Справа № 309/5474/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

19 травня 2016 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі:

Головуючого - судді Фазикош Г. В.

суддів - Панька В. Ф., Бисаги Т. Ю.

з участю секретаря - Рогач О. Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хустського районного суду від 21 січня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2015 року ОСОБА_2 пред'явив позов до ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Свої вимоги мотивував тим, що 30 жовтня 2012 року, приблизно о 18 год. 20 хв., в м. Хуст, по вул. Духновича, відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер», р/н НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки при здійсненні маневру, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_2 За фактом дорожньої пригоди, за обопільною згодою сторін, було складено повідомлення про ДТП (європротокол). Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.03.2012 року № АВ/5802349 Страховою компанією «AXA-Страхування» з франшизою, на яку зменшується страхове відшкодування, 1000 грн. Вартість збитків та ремонту автомобіля позивача становить 3190, 12 грн., відшкодована страховиком, за виключенням франшизи. Оскільки відповідач в добровільному порядку відшкодувати розмір франшизи відмовляється, позивач просив стягнути суму в розмірі 1000 грн. в судовому порядку. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача індекс інфляції (753, 60 грн.), три відсотки річних за прострочення виконання грошового зобов'язання (89, 83 грн.), проценти за користування грошовою сумою (409, 24 грн.), а також судові витрати по справі.

Заочним рішенням Хустського районного суду від 21 січня 2016 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1000 грн. франшизи, 753, 60 грн. - індексу інфляції, 89, 83 грн. - три відсотки річних, 409, 24 грн. - проценти. Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1 просить це рішення скасувати та відмовити в позові. Апелянт зазначає, що це не є грошове зобов'язання, а є відповідальність за заподіяну шкоду, а тому підстав для стягнення інфляційних витрат та відсотків за користування грошима немає. Крім того, він вважає себе не винним у ДТП.

У судовому засіданні в апеляційній інстанції позивач та його представник позов підтримали в повному обсязі, апеляційну скаргу не визнали та просили відхилити.

Відповідач скаргу підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що у момент, коли сталося ДТП, він вважав, що спірні відносини між сторонами вирішено, оскільки позивач одержить страхове відшкодування. Про те, що сума відшкодування буде зменшена на розмір франшизи, йому відомо не було. З вимогою про стягнення цієї суми позивач до нього не звертався.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Встановлено, що 30 жовтня 2012 року, приблизно о 18 год. 20 хв., в м. Хуст, по вул. Духновича, відповідач ОСОБА_1, керуючи автомобілем «Фольксваген Транспортер», р/н НОМЕР_1, порушив правила дорожнього руху, не врахував дорожньої обстановки при здійсненні маневру, допустив зіткнення з автомобілем НОМЕР_2, яким керував позивач ОСОБА_2

За фактом дорожньої пригоди, за обопільною згодою сторін, було складено повідомлення про ДТП (європротокол).

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 07.03.2012 року № АВ/5802349 Страховою компанією «AXA-Страхування» з франшизою, на яку зменшується страхове відшкодування, 1000 грн.

Вартість збитків та ремонту автомобіля позивача становить 3190, 12 грн.

Ці обставини встановлено судом першої інстанції та сторонами не оспорюються.

Задовольняючи позов місцевий суд виходив з того, що згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

У відповідності до ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України).

Вина відповідача ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху та спричиненні ДТП стверджується європротоколом, який було складено за обопільною згодою сторін. Вартість матеріального збитку в розмірі 3190, 12 грн. відшкодовано потерпілій особі Страховою компанією «AXA-Страхування», за виключенням франшизи в розмірі 1000 грн.

Відповідно до статті 12 Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза при відшкодуванні шкоди, заподіяної життю та/або здоров'ю потерпілих, не застосовується.

Отже, в даному випадку страхова компанія свій обов'язок щодо виплати страхового відшкодування позивачу виконала. Разом з тим, у позивача залишилися збитки, які виникли внаслідок наявності в договорі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшизи. Цей збиток в розмірі 1000 грн. (франшиза) підлягає стягненню з винної особи, а саме відповідача ОСОБА_1

Рішення суду першої інстанції в цій частині є законним та обґрунтованим, підстав для його зміни чи скасування немає.

Щодо вимог про стягнення інфляції, трьох відсотків річних, а також процентів за користування грошима, то в цій частині рішення суду першої інстанції слід змінити, а в задоволенні цих вимог відмовити. Колегія констатує, що між сторонами виникли деліктні правовідносини, а не договірні та не грошові.

Дія ч. 2 ст. 625 ЦК України про обов'язок боржника, який прострочив виконання грошового зобов'язання, сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, не поширюється на правовідносини, що виникають у зв'язку із завданням шкоди.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі про те, що відсутні підстави для стягнення з нього судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу адвоката, до уваги колегією не приймаються, оскільки ці витрати документально підтверджені (а.с.22-23) та присуджуються стороні, на користь якої ухвалено судове рішення,

Враховуючи викладене, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1 ст. 309, ст.ст.313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, апеляційний суд, -

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Хустського районного суду від 21 січня 2016 року - змінити.

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних, трьох відсотків річних та процентів за користування сумою - відмовити.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з моменту його проголошення.

Рішення може бути оскаржено протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили безпосередньо до суду касаційної інстанції

Головуючий:

Судді: