Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 480/2631/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05 травня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Терентьєва Г. В.

при секретарі Петриченко В. С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

До суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно, просила визнати за нею право власності на квартиру АДРЕСА_1, що належала її померлій тітці ОСОБА_2. Свої позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що після смерті її тітки ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді вищезазначеної квартири. При зверненні із заявою про прийняття спадщини до Четвертої Миколаївської державної нотаріальної контори, позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки нею був пропущений шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, а також через те, що померла не оформила належним чином своїх спадкових прав після смерті чоловіка. На цій підставі нотаріус рекомендував їй звернутися до суду для вирішення цього питання.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з'явився, проте надіслав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, але надіслав до суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, проти позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

29 грудня 2014 року померла тітка позивачки ОСОБА_2, яка до дня смерті проживала у ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з квартири АДРЕСА_1, а також грошового вкладу в ПАТ КБ "Приватбанк".

Зазначена квартира належала померлій та її чоловіку ОСОБА_4 згідно свідоцтва про право власності на житло від 21 січня 1994 року.

02 червня 1998 року ОСОБА_4 помер.

Як вбачається з довідки КП "Ольшанське" № 3213 від 28 жовтня 2015 року ОСОБА_2 постійно проживала у вищезазначеній квартирі разом з чоловіком ОСОБА_4 на день його смерті. Після смерті чоловіка ОСОБА_2 не оформила належним чином своїх спадкових прав. Але враховуючи, що вона фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (доглядала за квартирою, приживала в ній до своєї смерті), тому відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) вважається такою, що прийняла спадщину.

Як встановлено в судовому засіданні, окрім позивачки ОСОБА_1, інших спадкоємців за законом чи заповітом після смерті тітки немає.

Окрім того, 20 січня 2005 року за реєстровим № 47 померлою було складено заповіт, за яким вона заповідала позивачці, ОСОБА_1, все своє майно, яке належатиме їй на день смерті та на яке вона за законом матиме право.

Як було встановлено при дослідженні матеріалів справи, при зверненні ОСОБА_1 до нотаріальної контори після смерті тітки, державний нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, посилаючись на пропуск нею шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а також те, що померла ОСОБА_2 не оформила належним чином своїх спадкових прав на успадковуване нею майно після смерті чоловіка ОСОБА_4 На цій підставі нотаріус рекомендував позивачці звернутися до суду для вирішення цього питання.

Факту належності успадковуваної квартири ОСОБА_2 ОСОБА_5 ніхто не оспорює.

Як вбачається з довідки Червонознам'янської сільської ради Іванівського району Одеської області від 26 жовтня 2015 року позивачка проживала з ОСОБА_2 за однією адресою на день її смерті, а отже відповідно до ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує прав та законних інтересів інших осіб.

Таким чином, на підставі вищезазначеного та відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), ст.ст. 328, 392, 1268 ЦК України суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1, та на грошовий вклад № 9124 в ПАТ КБ "Приватбанк", що належали її померлій тітці ОСОБА_2. Тобто підлягає задоволенню позов ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 82, 209, 212, 213 215 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Ольшанської селищної ради Миколаївського району Миколаївської області про визнання права власності на спадкове майно задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на квартиру АДРЕСА_1, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2, померлої 29 грудня 2014 року.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності на грошовий вклад № 9124 в ПАТ КБ "Приватбанк".

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 10 днів з його проголошення.

Суддя ОСОБА_5

05.05.2016