Провадження №: 2-н/752/190/16
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2016 року суддя Голосіївського районного суду м. Києва Новак А.В., вивчивши матеріали заяви Державного житлово-комунального підприємства НАН України про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у прийнятті заяви про видачу судового наказу необхідно відмовити, оскільки із заяви і поданих до неї документів вбачається спір про право.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення без спірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року № 14 «Про практику розгляду цивільних і кримінальних справ», якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

25.07.2016 року судом було направлено запити до Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в м. Києві з метою встановлення зареєстрованого місця проживання (перебування) боржника - ОСОБА_1.

02.09.2016 року надійшла довідка з Відділу адресно-довідкового підрозділу ГУДМС України в м. Києві, в яких зазначено, що ОСОБА_1 по м. Києву зареєстрованою не значиться.

Твердження заявника про те, що ОСОБА_1 користуються комунальними послугами не обґрунтовані та не підтверджені належними доказами.

З огляду на викладене, в даному випадку вбачається спір про право, а саме: заявником не надано письмових доказів про фактичне надання та отримання таких послуг боржником, оскільки боржник ОСОБА_1 не зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до частини 3 пункту 2 статті 100 Цивільного процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті заяви про видачу судового наказу, у разі якщо із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

Відповідно до частини 2 статті 101 Цивільного процесуального кодексу України відмова у прийнятті заяви унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Керуючись ст.ст. 96,100, 101 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

у відкритті провадження за заявою Державного житлово-комунального підприємства НАН України про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня проголошення ухвали, а ухвалу, яку було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали. Апеляційна скарга подається до Апеляційного суду міста Києва через Голосіївський районний суд міста Києва.

Суддя А.Новак