну власність земельної ділянки за кадастровим номером: :11:013:0013, у розмірі 0.2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку , який розташований за адресою в селищі Старі Кодаки, вулиці Широка № 2 ( два) , Дніпропетровського району, Дніпропетровській області. Однак, вищезазначена земельна ділянка за кадастровим номером : :11:013:0013, у розмірі 0,2500 га, якій розташований за адресою в селищі Старі Кодаки, вулиці Широка № 2 ( два) , Дніпропетровського району, Дніпропетровській області до даного часу на підставі Державного акту на право власності /серія ДП ДН 026873/ виданого на підставі рішення виконкому Новоолександрівської сільської Ради народних депутатів № 111/779 від 30.10.1997 року , акт зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1756 належить померлому ОСОБА_11, майнові права на яке має позивачка, як є спадкоємцем після померлого батька ОСОБА_12, якому на підставі Свідоцтва на право власності на житловий будинок (домоволодіння) від 25 січня 2000 року виданого на підставі розпорядження (рішення) виконкому Новоолександрівської сільської Ради від 1999 року за № 128/8, яке було зареєстровано в КП «Новомосковське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» та записано в реєстрову книгу № 3 за реєстровим № 598 від 25 січня 2000 року належить домоволодіння № 2 по вулиці Широка в селищі Старі Кодаки, Дніпропетровського району, Дніпропетровській області.

Представник відповідача ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки вважає, що позивачка може оскаржити рішення сільської ради про передачу у власність земельної ділянки та в рамках даної справи забезпечувати позов.

Представник третьої особи ОСОБА_13 підтримала заяву представника позивача.

Заслухавши думку сторін, розглянувши матеріали поданої заяви, суд дійшов висновку про необхідність її задоволення з наступних підстав.

Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст.55 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст.13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Згідно з ч. 3 ст. 151 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму ВСУ України «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, учасників процесу.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

При задоволені заяви про забезпечення позову, суддя враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін.

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на до доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Фактично, з можливим відчуженням спірного майна позивач повністю позбавляється можливості відновити свої права; втрачається як такий правовий сенс звернення до суду; порушується гарантований Конституцією України та ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року принцип ефективного захисту прав громадян.

Таким чином, суд вважає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач, є співмірними із заявленими позовними вимогами та мають бути задоволені, невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на земельну ділянку, площею 0,2500 га кадастровий номер: :11:013:0013, розташовану в с. Старі Кодаки, вул. Широка № 2, Дніпровського району, Дніпропетровській області, заборонивши будь-яким особам вчиняти дії, спрямовані на відчуження зазначеного нерухомого майна, у будь-який спосіб, а також на реєстрацію виникнення, переходу, припинення речових прав на зазначене нерухоме майно.

Копії ухвали для виконання направити відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області та до Реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції Дніпропетровської області.

Ухвала виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

На ухвалу протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області може бути подано апеляційну скаргу на ухвалу суду. У разів якщо ухвалу було постановлено без участі особи яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги, ухвала набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя Л.М. Новік