Справа № 736/509/16-ц Провадження № 22-ц/795/1501/2016 Категорія -цивільнаГоловуючий у I інстанції -Чурупченко М. І. Доповідач - Острянський В. І.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2016 року м. Чернігів

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОСТРЯНСЬКОГО В.І.,
суддів:БЕЧКА Є.М., ГУБАР В.С.,
при секретарі:ЗІНЬКОВЕЦЬ О.О.,
за участю:представника відповідача ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „Приватбанк" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У апеляційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк „ПриватБанк" ставить питання про скасування рішення Корюківського районного суду від 22 червня 2016 року та про постановлення нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує на те, що місцевий суд прийшов до помилкового висновку про пропуск строку позовної давності позивачем, оскільки позов було подано з додержанням цього строку і в межах з 31.03.2013 року по 31.03.2016 року необхідно було стягнути заборгованість по процентах в сумі 10359,00 грн. та що відмова у стягненні заборгованості за кредитним договором в сумі 27074,92 грн. також є незаконною.

Рішенням Корюківського районного суду від 22 червня 2016 року в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк „ПриватБанк" до ОСОБА_7 про стягнення заборгованості по кредитному договору було відмовлено у зв"язку зі спливом строку позовної давності.

Заслухавши доповідача, пояснення представника відповідача ОСОБА_5, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає відхиленню, враховуючи наступне.

Постановивши рішення, місцевий суд виходив з того, що в судовому засіданні було встановлено, що відповідно до кредитного договору б/н від 11 вересня 2008 року, укладеного між позивачем ПАТ КБ „ПриватБанк" і відповідачем ОСОБА_7, останній отримав кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом у розмірі 5000,00 грн. Що відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін, що позичальник зобов"язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його користування, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати штрафи за порушення умов договору на умовах, передбачених договором. Суд врахував, що згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором залишок простроченої заборгованості по кредиту виник 31 грудня 2008 року, а загальний залишок заборгованості за відсотками виник 28 жовтня 2008 року, тому саме цього числа розпочався відлік позовної давності, який, на думку суду, закінчився 28 жовтня 2011 року. Позов же позивачем подано 05 травня 2016 року, тобто більше ніж через чотири роки з моменту закінчення строку позовної давності. Місцевий суд, пославшись на положення частини четвертої статті 267 ЦК України про те, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог та оцінивши обставини у справі в сукупності, прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Такий висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав правильну оцінку і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні праваовідносини.

Апеляційний суд також враховує, що відповідач ОСОБА_7 31 серпня 2009 року вніс останній платіж на погашення кредиту в сумі 200 грн. і з вказаного часу припинив виконувати свої зобов"язання за кредитним договором, що підтверджується випискою по рахунку, наданою Банком на вимогу апеляційного суду та що суд не може взяти до уваги доводи апелянта про те, що згідно з довідкою від 21.09.2016 року, наданою позивачем і приєднаною до справи апеляційним судом, строк дії картки № НОМЕР_1, виданої Банком на ім"я відповідача становить 5 років, до вересня 2013 року і тому строк давності не пропущено, в силу того, що згідно з правилами ч.2 ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування та що позивачем не надано первісні документи на підтвердження даної оставини, а сторона відповідача заперечила наявність такої платіжної картки.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд прийшов до помилкового висновку про пропуск строку позовної давності позивачем, оскільки його було подано з додержанням цих строків і в межах з 31.03.2013 року по 31.03.2016 року необхідно було стягнути заборгованість по процентах в сумі 10359,00 грн. та що відмова у стягненні заборгованості за кредитним договором в сумі 27074,92 грн. також є незаконною - не можуть бути підставою для скасування судового рішення і правильності висновків місцевого суду не спростовують.

За таких обставин місцевий суд постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» - відхилити.

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 22 червня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: