Єдиний унікальний номер 725/725/14-ц
Номер провадження 2/725/186/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2016 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Галичанського О.І.,

при секретарі Симик І.М.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивачів ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

та представника відповідача ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивачі звернулись до суду з вище вказаним позовом та в обґрунтування своїх вимог посилались на те, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1062 по вул. Ізмайлівській, 36 в м. Чернівці, цільове призначення якої для ведення індивідуального садівництва, а ОСОБА_5 належить земельна ділянка площею 0,0663 га за тією ж адресою та тим самим цільовим призначенням. Крім того, відповідач також є власником земельної ділянки за тією ж адресою та тим самим цільовим призначенням, площа якої становить 0,1000 га.

Вказували на те, що земельна ділянка відповідача безпосередньо є суміжною із належними їм земельними ділянками, які також межують з іншими земельними ділянками, що огороджені, у звязку з чим відповідний належний прохід до їх земельних ділянок відсутній. Відсутність проходу призводить до того, що вони позбавленні можливості здійснювати нормальне господарське обслуговування вказаних ділянок, що в свою чергу унеможливлює їх використання відповідно до цільового призначення.

З метою врегулювання даного питання вони звертались в Чернівецьку міську раду та за наслідками отриманих розяснень на свої звернення запропонували відповідачу укласти договір добровільного земельного сервітут, проте останнім була проігнорована така пропозиція, а тому вони змушені звернутись з даним позовом до суду.

В ході судового розгляду справи позивачами уточнено позовні вимоги та на підставі викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просили встановити на їх користь безстроковий безоплатний земельний сервітут у вигляді права проходу, проїзду площею 0,0140 га до їх земельних ділянок через земельну ділянку відповідача по вул. Ізмайлівській, 36 в м. Чернівці, кадастровий номер :28:001:0033.

Позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримали та просила задовольнити з підстав викладених ними в позовній заяві. ОСОБА_5 в судове засідання не зявилась, про причини своєї неявки суд не повідомила.

Представник позивачів в судовому засіданні просила позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, а також вказувала на те, що встановлення земельного сервітуту на право проходу і проїзду саме через земельну ділянку відповідача є найбільш прийнятним варіантом в порівняні з іншими земельними ділянками, що межують з ділянками позивачів. Вважає, що використання земельної ділянки відповідача для проїзду та проходу позивачів не буде перешкоджати останньому здійснювати забудову своєї ділянки відповідно до генплану індивідуального житлового будинку в м.Чернівці по вул. Ізмайлівській, 36.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову, вказуючи на те, що запропонований позивачами варіант земельного сервітуту є неприйнятним для відповідача, оскільки буде створювати останньому перешкоди у користуванні його земельною ділянкою, цільове призначення якої для будівництва житлового будинку. Крім того, зазначали, що висновком експерта запропоновані інші варіанти встановлення земельного сервітут через інші земельні ділянки, які є менш обтяжливими для їх власників.

Також, ОСОБА_3, будучи також допитаним в якості свідка, вказував на те, що на його земельній ділянці ростуть плодові дерева та він планує здійснювати на ній будівництво садового будинку з господарськими спорудами, а тому для задоволення потреб позивачів йому доведеться нести додаткові фінансові витрати, викорчовувати дерева, плодові кущі та переносити огорожі. На даний час він разом з сімю проживає в гуртожитку та потребує покращення житлових умов, а на місці можливого проходу чи проїзду, у разі встановлення сервітуту про який просять позивачі, він планував побудувати будинок та відповідні господарські споруди для його обслуговування, а тому проїзд через його ділянку буде йому заважити у вільному користуванні своєю власністю. Крім того, через його ділянку проходить газопровід, що унеможливлює рух транспорту. Зазначав, що можливість встановлення як проходу так і проїзду у позивачів є через сусідні земельні ділянки, де є стежки, проте через характер їх особистих відносин вони обрали саме такий спосіб захисту своїх прав, зокрема з моменту розгляду даної справи було перекрито стежку, яка існувала через земельну ділянку, що входить до садівничого товариства.

Експерт ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що доступу до земельних ділянок позивачів не має та при виїзді на місце ним, як експертом, встановлено наявність 4-х різних варіантів встановлення змеленого сервітуту через земельну ділянку відповідача, проте, враховуючи обставини справи, вважає, що оптимальним варіантом є взагалі не встановлювати земельного сервітуту, оскільки дороги для проїзду на земельній ділянці, що належить ОСОБА_3 не виявлено.

