Справа № 727/3905/16-ц
Провадження № 2/727/2090/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Судді Семенка О.В.

за участю секретаря Гончарук Н.Г.,

позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду м. Чернівці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом.

Вказує, що з 1995 року, ОСОБА_5 хворів на «цукровий діабет», тяжка форма, інсулінозалежний.

Починаючи з листопада 1997 року вона та ОСОБА_5 постійно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство.

В зв'язку із захворюванням ОСОБА_5 в 1999 році була призначена ІІІ група інвалідності.

У 2002 році ОСОБА_5 присвоєна ІІ група інвалідності.

З 2003 року стан здоров'я ОСОБА_5 погіршувався, він почав втрачати зір.

14 червня 2006 року вона взяла церковний шлюб з ОСОБА_5.

У вересні 2010 року ОСОБА_5 прооперовано в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова. Після операції на обох очах ОСОБА_5 були необхідні часті консультації в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова.

Починаючи з 03.12.2010 року по 05.09.2014 року ОСОБА_5 неодноразово проходив курс лікування стаціонарно в Інституті очних хвороб і тканинної терапії ім. В.П. Філатова. На період проходження курсу лікування в Одессі, вона знімала кімнату з кращими умовами для ОСОБА_5.

В подальшому, на підставі Акту медико-соціальної комісії про умови і характер праці інвалідів Міністерства охорони здоров'я України ОСОБА_5 була видана довідка за № 0067513 Серії АВ, яка свідчить про надання І групи інвалідності внаслідок загальних захворювань з 1995 року довічно, а також одночасно було надані висновки про неможливість працювати у звичайних виробничих умовах, залежність від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій.

09.10.2013 року ОСОБА_5 було видане пенсійне посвідчення Серії НОМЕР_1 про призначення пенсії по інвалідності І групи

В листопаді 2015 року вона та ОСОБА_5 одружились.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер.

Відповідач ОСОБА_3, яка є матір'ю спадкодавця, ОСОБА_5, не приймала участі в матеріальному утриманні свого сина в період часу коли він перебував у важкому стані, якому була надана в 1999 році ІІІ група інвалідності, в 2002 році ІІ група інвалідності, а в 2013 році І група інвалідності безстроково та який потребував матеріального забезпечення в зв'язку із тяжким захворюванням та її ускладненням, яке супроводжувались регулярним перебуванням на амбулаторному та стаціонарному лікуванні. Крім того, ОСОБА_3 не приймали участі в догляді за хворим, морально не підтримувала, не цікавилась станом його здоров'я, не відвідувала його та не вчиняла жодних інших дій щодо утримання та надання будь-якої допомоги, байдуже віднісшись до стану здоров'я свого сина, усвідомлюючи необхідність надання невідкладної допомоги та підтримки, зволікала своїми обов'язками, передбаченими законом. Крім цього, ОСОБА_3 навіть не надала жодної матеріальної підтримки під час проведення організації поховання ОСОБА_5.

А тому просила усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від права на спадкування за законом спадщини, відкритої внаслідок смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5, який є її сином, до складу якої ввійшли всі його права та обов'язки, які існували на момент його смерті.

Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі.

Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених, ст.61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач надала суду докази на підтвердження своїх доводів щодо позовних вимог.

Судом встановлено, що 14 червня 2006 року між позивачем та ОСОБА_5 укладено церковний шлюб, а 17 листопада 2015 року цивільний шлюб. Вказані обставини підтверджуються копіями акту про вінчання, свідоцтва про шлюб. Вони постійно проживали однією сім'єю, вели спільне господарство.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 помер і 23.02.2016 року була заведена спадкова справа.

Відповідно до матеріалів спадкової справи позивач та відповідач є спадкоємцями першої черги.

Судом також встановлено, що за життя ОСОБА_5 мав тяжке захворювання через яке регулярно перебував на амбулаторному та стаціонарному лікуванні, був інсулінозалежним, що підтверджується копіями амбулаторних карток та консультативних висновків. В 1999 році йому була присвоєна ІІІ група інвалідності, в 2002 році ІІ група інвалідності, а в 2013 році І група інвалідності, що підтверджується копіями медичних довідок, заключень та пенсійного посвідчення. Він був залежним від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій, що підтверджується висновками у вказаних довідках.

Забезпечення життєвих потреб, регулярного обстеження, належного лікування та догляд хворому постійно здійснювала ОСОБА_1 - дружина спадкодавця. Так як позивач є непрацездатною, інвалідом ІІ групи, вона продавала належне їй майно, здавала окрему кімнату квартирантам, щоб мати кошти на утримання та лікування свого чоловіка,який не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування, що підтверджується копіями витягу з державного реєстру правочинів, медичних довідок, пенсійного посвідчення.

Відповідач ОСОБА_3, яка є матір'ю спадкодавця, не приймала участі в матеріальному утриманні свого сина в період часу коли він перебував у важкому стані, не надавала йому допомоги по догляду в період повної непрацездатності та потребі від інших осіб у виконанні життєво-важливих функцій, ухилялась від цього, не відвідувала та не цікавилась його здоров'ям.

Вищевказані обставини також підтверджуються показами свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, які в судовому засіданні надали покази про те, що з 1995 року позивач проживала разом із померлим ОСОБА_5 однією сім'єю. ОСОБА_5 хворів, у нього були проблеми із зором та він хворів на цукровий діабет. ОСОБА_3 ніяким чином ОСОБА_5 не допомагала, участі у лікуванні або у придбанні ліків не приймала, дуже рідко його провідувала.

При цьому відповідач в судовому засіданні особисто підтвердила факт того, що вона працювала в Греції, є матеріально забезпеченою, тобто мала можливістю матеріально утримувати та надавати допомогу по догляду непрацездатного сина. Дана обставини також вбачаються в показах свідка ОСОБА_14, який в судовому засіданні підтвердив матеріальну забезпеченість його матері.

Стосовно наданих відповідачем доказів, суд вважає, що вони не доводять тих обставин, що ОСОБА_3 надавала будь-яку допомогубезпорадному сину і не доводять того, що їй чинились будь-які перешкоди у здійсненні такого обов'язку. Заперечення відповідача ґрунтуються на припущеннях.

Згідно з ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Згідно з ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та вищевказані норми, суд вважає, що матір спадкодавця ОСОБА_3, яка ухилилася від надання ОСОБА_5 допомоги, що через тяжку хворобу був у безпорадному стані, не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги, піклування, слід усунути від права на спадкування за законом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10,60,88,209,213,215,218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про усунення від права спадкування за законом - задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 від права на спадкування за законом спадщини. с

Стягнути з ОСОБА_3, 1940 року народження, зареєстрованої за адресую : АДРЕСА_1, судові витрати на користь Держави в сумі 551 (п'ятсот п'ятдесят одну) гривню 20 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення, а особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Семенко О.В.