АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
провадження №22-ц/796/5331/2016 Головуючий у 1-й інстанції: Литвинова І.В.
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року Колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду м.Києва в складі:

Головуючого судді Поліщук Н.В.
суддів Білич І.М., Болотова Є.В.
за участю секретаря Горбачової І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві в залі суду справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Київгаз», поданою представником за довіреністю Криштофором Ростиславом Степановичем, на рішення Печерського районного суду м.Києва від 10 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київгаз», третя особа голова правління Публічного акціонерного товариства «Київгаз» ОСОБА_2 про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИЛА:

В червні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вимоги за яким неодноразово уточнював, та остаточно просив поновити його на роботі в ПАТ «Київгаз» на посаді директора департаменту економічного планування; стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 лютого 2015 року до дня поновлення на роботі.

Вимоги обґрунтовує тим, що з 12 серпня 2013 року обіймав посаду директора департаменту економічного планування у ПАТ «Київгаз», наказом від 13 лютого 2015 року звільнено на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку із втратою довір`я.

Позивач вважає звільнення незаконним, оскільки на підставі п.2 ст.41 КЗпП України можуть бути звільнені тільки особи, які обслуговують грошові, товарні або культурні цінності, чого до його посадових обов`язків не входило. При цьому звинувачення з приводу продажу за його розпорядженням іноземної валюти, що містилась на рахунках підприємства, відхиляє. Зазначає, що кошти від продажу залишились на рахунку товариства, для себе він вигоди не набув, товариству шкоди не заподіяв.

Посилається також на порушення порядку погодження звільнення з профспілковою організацією.

Рішенням Печерського районного суду м.Києва від 10 лютого 2016 року позовні вимоги задоволено, вирішено поновити ОСОБА_1 на посаді директора департаменту економічного планування ПАТ «Київгаз» з 13 лютого 2015 року та стягнути 169998,31 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Стягнуто з ПАТ «Київгаз» 1699,98 грн. судового збору на користь держави.

Не погодившись з ухваленим рішенням, ПАТ «Київгаз» подано апеляційну скаргу, у якій просить рішення скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі посилається на пропуск позивачем установлених ст.233 КЗпП України строків звернення до суду із позовом, невідповідність висновків суду з цього приводу фактичним обставинам та безпідставність рішення суду про поновлення позивачу строку для звернення до суду, оскільки будь-яких заяв з цього питання від нього не надходило.

Зазначає, що висновки суду про те, що позивач не є суб`єктом застосування п.2 ст.41 КЗпП України не ґрунтуються на повноваженнях, якими був наділений позивач при виконанні своїх службових обов`язків. Вказує, що саме за його електронним підписом в електронному платіжному документі у системі інтернет-банкінгу банком було виконано розпорядження про продаж іноземної валюти. Такі дії потребували погодження із керівником товариства.

В судовому засіданні представник відповідача доводи апеляційної скарги підтримав, посилаючись на викладені в ній обставини.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, що з`явились в судове засідання, розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого по справі рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що п.2 ст.41 КЗпП України застосуванню не підлягав, оскільки позивач безпосередньо не здійснює дій з обслуговування грошових коштів.

Окрім того, суд вказав на те, що при звільненні працівника порушено порядок узгодження цього питання з профспілковим органом, погодження якого було отримано вже після фактичного звільнення та без повідомлення позивача. При цьому, подання про звільнення подано до моменту проведення службової перевірки та встановлення обставин службового проступку.

Одночасно судом вирішено питання про поновлення позивачу строку для звернення до суду у зв`язку із пропуском його з поважних причин.

Відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України підставами для звільнення є винні дії працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року (із відповідними змінами) у пункті №28 роз`яснив, що звільнення з підстав втрати довір`я (п.2 ст.41 КЗпП України) суд може визнати обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т.п.) вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями). При встановленні у передбаченому законом порядку факту вчинення працівниками розкрадання, хабарництва і інших корисливих правопорушень ці працівники можуть бути звільнені з підстав втрати довір`я до них і у тому випадку, коли зазначені дії не пов`язані з їх роботою.

Судом першої інстанції установлено, що на підставі наказу №823-п від 12 серпня 2013 року позивач обіймав посаду директора департаменту економічного планування у ПАТ «Київгаз».

Наказом №104-п від 13 лютого 2015 року позивача звільнено на підставі п.2 ст.41 КЗпП України за винні дії при обслуговуванні грошових, товарних або культурних цінностей, що дають підстави для втрати довір`я.

Підставою для звільнення слугували результати службової перевірки, призначеної наказом голови правління №57 від 13 лютого 2015 року. Строк проведення перевірки визначено «до 13 лютого 2015 року».

