ухвала

іменем україни

07 листопада 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Кафідової О.В., Маляренка А.В.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус ШелудькоВалентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту), за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 08 листопада 2006 року ОСОБА_7 склала заповіт на її ім'я, яким заповіла їй квартиру в м. Києві та передала всі документи на дану квартиру.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

15 травня 2013 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом. Однак, нотаріус повідомила про існування іншого заповіту, складеного 27 червня 2007 року померлою ОСОБА_7, та посвідченого секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району.

У зв'язку з цим нотаріус винесла постанову про відмову ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7

ОСОБА_4 вважає, що Червонокутською сільською радою Жашківського району Черкаської області порушено процедуру посвідчення заповіту від 27 червня 2007 року, оскільки він підписаний особою, яка не мала на це права, а також складений із порушенням вимог щодо його форми і посвідчення.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просила суд на підставі ч. ч. 1, 4 ст. 1257 ЦК України визнати нікчемність правочину у вигляді заповіту ОСОБА_7, складеного та посвідченого 27 червня 2007 року Червонокутською сільською радою Жашківського району Черкаської області.

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року позов ОСОБА_4 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту) задоволено.

Заповіт від 27 червня 2007 року, складений Червонокутською сільською радою Жашківського району Черкаської області від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 визнано нікчемним.

Стягнуто солідарно з Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області та ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 230 грн.

Рішенням Апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2016 року у справі за позовом ОСОБА_4 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус Шелудько Валентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту) скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області, ОСОБА_5, третя особа - приватний нотаріус ШелудькоВалентина Петрівна, про встановлення нікчемності правочину (заповіту) відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати судове рішення апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 6 розд. XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII«Про судоустрій і статус суддів» Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ діє в межах повноважень, визначених процесуальним законом, до початку роботи Верховного Суду та до набрання чинності відповідним процесуальним законодавством, що регулює порядок розгляду справ Верховним Судом.

У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що спірний заповіт містить підпис заповідача, хоча і вчинений іншою особою, тобто форма правочину встановлена ст. 1247 ЦК України дотримана, а тому відсутні підстави для встановлення нікчемності заповіту на підставі ч. 1 ст. 1257 ЦК України.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду взяла до уваги, що підписання заповіту не заповідачем, а іншою особою, свідчить про те, що волевиявлення заповідача не відповідало його волі, що є підставою для визнання заповіту недійсним, а не встановлення його нікчемності з наведених позивачем підстав.

Як установлено судами попередніх інстанцій, що 08 листопада 2006 року ОСОБА_7 склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_4 належну їй квартиру АДРЕСА_1. Заповіт посвідчено державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Івановою-Островською Є.Г.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла.

Постановою приватного нотаріуса Жашківського районного нотаріального округу Шелудько В.П. від 12 червня 2013 року ОСОБА_4 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, яке залишилось після смерті ОСОБА_7 Підставою відмови стала наявність іншого заповіту, складеного померлою ОСОБА_7 27 червня 2007 року, посвідченого секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Позивач 05 вересня 2013 року звернулась до прокуратури Жашківського району Черкаської області із заявою про те, що посадові особи Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області вчинили підробку заповіту померлої ОСОБА_7 Відомості про вчинення даного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2013 року за № 0000014.

Згідно з висновком експерта від 15 січня 2015 року № 529 підпис виконаний від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис» в заповіті від 08 листопада 2006 року, виданому від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4, ймовірно виконаний ОСОБА_7; підпис виконаний від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис» в заповіті від 27 червня 2007 року, виданому від імені ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5, ймовірно виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою. Встановити, чи виконаний підпис від імені ОСОБА_7 в графі «Підпис» в заповіті від 27 червня 2007 року ОСОБА_5, ОСОБА_9, ОСОБА_10 чи іншою особою, не видалось можливим.

Таким чином, експертом встановлено, що померла ОСОБА_7 не підписувала заповіт від 27 червня 2007 року, посвідчений секретарем Червонокутської сільської ради Жашківського району Черкаської області.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, про те, що під час укладання спірного заповіту не була дотримана його форма, оскільки заповіт має бути особисто підписаний заповідачем, а ОСОБА_7 не підписувала його, тобто її волевиявлення відсутнє, а тому спірний правочин (заповіт) відповідно до ч. 1 ст 1257 ЦК України є нікчемним, не спростовують висновків апеляційного суду про відсутність підстав, передбачених ст. 1257 ЦК України для визнання заповіту нікчемним.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Апеляційного суду Черкаської області від 12 квітня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко О.В. Кафідова А.В. Маляренко