Справа № 720/35/16-ц.
Провадження:2/720/177/16.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2016 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі головуючого судді Вівчар Г.А.,

за участю: секретаря судового засідання Княгницька Ю.В.,

сторін по справі: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

представників відповідача ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,

треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7,

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Новоселиця справу за позовом:

- ОСОБА_1 до Жилівської сільської ради, Новоселицького району, Новоселицької райдержадміністрації, треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про визнання права на земельний пай, переданих в колективну власність колгоспу «Буковина» в порядку спадкування,

- ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Жилівської сільської ради, Новоселицького району, Новоселицької райдержадміністрації, про визнання права на земельний пай, переданих в колективну власність колгоспу «Буковина» в порядку спадкування, суд,

встановив:

Позивач звернулась з позовом до суду в якому зазначила, що 13 грудня 1986 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_8. Чоловік працював в колгоспі «Буковина» в с. Жилівка, Новоселицького району.

Рішенням Новоселицького районного суду від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_9 оголошено померлим. На підставі рішення суду 19 листопада 2015 року їй було видано свідоцтво про його смерть.

Чоловік був членом колгоспу «Буковина», с. Жилівка, Новоселицького району Чернівецької області. В 1995 році колгосп отримав Державний акт про право колективної власності на землю. При паюванні земель на загальних зборах колгоспників колгоспу «Буковина» с. Жилівка 15 березня 2000 року він був внесений в додатковий список по паюванню земель.

Рішенням № 59 сесії Жилівської сільської ради Новоселнцького району від 06 квітня 2000 року затверджено вищевказаний додаткових список до державного акту на право колективної власності на землю громадян на паювання земель колективної власності колгоспу «Буковина». Список складався з 23 осіб, її чоловік був в списку під номером 17.

Порядок паювання земель було визначено Указом Президента «Про прядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08 серпня 1995 року.

Після смерті чоловіка 25 листопада 2015 року вона своєчасно прийняла спадщину подавши до нотаріальної контори заяву.

Позивач вважає, що відповідно до вимог ст..1218 ЦК України, до складу спадщини після смерті чоловіка входить його право на земельний пай на яку він мав право як член колгоспу.

Позивач просить суд визнати за нею право на отримання земельного сертифікату на право на земельний пай після смерті ОСОБА_9, оголошеного померлим рішенням Новоселицького районного суду від 27 жовтня 2015 року.

Залученні до участі у розгляді справи треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали до суму позовну заяву в якій зазначили, що вони є спадкоємцями після смерті батька ОСОБА_9, своєчасно прийняли спадщину після його смерті просять суд визнати за батьком право на земельний пай та визнати за ними в порядку спадкування право на спадкове майно.

В судовому засіданні позивач у зв'язку поданим позовом тертими особами частково зменшила заявлені позовні вимоги просить суд визнати за померлим право на земельний пай та визнати за нею право на 1/3 частину земельного паю після смерті чоловіка, також суду пояснила, що після реєстрації шлюбу її чоловік працював в місцевому колгоспі на різних роботах, останнє місце роботи була вівчарня. Вона вважає, що чоловік мав право на отримання земельного паю а тому вона як його спадкоємець має право на спадкування частини даного паю.

Треті особи підтримали поданий до суду позов з підстав зазначених у позовній заяві. Додаткових пояснень суду не надали.

Представник Жилівської сільради позов не визнав суду пояснив, що ОСОБА_9 працював в місцевому колгоспі до 1993 року і то по декілька днів на рік, станом на 1997 рік в колгоспі він не працював та не був членом колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району а тому на законних підставах не був включений до списку осіб членів колгоспу які мають право на земельний пай. Також подав до суду заяву про застосування строку позовної давності щодо претензій на право на земельний пай.

Представник Новоселицької райдержадміністрації в судовому засіданні позов не визнала суду пояснила, що оскільки не доведено позивачем та третіми особами що, ОСОБА_9 був членом колгоспу на час передачі у колективну власність членам колгоспу землі тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Наданими сторонами доказами судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_9 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зафіксовано актовим записом від 19.11.2015 року за №01 відділу державної реєстрації актів цивільного стану Новоселицького районного управління юстиції.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 13 грудня 1986 року був зареєстрований шлюб між ОСОБА_9 та ОСОБА_1, Суворовським відділом РАЦС м. Херсон за актовий запис №13.

ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до поданих свідоцтв про народження серії НОМЕР_3 та НОМЕР_4 є дітьми померлого ОСОБА_9.

Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлим.

Згідно з ст..1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Викладені норми та зазначені докази у своєї сукупності з однозначністю та достовірністю доказують те що, ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась спадщина після смерті ОСОБА_9.

ОСОБА_1, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відповідно до вимог ст..1261 ЦК України відносяться до спадкоємців першої черги.

Рішенням сесії народних депутатів сільської Ради с. Жилівка, Новоселицького району від 26 березня 1997 року за №34 передано у колективну власність членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району землю загальною площею 510 га. До даного державного акту на право колективної власності на землю доданий список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства та в даному списку ОСОБА_9 не включений.

З архівної довідки КУ «Новоселицький районний трудовий архів» від 02.02.2016 року за №5 вбачається, що в документах архівного фонду Колективного господарства «Октябрь», ТОВ «Буковина» є відомості про те, що ОСОБА_9 працював у вищезгаданому господарстві з 1987 року по 1993 рік.

В судовому засіданні судом встановлено що, Колективне господарство «Октябрь», ТОВ «Буковина» є правонаступником колгоспу «Буковина», с. Жилівка, Новоселицького району, дана обставина підтверджується архівною довідкою №29 від 28.04.2016 р..

Отже суд вважає, що ОСОБА_9 працював в колгоспі «Буковина» з 1987 року по 1993 рік якій в послідуючому був реорганізований в Колективне господарство «Октябрь», ТОВ «Буковина» а тому дана обставина не підлягає додатковому доказуванню під час розгляду справи оскільки визнається всіма сторонами по справі.

Згідно з п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Відповідно до п.6 Примірного статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним зїздом колгоспників та затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 28 листопада 1969 року № 910 членство в колгоспі зберігається за тимчасово вибувшими з колгоспу у випадку, проходження строкової служби, обрання на виборну посаду, поступлення на навчання з відривом від роботи, направлення в міжгосподарські підприємства та інші галузі народного господарства на строк встановлений правлінням, також за колгоспниками, які припинили роботу через старість або інвалідність, якщо вони продовжують проживати на території колгоспу.

Згідно з ст..179 ЦПК України, Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи (причини пропуску строку позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

2. Для встановлення у судовому засіданні фактів, зазначених у частині першій цієї статті, досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, 1. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

У справах про дискримінацію позивач зобов'язаний навести фактичні дані, які підтверджують, що дискримінація мала місце. У разі наведення таких даних доказування їх відсутності покладається на відповідача.

Суд оцінюючи правовідносини які склалися між сторонами за даним позовом вважає що, позивачі зобов'язані навести фактичні дані, які підтверджують що, дискримінація мала місце однак суду таких доказів не надали та судом під час розгляду справи їх не встановлено.

З наданих позивачами та відповідачами доказів судом встановлено, що ОСОБА_9 працював в колгоспі «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району з 1987 року по 1993 рік, тому суд вважає що, відповідно до п.6 Примірного статуту колгоспу, прийнятого Третім Всесоюзним з'їздом колгоспників та затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 28 листопада 1969 року № 910 він втратив членство в колгоспі. Тобто спадкодавець ОСОБА_9 станом на час передачі землі у колективну власність членам колгоспу «Буковина» рішенням сесії сільради с. Жилівка, Новоселицького району 26 березня 1997 року за №34 не був членом даного колективного підприємства та в розумінні п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» він не має право на земельну частку (пай) яка передана у власність членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району, рішенням сесії народних депутатів сільської Ради с. Жилівка, Новоселицького району від 26 березня 1997 року за №34.

Суд оцінивши викладені докази по справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом встановив, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, але враховуючи те що позов не доведений що є самостійною підставою для відмови у задоволені позову суд вважає, що слід відмовити спадкоємцям у визнанні права на отримання земельної частки (пай) яка передана у власність членам колгоспу «Буковина» с. Жилівка, Новоселицького району, після смерті 27 жовтня 2015 року ОСОБА_9 за недоведеністю.

Суд вважає що, посилання позивачів та представника позивачів на обставину що, ОСОБА_9 був виданий майновий сертифікат та він не був виключений зі членів колгоспу оскільки в архівних документах відсутні такі відомості не є слушним та спростовуються наступним.

Майновий сертифікат та порядок його видачі має іншу правову природу, право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску (оплати праці) та розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в колективному сільськогосподарському підприємстві.

Документом, що посвідчує право власності на майнові паї є Свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат). Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно зі списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства.

Постановою Кабінету Міністрів України № 177 від «28» лютого 2001 р. затверджений Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального посвідчення, згідно якого - майновий пай підтверджується видачею члену колективного сільськогосподарського підприємства (надалі - КСГП) Свідоцтва встановленого зразка з гербовою печаткою та підписом голови сільської ради (або іншої місцевої ради).

Отже суд вважає що, отримання ОСОБА_9 у 2007 році свідоцтва на майновий пай в колишньому колгоспі «Буковина» є компенсацією за його трудову участь та не дає йому правових підстав на отримання земельного паю у відповідності до вимог п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Керуючись ст.. 10,11,59,60,61,179,208-218 ЦПК України і на підставі п.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», Постанови Кабінету Міністрів України № 177 від «28» лютого 2001 р., суд, -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Жилівської сільської ради, Новоселицького району, Новоселицької райдержадміністрації, треті особи ОСОБА_6 та ОСОБА_7, про визнання права на земельний пай, переданих в колективну власність колгоспу «Буковина» в порядку спадкування, та позовних вимог ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до Жилівської сільської ради, Новоселицького району, Новоселицької райдержадміністрації, про визнання права на земельний пай, переданих в колективну власність колгоспу «Буковина» в порядку спадкування, за недоведеністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області через місцевий Новоселицкий районний суд в 10-денний строк з дня проголошення.

Суддя: Вівчар Г.А.