Спеціаліст ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що до земельних ділянок позивачів проходу немає. У 2014 році ОСОБА_1 було запропоновано укласти договір добровільного сервітут з власниками суміжних земельних ділянок, при цьому земельна ділянка, що належить відповідачу повністю перегороджує доступ до її ділянки. Вважає, що встановлення земельного сервітуту через земельну ділянку ОСОБА_8 є найменш обтяжливим варіантом.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показав, що до земельних ділянок позивачів доступу ніколи не було, а на земельній ділянці відповідача відсутня дорога для проїзду. Вказувала на те, що усі земельні ділянки, які межують з тими, що належать сторонам по справі, перебувають в приватній власності, включно з тими, що входять до складу садівничого товариства.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_10 суду показав, що земельні ділянки позивачів огороджені та до них проходу немає, є доступ лише зі сторони вул. Ізмайлівської.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показала, що на даний момент земельні ділянки позивачів та відповідача огороджені, проходу до земельних ділянок позивачів немає, проте є доступ з вул. Ізмайлівської, 36, також зазначила, що по земельній ділянці відповідача транспортні засоби ніколи не їздили та там відсутня дорога для проїзду.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 показала, що земельні ділянки позивачів межують з її земельної ділянкою та дороги до них немає, раніше був доступ зі сторони вул. Ізмайлівської. Землі, що входять до садівничого товариства було огороджені ще з 80-х років, а будь-які дороги на земельній ділянці, що належить відповідачу відсутні.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх представників, а також експерта та спеціаліста, покази свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.ст. 10,60 ЦПК України обовязок доказування покладається на сторін в цивільному процесі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1062 га по вул. Ізмайлівській, 36 в м. Чернівці, цільове призначення якої - для ведення індивідуального садівництва, що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку (а/с 8 Том 1).

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_5М, належить земельна ділянка для ведення індивідуального садівництва площею 0,0663 га по вул. Ізмайлівській, 36 в м.Чернівці (а/с 9 Том 1).

Як вбачається з листів Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин від 13.08.2015 року №Д-5311/0-04/01 та №Я-5312/0-04-/01 на адресу позивачів, Департамент не заперечує проти зміни цільового призначення належних позивачам земельних ділянок по вул. Ізмайлівській, 36 із «ведення садівництва» на «для обслуговування житлового будинку та господарських будівель» за умови забезпечення транспортно-пішохідного звязку до ділянки (а/с 216, 217 Том 1)

Також, судом встановлено, що відповідно до копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №620548 відповідачу на праві власності належить земельна ділянка за вказаною вище адресою, цільове призначення якої для ведення індивідуального садівництва та площа якої становить 0,1000 га, проте рішенням Чернівецької міської ради від 25.12.2014 року №1464 затверджено ОСОБА_3 проект відведення щодо зміни цільового призначення земельної ділянки за адресою вул. Ізмайлівська, 36 площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за рахунок власної земельної ділянки, наданої для ведення садівництва (а/с 10, 160 Том 1).

Як вбачається з копії Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за відповідачем зареєстровано право власності на земельну ділянку по вул. Ізмайлівській, 36 площею 0,1 га цільовим призначенням саме для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (а/с 161 Том 1).

Позивачі звертались до відповідача з пропозицією укласти договір про встановлення особистого земельного сервітуту, проте відповідачем не була прийнята вказана позиція, що було встановлено в судовому засіданні.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно ст. 404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації, тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Статтею 98 ЗК України передбачено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками). Земельні сервітути можуть бути постійними і строковими. Встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення власника земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпорядження нею. Земельний сервітут здійснюється способом, найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.

Звертаючись з даним позовом до суду, позивачі просили встановити на їх користь безстроковий безоплатний земельний сервітут у вигляді права проходу через земельну ділянку позивача, визначивши площу проходу в розмірі 0,0165 га від земельної ділянки відповідача.

