У х в а л а

3 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах

Верховного Суду України в складі:

Охрімчук Л.І.,

Лященко Н.П.,

Яреми А.Г.,

розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, ОСОБА_6, третя особа - перша Київська державна нотаріальна контора , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

в с т а н о в и л а :

Шевченківський районний суд м. Києва рішенням від 15 жовтня 2013 року позов задовольнив, постановив визначити ОСОБА_5 додатковий строк для прийняття спадщини.

Апеляційний суд м. Києва ухвалою від 8 травня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_4 на рішення суду першої інстанції повернув заявниці з підстав передбачених статтями 292, 297 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 23 липня 2015 року касаційну скаргу відхилила, ухвалу суду апеляційної інстанції залишила без змін.

23 травня 2016 року ОСОБА_4 звернулася до Верховного Суду України із заявою про перегляд ухвали Апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року з передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави неоднакового застосування судом касаційної інстанції норм процесуального права, а саме частини першої статті 292 цього Кодексу щодо права на апеляційне оскарження.

На обґрунтування підстави перегляду вказаного судового рішення, передбаченої пунктом 2 частини першої статті 355 ЦПК України, заявниця посилається на ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня,13 та 20 квітня, 11 травня

2016 року, в яких, на її думку, по-іншому, ніж в оскаржуваних рішеннях, застосовано вказані норми процесуального права.

Перевіривши наведені в заяві доводи, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

За положеннями пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України підставою для подання заяви про перегляд судових рішень у цивільних справах є неоднакове застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм процесуального права - при оскарженні судового рішення, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі або яке прийнято з порушенням правил підсудності або встановленої законом компетенції судів щодо розгляду цивільних справ.

При цьому під судовими рішеннями у подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де тотожними є предмети спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи, а також наявне однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.

Постановляючи ухвалу від 23 липня 2015 року, про перегляд якої порушує питання заявниця, касаційний суд погодився з висновком суду апеляційної інстанції про те, що ОСОБА_4 не є стороною у справі і судом питання щодо її прав та обов'язків не вирішувалося

Разом з тим у наданих для порівняння ухвалах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня,13 та 20 квітня, 11 травня 2016 року суд касаційної інстанції, передаючи справи до судів апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження, вказав на те, що судовими рішеннями в справах, ухвали в яких оскаржуються, вирішено питання про права та обов'язки осіб, які не брали участь у справі.

Отже, порівняння змісту судових рішень про перегляд яких подано заяву та ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 2 березня,13 та 20 квітня, 11 травня 2016 року не свідчить про наявність підстав для перегляду судових рішень відповідно вимог пункту 2 частини першої статті 355 ЦПК України.

Ураховуючи наведене, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України дійшла висновку про те, що в допуску справи до провадження Верховного Суду України необхідно відмовити.

Керуючись частиною другою статті 360 ЦПК України, колегія суддів Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

У допуску до провадження Верховного Суду України справи за позовом ОСОБА_5 до Київської міської ради, ОСОБА_6, третя особа - перша Київська державна нотаріальна контора , про визначення додаткового строку для прийняття спадщини за заявою ОСОБА_4 про перегляд Верховним Судом України ухвали Апеляційного суду м. Києва від 8 травня 2015 року та ухвали колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 липня 2015 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Л.І. Охрімчук

Н.П. Лященко

А.Г. Ярема