Справа №2/489/29/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 р. Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі: головуючого - судді Губницького Д.Г., при секретарі Наумкіній І.М., Ковальовій С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства «Фідобанк» (далі - Банк) до товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Укрспецторг Групп», відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області (далі - відділ ПВР), ОСОБА_2, ОСОБА_3, за участю третіх осіб без самостійних вимог ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицької Г.В., про визнання прилюдних торгів, протоколів проведення прилюдних торгів, актів про реалізацію предмета іпотеки, свідоцтв про право власності, договору купівлі-продажу недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 р. Банк звернувся з позовом, яким просив визнати недійсними проведені ТОВ «Укрспецторг Групп» прилюдні торги, які відбулися 29 листопада 2013 р. з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_6 та оформлені за результатами торгів протокол №15-0463/13 (Н) - 1 їх проведення від 29 листопада 2013 р., акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки, визнання недійсним свідоцтва про право власності ОСОБА_3 за реєстровим НОМЕР_1 видане 04 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В.

Одночасно Банк звернувся з окремим позовом щодо визнання недійсними проведених ТОВ «Укрспецторг Групп» прилюдних торгів з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5 які відбулися 29 листопада 2013 р. та оформлених за їх результатом протоколу проведення торгів №15-0464/13 (Н) - 2 від 29 листопада 2013 р., акту державного виконавця про реалізацію, а також свідоцтва про право власності ОСОБА_3 за реєстровим №2450 видане 04 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В.

Обидва позови мають аналогічні підстави: 1) реалізація частин квартир 29 листопада 2013 р. була проведена ТОВ «Укрспецторг Групп», яка з 28 листопада 2013 р. була виключена з переліку спеціалізованих організацій, з якими органами ДВС можуть укладатися договори на реалізацію арештованого майна і з яким 28 листопада 2013 р. було розірвано відповідний генеральний договір; 2) спірне майно було продано з третіх торгів, хоча відповідно до Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, у зв'язку із тим, що торги не відбулися двічі, то спеціалізована організація повинна була зняти спірне майно з реалізації.

Ухвалою суду від 28 лютого 2014 р. обидва позови об'єднані в одне провадження (т. 1 а.с. 139).

Ухвалою суду від 16 червня 2014 р. занесеною до журналу судового засіданні була прийнята заява Банку про збільшення позовних вимог ще й вимогою щодо визнання недійсним нотаріального договору купівлі-продажу від 18 березня 2014 р. укладеного між ОСОБА_3, та ОСОБА_2 про придбання останнім спірної квартири (т. 2 а.с.12-13). Підставою цієї вимоги слугувало продаж ОСОБА_3 ОСОБА_2 квартири на підставі недійсного правочину (т. 2 а.с.8).

Ухвалою суду від 16 червня 2014 р. занесеною до журналу судового засіданні третя особа ОСОБА_2 залучений до участі в справі в якості співвідповідача (т.2 а.с.12,13).

Ухвалою ВССУ від 24 грудня 2014 р. раніше ухвалені в справі рішення судів 1 та 2 інстанції скасовані, справу направлено на новий розгляд до суду 1 інстанції. Підставою цьому слугувало, зокрема, незалучення до участі в справі якості співвідповідача ОСОБА_3 та не з'ясування судом чи вплинули вказані позивачем порушення порядку проведення прилюдних торгів на їх результат.

Ухвалою суду від 17 квітня 2015 р. до участі в справі залучений співвідповідачем ОСОБА_3 (т. 3 а.с.16).

В судовому засіданні представник Банку позов підтримав.

Позов в суді не визнали представник відділу ПВР та ОСОБА_2 з представником.

Позов в суді підтримали треті особи ОСОБА_4,, ОСОБА_6, ОСОБА_5

В судове засідання не з'явилися та відзиву не направили відповідач ОСОБА_3 та приватний нотаріус Іскрицька Г.В.

Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь в справі, дослідивши письмові докази, дійшов висновку про потребу позов задовольнити частково з таких підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Належним зверненням є позовна заява (118, 119 ЦПК України), вимоги якої можна збільшити протягом усього часу розгляду справи, а підстави змінити за відповідною заявою сторони до початку розгляду справи по суті (ч. 2 ст. 31 ЦПК України).

Тому суд не враховує письмові пояснення представника Банку до позову в частині наведення додаткових, крім тих, що зазначені в первісному позові, підстав позовних вимог оскільки вони не є належною формою такої процесуальної дії (т. 1 а.с. 157-161,т. 2 а.с. 3-8).

У відповідності до копії Статуту Банк є правонаступником «СЕБ банк» і АБ «Факторіал - Банк» (т. 1 а.с.34)

Згідно копії іпотечного договору від 29 жовтня 2008 р. ОСОБА_6, ОСОБА_5. передали в іпотеку АБ «Факторіал - Банк» належну їм на праві спільної часткової власності, по ? частині згідно свідоцтва від 23 вересня 2008 р. квартиру АДРЕСА_1 задля забезпечення виконання зобов'язань позичальником ОСОБА_4 за кредитним договором №332-в/41 від 29 жовтня 2008 р. (т.1 а.с.7-12, 13).