В цей же день 13 лютого 2015 року за результатами проведеної службової перевірки складена службова записка №204, відповідно до якої зазначено, що ОСОБА_1 належить право другого підпису при здійсненні операцій за банківськими рахунками товариства для їх обслуговування, він є держателем електронного підпису. Зазначено також, що 30 січня 2015 року ОСОБА_1 без обов`язкового погодження із головою правління та іншими структурними підрозділами, із використанням довіри бухгалтера, за допомогою системи інтернет-банкінгу, здійснив продаж належної товариству іноземної валюти у розмірі 989326,75 Євро за ціною 18 грн. за 1 за Євро, які були розміщені у ПАТ «Дельта Банк». За проведення зазначеної операції банком утримано 35615,75 грн. комісійної винагороди, що розцінено як спричинену шкоду. Отримані від продажу іноземної валюти кошти залишились на рахунку ПАТ «Київгаз». У висновках перевірки зазначено, що рішення про необхідність здійснення цієї операції згідно із п.8.114.8 статуту повинно прийматися виконавчим органом товариства (правлінням).

З матеріалів справи убачається, що 19 квітня 2011 року між ПАТ «Київгаз», в особі голови правління Горового С.О. та ПАТ «Дельта Банк» укладено Договір банківського обслуговування в Системі Інтернет-банкінг «WIN клієнт» №EVOO-8FWAXR.

Відповідно до умов цього договору обслуговування в системі проводиться за дорученням клієнта через мережу інтернет за допомогою персонального комп`ютера клієнта, з використанням програмного забезпечення, встановленого на персональному комп`ютері клієнта, з використанням ідентифікаційних даних клієнта та ключового носія. Клієнт отримує право на доступ до системи після укладення цього договору, отримання логіну, паролю і ключового носія. Сторони визнають, що електронні розрахункові документи клієнта про проведення операцій в системі, які завірені електронним цифоровим підписом уповноважених осіб клієнта і зашифровані у відповідності та за допомогою програмного забезпечення, наданого банком, вважаються такими, що надані клієнтом та юридично прирівнюються до розрахункових документів, отриманих від клієнта на паперовому носії, оформлених у відповідності до вимог чинного законодавства України. (п.п. 3.2-3.4)

Наказом №249 від 28 липня 2014 року ОСОБА_1 наділений правом другого підпису при здійсненні операцій за рахунками ПАТ «Київгаз».

Відповідно до Положення про Департамент економічного планування ПАТ «Київгаз», затвердженого правлінням протоколом №20 від 02 квітня 2013 року, та посадової інструкції директора Департаменту економічного планування, затвердженої головою правління 08 квітня 2013 року, серед функцій департаменту та посадових обов`язків директора департаменту не визначено прав та обов`язків щодо здійснення банківських операцій та безпосереднім розпорядженням банківським рахунком.

У товаристві також діє Положення про порядок взаємодії структурних підрозділів з питань управління ліквідністю ПАТ «Київгаз» (платіжний регламент), затверджений правлінням протоколом №4 від 16 травня 2011 року. Платіжним регламентом визначаються, зокрема, питання фінансового стану товариства для підтримання його ліквідності та ефективного способу використання коштів товариства.

Пунктом 3.3 визначається, що пропозиції керівництву з управління фінансовими ресурсами товариства здійснює фінансовий департамент. Розділом 6 визначено порядок проходження документів на оплату, розділом 7 визначено формування платіжної позиції товариства.

Відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою Правління Національного банку України 12 листопада 2003 року №492, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 грудня 2003 року за №1172/8493 (далі Інструкція), пунктом 8.1. передбачено, що клієнт власник поточного рахунку має право здійснювати операції за цим рахунком з використанням електронного платіжного засобу після укладеного договору, на підставі якого надається і використовується електронний платіжний засіб.

Відповідно до пункту 18.1. Інструкції усі юридичні особи незалежно від форм власності та їх відокремлені підрозділи подають картку із зразками підписів і відбитка печатки у двох примірниках. У картку включаються зразки підписів осіб, яким відповідно до законодавства України та установчих документів юридичної особи надано право розпорядження рахунком і підписування розрахункових документів.

Відповідно до пункту 18.2. Інструкції право першого підпису належить першому керівнику юридичної особи, якій відкривається рахунок, а також іншим уповноваженим на це особам. Право другого підпису належить головному бухгалтеру або особі, на яку покладено ведення бухгалтерського обліку та звітності, чи іншим уповноваженим на це особам.

Відповідно до пункту 18.3 Інструкції особи, які мають право першого та другого підпису, зазначаються в картці під час її складання.

З матеріалів справи убачається, що підставою для звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст.41 КЗпП України був факт здійснення 30 січня 2015 року операції з продажу валюти, та, обґрунтовуючи підстави звільнення у зв`язку із втратою довір`я, відповідачем зазначається здійснення такої банківської операції за електронним підписом лише ОСОБА_1 без погодження із головою правління та іншими структурними підрозділами.

