Справа № 558/159/16-ц
номер провадження 2/558/91/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2016 року Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі:

одноосібно суддя: Олексюк А.О.,

секретар судового засідання Савкова Г.М.

з участю позивачки ОСОБА_1

представника позивачки ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про примусове виселення з приватного житлового будинку та зняття з реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 про виселення та про зобов»язання Вовковиївську сільську раду Демидівського району, Рівненської області зняти відповідача з реєстрації з належного їй приватного житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1.

В обгрунтування позовних вимог позивачка вказала, що вона є власником житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1.

Крім позивачки за вказаною адресою зареєстрований її брат ОСОБА_3.

Зазначений будинок позивачка успадкувала від своєї мами ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

На день смерті ОСОБА_4 у помешканні по АДРЕСА_1 не проживав.

Позивачка хоче проживати у вищевказаному будинку, однак її брат ОСОБА_3 перешкоджає їй у реалізації її прав власника такого житла, проживання разом з ним в одному будинку стало зовсім нестерпним. Відповідач зловживає алкогольними напоями, часто влаштовує сварки та навіть бійки, принижує її перед сусідами та родичами. Їй неодноразово доводилось викликати міліцію аби захистити себе від його нападів. ОСОБА_3 прописаний в будинку з 13 грудня 2014 року.

В утриманні будинку, оплаті послуг за електроенергію та газ, відповідач участі не приймає, чим завдає значних матеріальних збитків.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві. Просять позов задовільнити та примусово виселети відповідача з житлового будинку по АДРЕСА_1, Демидівського району, Рівненської області, без надання іншого жилого приміщення та зобов»язати Вовковиївську сільську раду, Демидівського району, Рівненської області зняти відповідача з реєстрації з належного їй приватного житлового будинку. Крім того, позивачка пояснила, що даний будинок належить їй на праві власності. Вона прописала в своєму будинку рідного брата для того , щоб він міг отримувати пенсію. Однак на сьогодні вона не має змоги з ним спільно проживати, оскільки він створює нестерпні умови : зловживає спиртним, без її згоди розпоряджається її майном, влаштовує сварки, не пускає в будинок. Вона часто хворіє і хоче проживати в спокійних умовах. Був виподок, що дочка викликала поліцію. До адміністративної відповідальності брата не притягали за насильство в сім'ї, про те, шо він може бути виселений з будинку в примусовому порядку його ніхто не попереджав. Вона один раз зверталася в сільську раду, однак її не відомо, які заходи до нього вживалися.

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, суду пояснив, що проживає в батьківському будинку разом із сестрою. При прийнятті спадщини він відмовився від своєї частини спадщини на користь сестри і тому вона на сьогодні є власником всього домогосподарства. За її згодою він прописався в цьому будинку. Іноді в нього з сестрою виникають суперечки з приводу господарських питань, однак це буває дуже рідко. Його жодного разу не притягали до відповідальності за насильство в сім'ї ні суд, ні поліція. В сільську раду його не викликали. Ніяких офіційних попереджень про те, що він може бути виселений з будинку без надання житла ніхто не надавав. Вважає, що не створює перешкод для проживання позивачці в будинку, оскільки проживає в літній кухні, де зробив собі ремонт.

З пояснень свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається , що відповідач ОСОБА_3, будучи прописаним в будинку ОСОБА_1 часто влаштовує там сварки, дебоші, що негативно впливає на стан здоров'я позивачки. Були випадки, коли він не пускав її в будинок. При цьому перебував в нетверезому стані.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснив, що до нього , як сільського голови, зверталася жителька с. Вовковиї ОСОБА_1 з приводу того, що її брат ОСОБА_3 влаштовує вдома сварки, ображає її, без її згоди отримав замість неї зерно за оренду її пая і нічого її не дав, розпорядився всім на свій розсуд. Однак поговорити з ОСОБА_8 не вдалося можливим , і це був один лише випадок. Ніяких офіційних попереджень про те, що він буде виселений з будинку не давали. Був один випадок, що на сімейну сварку до них приїжджали працівники поліції.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснив, що 16 квітня 2016 року виїжджав за заявою дочки ОСОБА_10- ОСОБА_2 до них додому, з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_3 При виїзді було проведено бесіду з ОСОБА_11, було зібрано первинні документи. До будь-якого виду відповідальності ОСОБА_8 притягнуто не було. Про те , що він може бути виселений з будинку його не попереджали.

Свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14 суду пояснили, що знають добре ОСОБА_3 Стосунки в сім'ї у нього нормальні з сестрою, іноді виникають суперечки по господарству. Про те, що він її б'є чи виганяє з хати їм не відомомо.

Заслухавши пояснення позивачки, її представника, відповідача, свідків , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Так судом встановлено, що позивачці на праві власності належить житловий будинок за адресою АДРЕСА_1./а.с.5/. В даному будинку зареєстрований ОСОБА_3./а.с.9/.

З пояснень позивачки, її представника, свідків ОСОБА_5, ОСОБА_6 вбачається, що відповідач створює умови неможливого з ним проживання: вчиняє сварки, дебоші , не пускає позивачку до хати. Позивачка та її представник поставили вимоги про те, щоб відповідач в добровільному порядку виселився з будинку і поїхав проживати до своєї дочки, однак він відмовляється. Тому позивачка звернулася до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ЖК України якщо наймач, члени його сім"ї або інші особи, які проживають разом з ним, систематично руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил соціалістичного співжиття роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи запобігання і громадського впливу виявились безрезультатними, виселення винних на вимогу наймодавця або інших заінтересованих осіб провадиться без надання іншого жилого приміщення.

Згідно п.17 із змінами Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 р. « Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при вирішенні справ про виселення на підставі ст.116 ЖК осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ними в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при триваючій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попередження або громадського впливу не дали позитивних результатів. Маються на увазі, зокрема, заходи попередження, що застосовуються судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, адміністративними комісіями виконкомів, а також заходи громадського впливу, вжиті на зборах жильців будинку чи членів ЖБК, трудових колективів, товариськими судами й іншими громадськими організаціями за місцем роботи або проживання відповідача (незалежно від прямих вказівок з приводу можливого виселення).

Отже, виходячи з вимог ст.. 116 ЖК України та вище вказаної Постанови Пленуму, виселення наймача може відбутись лише тоді коли заходи запобігання та громадського впливу виявились безрезультатними, тобто відповідач повинен був бути офіційно попереджений про недопустимість такої поведінки в подальшому та можливість його виселення. Позивачкою та її представником не надано жодних доказів того, що відповідача в будь-який спосіб було попереджено про його виселення з будинку чи навіть припинення своєї поведінки, окрім бесіди, яка була проведена з ним працівником поліції з приводу заяви дочки ОСОБА_2 За результатами даної заяви будь-які заходи впливу чи відповідальності до відповідача застосовані не були /а.с.15/. За таких обставин в задоволенні позову слід відмовити.

Враховуючи наведене, на підставі ст.116 Житлового кодексу України, п.17 із змінами Постанови Пленуму Верховного Суду України N 2 від 12.04.85 р. " Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України " , керуючись ст.ст. 10, 11, 212-215, 218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про примусове виселення з приватного житлового будинку та зняття з реєстрації - відмовити.

Офіційно попередити ОСОБА_3, про те, що якщо він не змінить своєї поведінки, проживаючи спільно з ОСОБА_1 в будинку, що належить їй на праві приватної власності, за адресою АДРЕСА_1, він може бути виселений з займаного житлового приміщення без надання іншого приміщення.

Рішення може бути оскаржене до судової палати у цивільних справах апеляційного суду Рівненської області через Демидівський районний суд шляхом подання в десятиденний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: