Справа №461/1448/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2016 року

Галицький районний суд м.Львова

в складі

головуючого судді Радченка В.Є.

при секретарі Домашовець М.Ф.

з участю:

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з сплати аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів, аліментів у твердій грошовій сумі на повнолітнього сина, який продовжує навчання, додаткових витрат на дитину

ВСТАНОВИВ:

29.02.2016 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з сплати аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів, аліментів у твердій грошовій сумі на повнолітнього сина, який продовжує навчання, додаткових витрат на дитину. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі в період з 22.11.1992 року по 18.03.2003 року. Від шлюбу мають повнолітнього сина ОСОБА_4 (після зміни прізвища ОСОБА_2), який навчається у Львівському медичному університеті ім. Данила Галицького. Рішенням Франківського районного суду м. Львова з відповідача стягнуто аліменти, які останній не виплачує.

Просить суд стягнути з відповідача на користь позивачки:

1) заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 17998,20 грн., неустойку у сумі 286331,81 грн., всього 304330,07 грн.;

2) аліменти на утримання сина ОСОБА_5 у розмірі 2000,00 грн. на місць до закінчення його навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку;

3) додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини оплати за навчання до закінчення його навчання у Львівському національному медичному університеті ім. Данила Галицького, але не більше ніж до досягнення сином 23-річного віку.

Позивач до суду не прибула. В письмовій заяві просила справу розглянути без її участі, позов підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, у його задоволенні просив відмовити. Зазначив, що наявність заборгованості з аліментів не підтверджена доказами по справі; сума стягнення аліментів на утримання сина, який продовжує навчання, у розмірі 2000,00 грн. є завищеною; витрати на оплату навчання у ВНЗ не є додатковими витратами на утримання дитини в розумінні норм Сімейного Кодексу України.

Вирішуючи позовну вимогу щодо стягнення заборгованості зі сплати аліментів та неустойки, суд виходить з наступного.

У якості доказів щодо позовних вимог позивачем надано суду копію свідоцтва про народження ОСОБА_5, де його батьками зареєстровані ОСОБА_3 та ОСОБА_2

Відповідно до ксерокопії (незвіреної належним чином) рішення Франківського районного суду м. Львова (дата нерозбірливо: 12 2000 р.), шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно з Постановою Пленуму № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин.

Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем не надано суду належних та допустимих доказів наявності аліментних зобовязань у ОСОБА_3 (рішення суду про стягнення аліментів, виконавчого листа), їх розмір, розмір заборгованості з аліментних виплат.

Більше того, відповідно до листа Франківського відділу ДВС Львівського міського управління юстиції (відділ за місцем реєстрації відповідача) від 27.04.2016 року, будь-які виконавчі документи щодо стягнення ОСОБА_2 з ОСОБА_3 аліментів до відділу ДВС не надходило та станом на 27.04.2016 року на виконанні не перебуває.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 57 ЦПК України).

У зв'язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в цій частині.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд зазначає.

ОСОБА_5 є студентом 3 курсу денного відділення стоматологічного факультету Львівського національного медичного університету ім. Данила Галицького. Навчається за контрактом № С148/13 (додаткова угода від 14.08.2013 року), відповідно до якого вартість навчання складає 100500 грн. за весь період навчання.

Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, суд також виходить з потреб дітей, таких як: належне харчування, забезпечення одягом, витрати на профілактичне лікування, навчання, культурний розвиток, які повинні бути задоволенні хоча б в мінімально необхідному обємі.

Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Частково задовольняючи позов та визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює лікарем-стоматологом в ТОВ «Дента-ПСП», його заробітна плата складає 1400,00 грн. на місць; має укладений іпотечний договір, зобов'язання за яким сплачує шляхом реструктуризації боргу.

суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відтак, підстав для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі судом не встановлено, оскільки відповідач працевлаштований, отримує заробітну плату; його дохід не є мінливим.

Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, необхідно стягнути аліменти у розмірі в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, на період навчання у Львівського національному медичному університеті ім. Данила Галицького, починаючи з 29.02.2016 року до 21.06.2018 р., тобто до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку за умови продовження навчання.

Водночас, суд відмовляє позивачеві у задоволенні вимоги про стягнення додаткові витрати на оплату навчання ОСОБА_5 у розмірі 1/2 частини оплати за навчання, з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Навчання повнолітнього сина не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, з відповідача на користь держави, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, слід стягнути судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Згідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 208-209 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості з сплати аліментів, неустойки за прострочення сплати аліментів, аліментів у твердій грошовій сумі на повнолітнього сина, який продовжує навчання, додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, який продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів доходу щомісячно, на весь період навчання у Львівського національному медичному університеті ім. Данила Галицького, починаючи з 29.02.2016 року до 21.06.2018 р., тобто до досягнення ОСОБА_5 23-річного віку за умови продовження навчання.

В решті позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 - відмовити.

Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Рішення може бути повністю або частково оскаржено сторонами, іншими особами, які беруть участь у справі, а також особами, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їх права та обов'язки до Апеляційного суду Львівської області через Галицький районний суд м.Львова. Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Радченко В.Є.