Справа № 473/2503/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2016 р. Вознесенський міськрайонний суду Миколаївської області у складі головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Фінько О.П.,

за участю старшого державного виконавця Кирилова Ю.С.

заінтересованої особи ОСОБА_1,

представника заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську подання старшого державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника

В С Т А Н О В И В:

13.09.2016 року старший державний виконавець Вознесенського міськрайонного відділу ДВС звернувся до суду із поданням про виділення частки боржника-фізичної особи ОСОБА_1 у спільній сумісній власності подружжя квартири №3, що розташована в АДРЕСА_1, що знаходиться в м.Вознесенську Миколаївської області по вул. Леніна №23, транспортних засобів GEELY FE-1, номерний знак ВЕ 8327ВВ, DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1.

Обґрунтовуючи своє подання, представник Вознесенського відділу ДВС зазначив, що Вознесенським відділом ДВС здійснюється виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №473/2503/15-ц, виданого 15.10.2015 року Вознесенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 47 555,84 грн. В ході здійснення зведеного виконавчого провадження виявити зареєстроване за боржником майно, на яке можливо звернути стягнення не вдалось; у боржника відкритий рахунок в установі філії банку АТ «Укрексімбанк» в м.Миколаєві, на якому знаходяться арештовані кошти, питання про зняття арешту з якого вирішується в судовому порядку.

На підставі інформації Вознесенського районного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, боржник перебуває у шлюбних відносинах з 02.10.1982 року з ОСОБА_2, за якою зареєстровано право власності на нерухоме майно, а саме - квартиру №3, розташовану по вул. Синякова №22 в м.Вознсенську з 22.05.2013 року та з 13.05.2013 року; на квартиру №29, розташовану по вул.. Леніна №23 в м.Вознесенську з 18.04.2008 року. А також транспортні засоби GEELY FE-1, номерний знак ВЕ 8327ВВ, DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1. Тому, враховуючи, що у ОСОБА_1 є невиконані зобов'язання перед юридичною особою згідно рішення суду, самостійно він рішення суду не виконує, представник Вознесенського відділу ДВС просив виділити частку боржника у спільній сумісній власності власності подружжя.

В судовому засіданні старший державний виконавець Кирилов Ю.С. подання підтримав у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_1 заперечував проти задоволення подання, пояснив, що квартири є власністю дружини ОСОБА_2, які були набуті нею по праву спадкування та на підставі договору дарування до відкриття виконавчого провадження. Що стосується транспортних засобів, то вони також були власністю дружини ОСОБА_2, а на сьогоднішній день на підставі договорів купівлі-продажу належать іншим особам.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заперечував проти задоволення подання, пояснив, що майно, в якому державний виконавець просить виділити частку боржника ОСОБА_1, є особистою власністю ОСОБА_2 У останньої відсутні будь-які боргові зобов'язання та вона не є стороною у відкритих виконавчих провадженнях.

Вислухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом установлено та підтверджено матеріалами справи, що на виконанні Вознесенського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 473/2503/15-ц, виданого 15.10.2015 року Вознесенським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ Всеукраїнський акціонерний банк 47555,84 грн.

В межах виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на все нерухоме майно боржника.

В судовому засіданні також було встановлено, що ОСОБА_1 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , актовий запис № 70 від 02 жовтня 1982 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-ФП № 081748, видане 08 жовтня 2016 року шлюбу між ними було розірвано 28 жовтня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва на право власності на житло, виданого 10.11.2008 року Вознесенською міською радою АДРЕСА_2, що знаходиться в будинку №22 по вул. Синякова в м. Вознесенську Миколаївської області належала на праві спільної часткової власності громадянину ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частках кожному. На підставі договору дарування, зареєстрованого в реєстрі за №256 та посвідченого 22.05.2013 року приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області ОСОБА_1 подарував ОСОБА_2 ? частку вказаної квартири. Відповідно до ОСОБА_3 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності право власності на 1/2 частку квартири було зареєстровано за ОСОБА_2 22.05.2013 року. Вказані дії по розпорядженню своєю часткою квартири ОСОБА_1 були вчиненні до відкриття виконавчого провадження (постанова про відкриття виконавчого провадження від 21.12.2015 року) з приводу виконання виконавчого листа № 473/3273/15-ц.

На сьогоднішній день у відповідності до договору купівлі-продажу квартири, укладеного 07.10.2016 року та посвідченого приватним нотаріусом Вознесенського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим №713, ОСОБА_2 продала ОСОБА_4 квартиру №3, розташовану в м.Вознесенську Миколаївської області по вул. Центральній (стара назва Синякова).

Також в судовому засіданні було встановлено та підтвердилося матеріалами справи, що квартира №29, що розташована в м.Вознесенську Миколаївської області по вул. Леніна №23 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, зареєстрованого в реєстрі за №113 та виданого 07.02.2008 року державним нотаріусом Першої Вознесенської державної нотаріальної контори та не належить на праві спільної сумісної власності іншим особам, в тому числі ОСОБА_1

З відповіді Територіального сервісного центру №4844 Регіонального сервісного центру в Миколаївській області МВС України №31/14/4-649 від 17.09.2016 року, згідно комп'ютерних даних автомобіль GEELY FE-1, номерний знак ВЕ 8327ВВ та автомобіль DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1 значаться зареєстрованими за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак на момент розгляду подання ОСОБА_2 здійснено відчуження вказаних транспортних засобів іншим особам, а саме автомобіль GEELY FE-1, номерний знак ВЕ 8327ВВ було за договором купівлі-продажу від 24.09.2016 року, автомобіль DAEWOO, номерний знак НОМЕР_1 за договором купівлі-продажу від 28.09.2016 року.

Відповідно до ч. 6 ст.52 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент звернення з поданням) у разі, якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Згідно ст.379 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного виконавця.

Вказана норма процесуального права встановлює порядок, в якому має бути здійснене звернення до суду для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а також порядок розгляду даного питання.

Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Згідно з вимогами наведених норм чинного законодавства суду необхідно визначити у майні, яким володіє ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_2 частку боржника з дотриманням правил ст. 52 Закону України Про виконавче провадження, натомість державний виконавець, звертаючись до суду з поданням фактично просить суд виділити ідеальну частку, яка належить боржнику ОСОБА_1, що суперечить положенням ст.379 ЦПК України.

При цьому, вимоги про визнання права власності в позовному провадженні можуть предявити один або двоє з подружжя при наявності між ними спору стосовно набутого в шлюбі майна, а державний виконавець при виконанні рішення суду на підставі подання в межах повноважень, визначених ст.379 ЦПК України, лише ставить питання перед судом про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Крім того, в судовому засіданні було встановлено, що на час розгляду подання, зазначене у поданні нерухоме майно та транспортні засоби не перебувають у власності боржника чи заінтересованої особи.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.209, 210, 379 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання подання старшого державного виконавця Вознесенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області, заінтересовані особи ОСОБА_1, ОСОБА_2 про визначення частки майна боржника - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її проголошення.

Суддя: М.М. Ротар