Справа № 274/1855/16-ц Провадження № 2-п/0274/31/16
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області
У Х В А Л А

12.10.16 р.м. Бердичів

Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Корбут В.В. (далі Суд), за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.І.,

розглянувши заявуОСОБА_1
про переглядзаочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.08.2016 р.
у справі за позовомПублічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10005/043 філії Житомирського облуправління АТ "Ощадбанк", представником якого є ОСОБА_2,
доОСОБА_1
пророзірвання договору та виселення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з вказаною заявою, у якій просить зазначене заочне рішення переглянути і скасувати та призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Представник Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі територіального відокремленого безбалансового відділення № 10005/043 філії Житомирського облуправління АТ "Ощадбанк" (далі Банк) проти задоволення заяви заперечила, посилаючись на те, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 у заяві, не є підставами для скасування заочного рішення, яке переглядається, та, крім того, на даний час з'ясовано, що ОСОБА_1 у квартирі, яка орендувалась на підставі договору найму (оренди) житла від 01.05.2014 р., не проживає та обов'язку, передбаченого цим договором, з оплати за обслуговування будинку, у якому знаходиться квартира, та прибудинкової території, не виконує.

Відповідно до частини третьою статті 231 Цивільного процесуального кодексу України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою:

1) залишити заяву без задоволення;

2) скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду в загальному порядку.

Згідно з частиною першою статті 232 Цивільного процесуального кодексу України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Судом з'ясовано, що ОСОБА_1 про час і місце судового розгляду неодноразово повідомлялась у порядку, передбаченому статтею 74 Цивільного процесуального кодексу України за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законодавством України порядку (а. с. 23 34, 48 49, 50 51).

Між тим, у судові засідання ОСОБА_1 не з'явилась і не повідомила про причини неявки, оскільки нею не було отримано судові повістки (які надсилались за зареєстрованим місцем її проживання), поштові відправлення, у яких вони містились, повертались з відміткою "по закінченню терміну зберігання".

За таких обставин Суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не з'явилась в судові засідання та не повідомила про причини неявки з поважних причин.

Таким чином наявна одна з двох обставин, яка у відповідності до частини першої статті 232 Цивільного процесуального кодексу України є підставою для скасування заочного рішення, яке переглядається.

Разом з тим, Суд вважає, що докази, на які ОСОБА_1 посилається у заяві про перегляд заочного рішення (документи, які додані до цієї заяви), не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки не спростовують обставин, встановлених Судом у заочному рішенні, яке переглядається, та висновків Суду.

Більше того, як випливає з поданої представником Банку довідки від 30.09.2016 р. № 205 Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Родина-40", ОСОБА_1 у квартирі, яка нею орендувалась за договором найму (оренди) житла від 01.05.2014 р., фактично не проживає та оплату за обслуговування будинку, у якому знаходиться ця кватира, та прибудинкової території не здійснює, у зв'язку з чим станом на 01.10.2016 р. має заборгованість у розмірі 3 318,64 грн.

Зазначені обставини, на думку Суду, можуть бути додатковими підставами для розірвання договору найму (оренди) житла від 01.05.2014 р.

Посилання ж ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення на певні обставини не є у відповідності до частини першої статті 232 Цивільного процесуального кодексу України підставами для скасування заочного рішення.

Так само і не є такими обставинами послання ОСОБА_1 у заяві про перегляд заочного рішення на неправильний, на її думку, розподіл судових витрат (судового збору).

З цього приводу Суд вважає за необхідне вказати, що при ухваленні заочного рішення, яке переглядалось, Судом було розглянуто дві вимоги Банку немайнового характеру, пов'язані між собою підставами виникнення (про розірвання договору та про виселення), а відтак за подання кожної з них Банку необхідно було сплатити судовій збір у загальному розмірі 2 756,00 грн., тобто по 1 378,00 грн. за кожну вимогу (що Банком і було зроблено).

Оскільки ж позов було задоволено повністю, то ці витрати у повному обсязі були покладені на ОСОБА_1, як цього вимагає стаття 88 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, Суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування заочного рішення, яке переглядається, має бути залишена без задоволення.

Керуючись статтями 208 210, 231, 232 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.08.2016 р. залишити без задоволення.

Роз'яснити, що:

заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 22.08.2016 р. може бути оскаржено ОСОБА_1 в загальному порядку, а саме шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня постановлення цієї ухвали;

ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Корбут