_________________________________________________________________________________________________________________________
Справа № 2-4787/10
Провадження № 6/520/549/16
УХВАЛА

08.12.2016 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Єгоровій Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі заяву

державного виконавця

Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси

Головного територіального управління юстиції в Одеській області

Свідерської Марії Григорівни

про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання

рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року

по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом

Одеського навчально-виховного комплексу

«Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату»

до ОСОБА_2 та ОСОБА_3

про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерська Марія Григорівна 14.11.2016 року звернулась до Київського районного суду міста Одеси з заявою про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів, в якій просить суд встановити спосіб та порядок виконання судового рішення про стягнення аліментів з ОСОБА_2, враховуючи, що ОСОБА_4 був усиновлений та вибув із ОНВК «Дитячий будинок № 9 загальноосвітня школа інтернат І-го ступеня» Одеської міської ради Одеської області та визначити порядок вирішення питання про кошти, що стягнуті з пенсії боржника однак не перераховані стягувачу.

В обґрунтування заяви державний виконавець посилається на те, що на виконанні у Суворовському відділі Державної виконавчої служби м. Одеса знаходиться виконавчий лист №2-4787/10, виданий Київським районним судом м. Одеси від 15.09.2010 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, на користь малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_4. 21.02.2011 року Відділом відкрито виконавче провадження згідно виконавчого листа №2-4787/10, який видав Київський районний суд м. Одеси від 15.09.2010 року, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Стягнення аліментів з боржника здійснюється з пенсійного рахунку у зв'язку з тим, що боржник обліковується та отримує пенсію в УПФУ у Суворовському районі м. Одеси. На момент пред'явлення постанови про стягнення з пенсії боржника аліментів, а саме 08.08.2013 року, існувала заборгованість по сплаті аліментів у розмірі - 6739,50 гривень. 08 липня 2014 року на адресу Відділу надійшла заява від стягувача, в якій повідомляється, що згідно наказу ОНВК «Дитячий будинок № 9 загальноосвітня школа інтернат І ступеня» Одеської міської ради Одеської області від 16.11.2011 року № 118, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вибув із закладу у сім'ю за рішенням суду Суворовського району м. Одеси від 01.11.2011 року. Відповідно до вимог п. 3 статті 193 Сімейного кодексу України закладом було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 в ВАТ «ОЩАДБАНК» 7860/0334, який дійсний по теперішній час. Стягувач пропонує продовжувати перерахування коштів стягнутих з боржника в рахунок погашення заборгованості по аліментам та самі аліменти на вище зазначений рахунок, але дитина у закладі не перебуває з 2011 року.

У судове засідання державний виконавець та сторони по цивільній справі №2-4787/2010 не з'явились, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено. що в провадженні Київського районного суду міста одеси перебувала цивільна справа № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів.

Рішенням Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_4 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334. Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_4 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь держави державне мито у розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення у розмірі 120 гривень.

15 вересня 2010 року Київським районним судом міста Одеси було видано виконавчий лист №2-4787/10 про стягнення з ОСОБА_2 аліменти на користь малолітнього ОСОБА_4 у розмірі 1/4 з усіх видів прибутку, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27 квітня 2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 на особистий рахунок малолітнього ОСОБА_4 НОМЕР_1 в Одеському міському відділені ВАТ Державного Ощадбанку України № 7860/0334.

Відповідно до правил статті 14 ЦПК України, при набранні рішенням законної сили воно є обов'язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов'язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання. Зміни одного способу та порядку виконання судового рішення на інший пов'язані з обов'язковим його виконанням незалежно від того, яким чином це відбувається - добровільно чи примусово. Про зміни способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови суду або про відмову у їх задоволенні виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому законом порядку.

У частинах 1 та 2 статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Питання про відстрочку або розстрочку виконання, встановлення чи зміну способу і порядку виконання розглядається судом у встановлений законом строк. Відповідне рішення може бути оскаржене у встановленому законом порядку.

Така ж норма міститься і в ст. 373 ЦПК України в якій вказано, що за наявності обставин, що утруднюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність присудженого майна в натурі, стихійне лихо тощо), за заявою державного виконавця або за заявою сторони суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає питання про відстрочку або розстрочку виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання рішення в судовому засіданні з викликом сторін і у виняткових випадках може відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення.

За змістом вказаних норм, зміна або встановлення способу виконання рішення можлива у випадку, коли наявні обставини, що утруднюють виконання рішення або свідчать про неможливість його виконання.

На вказані обставини вказує також постанова Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов'язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, у пункті 9 якої зазначено, що зміна способу і порядку виконання рішення це визначена законодавством послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державного виконавця, а також права і обов'язки суб'єктів виконавчого провадження під час їх вчинення. Тобто судом вживаються нові заходи для реалізації рішення суду в разі неможливості його виконання у порядку і спосіб, що встановлені раніше. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про заміну способу виконання, суд повинен з'ясувати обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення.

Відповідно до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ЦПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Зміна способу й порядку виконання рішення застосовується лише у виключних випадках.

Суд також враховує і правову позицію ВСУ, що була висловлена у справі № 6-1829цс15 про те, що поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, що встановленого ст. 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.

До заяви про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010, державним виконавцем надано лише копію виконавчого листа №2-4787/10, виданого Київським районним судом міста Одеси від 15.09.2010 року, та копію листа Одеського дошкільного навчального закладу «Дитячий садок» №8 Комбінованого типу Одеської міської ради Одеської області за №70 від 08.07.2014 року.

У вказаному листі зазначено, що згідно наказу навчального закладу від 16.11.2011 року ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 вибув із закладу у сім'ю за рішенням суду Суворовського району міста Одеси від 01.11.2011 року.

Інших доказів та відомостей в обґрунтування заяви, державним виконавцем до суду не надано.

Державним виконавцем не встановлено та не надано до суду копію рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 01.11.2011 року, яке стосується малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, на підтвердження та встановлення обставин, що саме було ухвалено за вказаним рішенням та чого воно стосується.

Крім того, державним виконавцем також не надано до суду відомостей про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-4787/10, виданого Київським районним судом міста Одеси від 15.09.2010 року, відомостей про суму коштів, їх стягнення, період, відносно яких у державного виконавця виникло питання про їх перерахування.

До суду також не надано доказів на підтвердження того, що малолітній ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, саме усиновлений та відомостей про осіб, які були оголошені усиновлювачами малолітнього.

Суд зазначає, що з наданих до суду відомостей, суд вважає заяву державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської Марії Григорівни про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів, необґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без задоволення, оскільки заявником не доведено обставин, що утруднюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, в межах виконавчого провадження.

Керуючись ст. 373 ЦПК України, ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

УХВАЛИВ:

Заяву державного виконавця Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Свідерської Марії Григорівни про зміну чи встановлення способу, і порядку виконання рішення Київського районного суду міста Одеси від 20 серпня 2010 року по цивільній справі № 2-4787/2010 за позовом Одеського навчально-виховного комплексу «Дитячий будинок № 9 загальноосвітньої школи-інтернату» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення аліментів - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п'яти днів з дня її оголошення, а особи, які були відсутні під час оголошення ухвали протягом п'яти днів з дня отримання її копії.

Головуючий Калініченко Л. В.