За змістом ст. 99 ЗК України, власники або землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати встановлення таких земельних сервітутів: а) право проходу та проїзду на велосипеді; б) право проїзду на транспортному засобі по наявному шляху; в) право на розміщення тимчасових споруд (малих архітектурних форм); г) право прокладати на свою земельну ділянку водопровід із чужої природної водойми або через чужу земельну ділянку; ґ) право відводу води зі своєї земельної ділянки на сусідню або через сусідню земельну ділянку; д) право забору води з природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право проходу до природної водойми; е) право поїти свою худобу із природної водойми, розташованої на сусідній земельній ділянці, та право прогону худоби до природної водойми; є) право прогону худоби по наявному шляху; ж) право встановлення будівельних риштувань та складування будівельних матеріалів з метою ремонту будівель та споруд; з) інші земельні сервітути.

З метою визначення можливого способу встановлення такого сервітуту судовим експертом ОСОБА_13 було проведено судову будівельно-технічну експертизу на підставі ухвали Першотравневого районного суду м. Чернівці від 17.03.2014 року та відповідно до висновків якої до земельних ділянок позивачів відсутній прохід та проїзд та технічна можливість встановлення земельного сервітуту для проїзду до їх земельних ділянок за рахунок земельної ділянки відповідача можлива, площа земельної ділянки, що необхідна для встановлення такого сервітуту становить 0,0140 га (а/с 62 Том 1).

Відповідно до ст. 66 ЦПК України висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, задані судом.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного суду України № 8 від 30.05.1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» при дослідженні висновку експерта суди повинні виходити з того, що висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об'єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Згідно положень ст. 53 ЦПК України експерт не має права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи; спілкуватися з особами, які беруть участь у справі, а також іншими учасниками цивільного процесу, за винятком дій, пов'язаних з проведенням експертизи; розголошувати відомості, що стали йому відомі у зв'язку з проведенням експертизи, або повідомляти будь-кому, крім суду, про результати експертизи.

Як вбачається зі змісту вказаного вище висновку експертизи, експерт вийшла за межі поставлених ухвалою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 17.03.2014 року питань, надавши висновок щодо можливості встановлення земельного сервітуту на право проїзду через земельну ділянку відповідача, тоді як на вирішення експертизи були поставленні питання щодо права проходу відповідно до сформованих позивачами первісних позовних вимог.

Таким чином, судом не береться до уваги вище вказаний висновок як належний та допустимий доказ у справі.

В подальшому позивачами були змінені позовні вимоги та відповідно до останньої їх редакції, вони просили встановити на їх користь безстроковий безоплатний земельний сервітут у вигляді права проходу, проїзду площею 0,0140 га до їх земельних ділянок через земельну ділянку відповідача по вул. Ізмайлівській, 36 в м.Чернівці, кадастровий номер :28:001:0033.

З метою встановлення технічної можливості встановлення вказаного у позовних вимогах земельного сервітуту Західно-українським експертно-консультативним центром було проведено судову земельно-технічну експертизу та сформовано висновок №163 від 27.03.2015 року (а/с 126 Том 1).

Відповідно до вказаного висновку, доступ до земельних ділянок позивачів можливий через земельну ділянку відповідача та земельну ділянку садівничого товариства «Монтажник», при цьому на земельній ділянці ОСОБА_3 посаджені багаторічні дерева, кущі винограду,смородини та полуниці, розташована вбиральня ,а також земельна ділянка межує з газопроводом низького тиску на металевих опорах. Земельний сервітут для потреб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на право проходу проїзду, через земельну ділянку ОСОБА_14 встановити не можливо, так як по краю межі земельної ділянки проходить наземний газопровід низького тиску на металевих опорах. Можливо встановити земельний сервітут на право проходу проїзду через земельну ділянку садівничого товариства «Монтажник».

Крім того, відповідно до вище вказаного висновку експерта, між земельними ділянками ОСОБА_14, ОСОБА_5 і ОСОБА_1 розташований проїзд до земельних ділянок позивачів шириною 4,98 м. В точках на межі А-Б між земельними ділянками ОСОБА_1 і ОСОБА_5 і землями садового товариства «Монтажник» в наявності є місце де залишились залишки існування проходу через землі садового товариства «Монтажник» до земельних ділянок гр. ОСОБА_1 та гр. ОСОБА_5 у вигляді металевих стійок для влаштування металевої фіртки. Між земельною ділянкою ОСОБА_1 та земельною ділянкою, якою користуються землекористувачі по вул. Ізмайлівській,38 існує прохід шириною 1,0м, що свідчить про наявність проходу через земельну ділянку садового товариства «Монтажник». Для задоволення потреб ОСОБА_1 та ОСОБА_5 на право проходу , проїзду до їх земельних ділянок без встановлення сервітуту у вигляді права проходу , проїзду через земельну ділянку ОСОБА_14 кадастровий номер :28:001:0033 можливо шляхом встановлення проходу , який існував через земельну ділянку садівничого товариства «Монтажник».