Разом з тим, установлено, що ОСОБА_1 наділений правом другого підпису при здійсненні операцій за рахунками ПАТ «Київгаз».

При цьому, першим керівником юридичної особи, якому належить право першого підпису, є голова правління ОСОБА_2 .

За даними ПАТ «Дельта Банк», отриманими Апеляційним судом м.Києва відповідно до ухвали від 28 квітня 2016 року, ця банківська операція вчинена за наявності першого та другого підписів у відповідності до Інструкції, при цьому уповноваженою особою-підписантом, яка наділена правом першого підпису, є ОСОБА_2 .

З огляду на установлене, є неспроможними твердження відповідача про здійснення цієї банківської операції без погодження із головою правління, оскільки така банківська операція була вчинена на підставі розпорядження за наявності двох підписів (одного першого і одного другого).

Окрім того, є вірними висновки суду, які не спростовуються доводами апеляційної скарги в тій частині, що ОСОБА_1 не є особою, в розумінні п.2 ст.41 КЗпП України, яка безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності, з огляду на зміст повноважень Рудіченка О.Ю., визначених посадовою інструкцією, а також виходячи із порядку використання банківського рахунку. Зокрема, в картці із зразками підписів і відбитка печатки власника рахунку ПАТ «Київгаз» застережено про те, що розпорядження за рахунком слід уважати дійсними в разі наявності на них одного першого і одного другого підписів, що само по собі виключає одноособове розпорядження банківським рахунком особою, яка наділена правом другого підпису.

Дані Заяви про продаж іноземної валюти №2 від 30 січня 2015 року, картки із зразками підписів і відбитка печатки ПАТ «Київгаз», листа №4093 від 12 травня 2016 року уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію в ПАТ «Дельта Банк», отримані відповідно до ухвали Апеляційного суду м.Києва від 28 квітня 2016 року, є належними та допустимими доказами, що мають суттєве значення у цій справі та беззаперечно підтверджують висновки суду першої інстанції.

Натомість колегією суддів відхилено клопотання представника відповідача про допит в якості свідка ОСОБА_3 , оскільки клопотання до суду першої інстанції про допит цієї особи не подавалось, а зазначені представником обставини, на підтвердження яких заявлено клопотання про допит свідка, не мають значення для вирішення справи.

Дані «Руководства пользователя Win32-клиент» колегія суддів не приймає до уваги, оскільки ці дані не є доказом в даній справі в розумінні ст.ст. 57-59 ЦПК України та не дають підстав для встановлення наявності або відсутності обставин, які мають значення для вирішення цієї справи.

Доводи апеляційної скарги в частині безпідставного поновлення судом строку звернення до суду колегією суддів відхиляються, з огляду на наступне.

Статтею 233 КЗпП України визначено строки звернення до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду за вирішенням трудових спорів та установлено, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові «Про практику розгляду судами трудових спорів» №9 від 06 листопада 1992 року (із відповідними змінами), встановлені статтями 228, 223 КЗпП строки звернення до суду застосовуються незалежно від заяви сторін. У кожному випадку суд зобов`язаний перевірити і обговорити причини пропуску цих строків, а також навести у рішенні мотиви, чому він поновлює або вважає неможливим поновити порушений строк. Передбачений ст.233 КЗпП місячний строк поширюється на всі випадки звільнення незалежно від підстав припинення трудового договору.

Установивши, що наказ про звільнення позивача видано 13 лютого 2015 року (п`ятниця), проте з 16 лютого ОСОБА_1 відповідно до Наказу №25 від 16 лютого 2015 року Військового комісара Печерсько-Голосіївського об`єднаного районного у місті Києві військового комісаріату відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» призвано до лав Збройних Сил України, 16 лютого 2015 року ОСОБА_1 до відділу кадрів подана повістка про призов, проте про звільнення він повідомлений не був, копія наказу та трудова книжка не вручені, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про поновлення строку звернення до суду.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що позовна давність повинна застосовуватись судом лише за заявою сторони у спорі, є помилковими, оскільки спір виник з трудових правовідносин, норми трудового кодексу таких вимог не містять, про що також додатково роз`яснено у вказаній вище постанові Пленуму Верховного Суду України.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та на їх правильність не впливають.

Порушень норм процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не установлено.

Відповідно до ст.308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення з одних лише формальних міркувань.

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги і залишення без змін рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Київгаз», подану представником за довіреністю Криштофором Ростиславом Степановичем, відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.Києва від 10 лютого 2016 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, проте може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя Н.В. Поліщук

Судді І.М. Білич

Є.В. Болотов