Справа № 489/7492/15-ц
Номер провадження 2/489/449/16
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

22 лютого 2016 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі НедавнійА. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» (далі-позивач або Банк) до ОСОБА_1 (далі-відповідач) про звернення стягнення на предмет застави,

встановив

В грудні 2015 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав від позивача кредитні кошти та зобов'язався повернути кредит щомісячними платежами зі сплатою відсотків. З метою забезпечення виконання зобов'язання між сторонами укладено договір застави транспортного засобу

Оскільки зобов'язання належним чином не виконано, просив суд в рахунок погашення заборгованості вилучити у відповідача або в інших осіб, яких може знаходитись транспортний засіб та передати позивачеві предмет застави,; звернути стягнення на предмет застави шляхом продажу вказаного автомобіля за ціною не нижчою ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати позивачеві усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ УМВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Ухвалою суду вирішено проводити заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі обставини та відповідні правовідносини.

17.07.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір № 910.16488 за яким Банк надав відповідачу кредит в сумі 141985 грн. строком на 12 місяців. Відповідач був зобов'язаний щомісячно у встановлені строки здійснювати погашення заборгованості за кредитом та сплачувати проценти за користування кредитним коштами, комісії згідно з умовами Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем була надана суду копія кредитного договору, яка засвідчила факт укладення даного договору. Згода відповідача підтверджується його підписом.

На основі укладеного між позивачем та відповідачем договору суд робить висновок про виникнення зобов'язальних правовідносини між сторонами, відповідно до яких позивач зобов'язувався надати грошові кошти відповідачу в розмірі та на умовах, встановлених в договорі, а відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки.

З метою забезпечення виконання зобов'язання за кредитним договором 12.09.2012 між позивачем та відповідачем було укладено договір застави транспортного засобу, предметом якого ста т/з марки BMW, моделі 3251, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, р/н №ВЕ7882ВВ.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, станом на 17.11.2015, сума заборгованості відповідача складає - 212864,82 грн., а саме: 141985 грн. - прострочений борг; 69830,22 грн. - прострочені проценти; 1049,6 грн. - строкові проценти.

Строк і умови повернення кредиту та сплати відсотків визначені п. 2 Кредитного договору. Нарахування пені передбачено п. 9 Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

В ч. 1 ст. 527 ЦК України зазначається, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно з ч. 1 ст. 530 цього кодексу, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В ч. 1 ст. 610 ЦК України вказується, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 2 Договору застави транспортного засобу у разі невиконання заставодавцем зобов'язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету).

Відповідно до ст. ст. 19, 20 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Право звернення стягнення на предмет застави заставодержатель набуває в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до ч. 1 ч. 2 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет застави в рішенні суду зазначаються спосіб реалізації предмета застави із застосуванням однієї із процедур, передбачених ст. 26 цього Закону, яка передбачає і продаж предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою - покупцем.

Право звернення стягнення на предмет застави законом пов'язується саме з фактом невиконання забезпеченого заставою зобов'язання в момент настання терміну виконання.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору, що були понесені позивачем у справі і документально підтверджені.

На підставі ст. ст. 525, 526, 530, 549 ЦК України, керуючись ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 226 ЦПК України, суд

вирішив

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задовольнити.

Вилучити у ОСОБА_1, 04.07.1981 р. н., РНОКПП - НОМЕР_2 (останнє відоме місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1) або в інших осіб, у яких може знаходитись транспортний засіб, який є предметом застави, саме автомобіль марки BMW, моделі 3251, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, р/н №ВЕ7882ВВ та передати його в управління Публічному акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації.

В рахунок погашення кредитних зобов'язань за кредитним договором №910.16488 від 17.07.2012 в сумі 212864 (двісті дванадцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 82 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» звернути стягнення на предмет застави, а саме: автомобіль марки BMW, моделі 3251, 2004 року випуску, номер кузова НОМЕР_1, р/н №ВЕ7882ВВ, який належить на праві власності ОСОБА_1, шляхом продажу зазначеного автомобіля за ціною не нижче ринкової, визначеної незалежним суб'єктом оціночної діяльності, для чого надати Публічному акціонерному товариству "Ідея Банк" усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах/установах.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» судовий збір у 3192,97 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 10 днів з дня отримання копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене відповідачем шляхом подачі апеляційної скарги апеляційному суду Миколаївської області через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кокорєв