Таким чином, вказаним вище висновком експерта встановлено відсутність технічної можливості встановити позивачам земельний сервітут за рахунок частини земельної ділянки відповідача, а також встановлено наявність можливості задовольнити позивачам їх потреби у проході та проїзді до належних їм земельних ділянок іншим шляхом.

В подальшому, з метою усунення розбіжностей, які наявні у вказаних вище висновках судових експертиз, ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці від 10.12.2015 року призначено у даній справі додаткову земельно-технічну експертизу на виконання якої судовим експертом ОСОБА_6 сформовано висновок №15138 від 20.05.2016 року зі змісту якого вбачається наступне (а/с 16 Том 2).

Технічна можливість встановлення варіантів земельного сервітуту на право проходу, проїзду до земельної ділянки по вул. Ізмайлівській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та до земельної ділянки по вул. Ізмайліській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_5 через земельну ділянку ОСОБА_3 по вул. Ізмайлівській, 36 в м.Чернівці, кадастровий номер :28:001:0033 наявна та експертом запропоновано кілька варіантів такого сервітуту серед яких відсутній варіант встановлення права проходу, проїзду площею 0,0140 га, про встановлення якого просять позивачі у даному спорі.

Крім того, вказаним висновком експерта визначена наявність технічної можливості встановлення варіантів земельного сервітуту на право проходу, проїзду до земельної ділянки по вул. Ізмайлівській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та до земельної ділянки по вул. Ізмайлівській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_5 через земельні ділянки, які знаходяться в межах садівничого товариства «Монтажник» та запропоновано кілька варіантів встановлення такого сервітуту.

Також, вказаним висновком експерта встановлено, що для забезпечення гарантованих прав власника земельної ділянки, земельний сервітут має здійснюватися найменш обтяжливим способом. Це означає, що незручності у використанні власником своєї земельної ділянки, обтяженої земельним сервітутом, мають бути мінімальними, тобто такими, що суттєво не перешкоджають йому користуватися та розпоряджатись земельною ділянкою. Серед запропонованих експертом варіантів найменш обтяжливими для власників земельної ділянки є варіанти сервітуту через земельні ділянки, які знаходяться в межах садівничого товариства «Монтажник», а саме варіант №5 та №6, які передбачають можливість проходу та проїзду на транспортному засобі. По земельній ділянці з невизначеним статусом та невідомим розмірами оренди (якщо така є) наявна технічна можливість влаштувати прохід, проїзд до земельної ділянки по вул. Ізмайлівській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_1 та до земельної ділянки по вул. Ізмайлівській, 36, яка належить на праві власності ОСОБА_5 з найменшим обтяженням для власників земельних ділянок.

Відповідно до частин 1, 2 ст.100 ЗК України власник або землекористувач земельної ділянки має право вимагати встановлення земельного сервітуту для обслуговування своєї земельної ділянки. Земельний сервітут встановлюється за домовленістю між власниками сусідніх земельних ділянок на підставі договору або за рішенням суду.

Згідно з ч.3 ст.402 ЦК України спір про встановлення сервітуту вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту, у разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та його умови.

Враховуючи наведене, обов'язковою умовою встановлення сервітуту є певна потреба у користуванні чужим майном та відсутність можливості у задоволенні цієї потреби іншим способом, а також наявність доказів того, що нормальне використання своєї земельної ділянки неможливе без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки конкретного землекористувача, проте в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів, які б вказували на відсутність можливості у позивачів задовольнити свої потреби іншим способом ніж встановлення земельного сервітуту за рахунок саме земельної ділянки відповідача, що також підтверджується висновком судової земельно-технічної експертизи №163 від 27.03.2015 року та висновком додаткової судової земельно-технічної експертизи № 15138 від 20.05.2016 року.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 98,99,100 ЗК України, ст.ст. 401,402,403 ЦК України, ст.ст. 3,4, 10, 11, 57,58, 60,61, 64, 88, 158, 218, 294, 349, ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1, ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про встановлення земельного сервітуту відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. І. Галичанський