Із наданих представником відділу ПВР копій виконавчих проваджень вбачається таке.

Постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС) від 15 березня 2012 р. було відкрите виконавче провадження №31694647 з примусового виконання на користь ПрАТ «СЕБ банк» виконавчого листа по справі №2-3474 виданого 08 грудня 2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з боржника ОСОБА_6 солідарно із ОСОБА_5, ОСОБА_4 боргу за кредитним договором від 29 жовтня 2008 р. в сумі 333112,54 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом реалізації через проведення прилюдних торгів.

Постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби у Миколаївській області від 05 липня 2012 р. дане виконавче провадження було передано від Ленінського ВДВС ММУЮ до відділу ПВР, де воно до провадження було прийнято державним виконавцем 16 липня 2012 р.

Надалі, постановою державного виконавця від 04 серпня 2012 р. виконавче провадження №31694646 було об'єднане в зведене виконавче провадження щодо боржника ОСОБА_6, постановою від 10 серпня 2012 р. було накладено арешт на квартиру АДРЕСА_1, 06 травня 2013 р. державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна - ? частини вказаної квартири, яку передано на зберігання ОСОБА_6, постановою від 19 червня 2013 р. призначено суб'єкта оціночної діяльності, за висновком якого ? частина квартири мала ринкову вартість 78200 грн., листи з повідомленнями про оцінку направлено сторонам виконавчого провадження 05 серпня 2013 р.

30 серпня 2013 р. між відділом ПВР та ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Миколаївської філії укладено договір №15-0463/13 на виконання умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернене стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень за №3 від 06 січня 2012 р. За умовами договору №15-0463/13 відділ ПВР передає ТОВ «Укрспецторг Групп» для організації та проведення прилюдних торгів ? частину квартир АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_6 Договором передбачено право відділу ПВР розірвати договір в разі порушення організацією вимог законодавства з питань реалізації арештованого майна, вимог генерального договору (п. 2.1.), по решті умовне зазначених в цьому договорі сторони зобов'язані керуватися генеральним договором (п. 5.3).

У серпні 2013 р. відділом ПВР були оформлені заявка на реалізацію арештованого майна, довідка про відсутність оскарження оцінки та про дотримання черговості звернення стягнення на майно.

04 вересня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало сторонам виконавчого провадження повідомлення про призначення прилюдних торгів з реалізації ? частини, що належала ОСОБА_6 на 20 вересня 2013 р.

Листом від 20 вересня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про те, що прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців та пропонувало здійснити уцінку вказаного майна.

Актом від 26 вересня 2013 р. державний виконавець уцінив вартість ? частини квартири до 58650 грн. і направив того ж дня повідомлення про це ТОВ «Укрспецторг Групп».

01 жовтня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР повідомлення про те що прилюдні торги призначені на 18 жовтня 2013 р. та оголошення з інформацією щодо реалізації арештованого майна розміщено у відповідній системі та адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торів та початкову ціну.

Листом від 18 жовтня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» повідомило відділ ПВР про те, з прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

Актом державного виконавця від 28 жовтня 2013 р. ? частина квартири була уцінена до 39100 грн., про що повідомлено ТОВ «Укрспецторг Групп» листом від 28 жовтня 2013 р.

Листом від 05 листопада 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» повідомило відділ ПВР про дату та час наступних прилюдних торгів 29 листопада 2013 р. та реквізити оголошення розміщеного в системі реалізації арештованого та конфіскованого майна. Того ж дня ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, початкову ціну.

На прилюдних торгах ? частину вказаної квартири купив ОСОБА_3 за ціною 39500 грн., що було оформлено протоколом ТОВ «Укрспецторг Групп» №15-0463/13 (Н)-1 від 29 листопада 2013 р.

02 грудня 2013 р. державним виконавцем відділу ПВР складено акт затверджений начальником того ж відділу про реалізацію предмета іпотеки.

Розпорядженням державного виконавця ПАТ «СЕБ Банк» перераховані згідно виконавчого листа 27897,64 грн. і 1820 грн. грн.

Надалі виконавчий лист постановою держаного виконавця було повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

04 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В, посвідчено свідоцтво за реєстровим НОМЕР_1 про право власності ОСОБА_3 на ? частини даної квартири, що раніше належала ОСОБА_6 (т. 1 а.с.29).

Крім того, постановою державного виконавця Ленінського відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі - Ленінський ВДВС) від 15 березня 2012 р. було відкрите виконавче провадження №31694383 з примусового виконання на користь ПрАТ «СЕБ банк» виконавчого листа по справі №2-3474 виданого 08 грудня 2011 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва про стягнення з боржника ОСОБА_5 солідарно із ОСОБА_6, ОСОБА_4 боргу за кредитним договором від 29 жовтня 2008 р. в сумі 333112,54 грн. та звернення стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_1 шляхом реалізації через проведення прилюдних торгів.

Постановою в.о. начальника управління державної виконавчої служби у Миколаївській області від 05 липня 2012 р. дане виконавче провадження було передано від Ленінського ВДВС ММУЮ до відділу ПВР, де воно до провадження було прийнято державним виконавцем 16 липня 2012 р.

Надалі, постановою державного виконавця від 16 травня 2013 р. було накладено арешт на ? частини квартири АДРЕСА_1, що належала ОСОБА_5, 06 травня 2013 р. державним виконавцем було складено акт опису й арешту майна - ? частини вказаної квартири, яку передано на зберігання ОСОБА_5, постановою від 19 червня 2013 р. призначено суб'єкта оціночної діяльності, за висновком якого ? частина квартири мала ринкову вартість 78200 грн., листи з повідомленнями про оцінку направлено сторонам виконавчого провадження 05 серпня 2013 р.

30 серпня 2013 р. між відділом ПВР та ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Миколаївської філії укладено договір №15-0463/13 на виконання умов генерального договору про реалізацію арештованого майна, на яке звернене стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень за №3 від 06 січня 2012 р. За умовами договору №15-0463/13 відділ ПВР передає ТОВ «Укрспецторг Групп» для організації та проведення прилюдних торгів ? частину квартир АДРЕСА_1, власником якої є ОСОБА_5 Договором передбачено право відділу ПВР розірвати договір в разі порушення організацією вимог законодавства з питань реалізації арештованого майна, вимог генерального договору (п. 2.1.), по решті умовне зазначених в цьому договорі сторони зобов'язані керуватися генеральним договором (п. 5.3).

У серпні 2013 р. відділом ПВР були оформлені заявка на реалізацію арештованого майна, довідка про відсутність оскарження оцінки, про дотримання черговості звернення стягнення на майно.

04 вересня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало сторонам виконавчого провадження повідомлення про призначення прилюдних торгів з реалізації ? частини, що належала ОСОБА_5 на 20 вересня 2013 р.

Листом від 20 вересня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про те, що прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців та пропонувало здійснити уцінку вказаного майна.

Актом від 26 вересня 2013 р. державний виконавець уцінив вартість ? частини квартири до 58650 грн. і направив того ж дня повідомлення про це ТОВ «Укрспецторг Групп».

01 жовтня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР повідомлення про те що прилюдні торги призначені на 18 жовтня 2013 р. та оголошення з інформацією щодо реалізації арештованого майна розміщено у відповідній системі та адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торів та початкову ціну.

Листом від 18 жовтня 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» повідомило відділ ПВР про те, з прилюдні торги не відбулися у зв'язку із відсутністю зареєстрованих покупців.

Актом державного виконавця від 28 жовтня 2013 р. ? частина квартири була уцінена до 39100 грн., про що повідомлено ТОВ «Укрспецторг Групп» листом від 28 жовтня 2013 р.

Листом від 05 листопада 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» ТОВ «Укрспецторг Групп» адресувало відділу ПВР, сторонам виконавчого провадження повідомлення про дату, час, місце проведення прилюдних торгів, початкову ціну.

На прилюдних торгах ? частину вказаної квартири купив ОСОБА_3 за ціною 39500 грн., що було оформлено протоколом ТОВ «Укрспецторг Групп» №15-0463/13 (Н)-2 від 29 листопада 2013 р.

02 грудня 2013 р. державним виконавцем відділу ПВР складено акт затверджений начальником того ж відділу про реалізацію предмета іпотеки.

Розпорядженням державного виконавця ПАТ «СЕБ Банк» перераховані згідно виконавчого листа 27768,47 грн. Надалі виконавчий лист постановою держаного виконавця було повернуто стягувачу на підставі п. 8 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження».

04 грудня 2013 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В, посвідчено свідоцтво за реєстровим №2450 про право власності ОСОБА_3 на ? частини даної квартири (т. 1 а.с. 96),

За договором за реєстровим №219 посвідченим 18 березня 2014 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. квартиру АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 в цілому купив ОСОБА_2 (т. 1 а.с.175-177).

Згідно довідки з Державного реєстру речових прав станом на 19 лютого 2016 р. ОСОБА_2 зберігає право власності на дану квартиру.

Згідно листа Банку від 18 лютого 2016 р. кошти отримані від ДВС від реалізації квартири перебувають на транзитному рахунку та на погашення боргу ОСОБА_4, за кредитним договором від 29 жовтня 2008 р. за № 332-в/41 не зараховуються у зв'язку із даним спором.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 19 травня 2014 р. було скасоване заочне рішення того ж суду від 19 жовтня 2011 р. за позовом ПАТ «СЕБ банк» про стягнення з ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 боргу за кредитним договором.(т. 2 а.с.11).

Вирішуючи позов в заявлених межах та підставах суд відзначає, що доводи позову про незаконність реалізації предмету іпотеки з третіх торгів неспроможні.

Дійсно п. 4.9, 7.3. Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Мінюсту України N 68/5, від 27 жовтня 1999 р. (далі - Тимчасове положення) передбачається, що якщо прилюдні торги не відбулися двічі, то майно знімається з торгів, про що спеціалізована організація в триденний термін повідомляє державного виконавця.

Постановою Верховного Суду України від 30 березня 2016 р. у справі 6-2411цс15 зроблено такий висновок.

За змістом ст. 54 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 цього Закону є підставою для застосування до спірних правовідносин положень Закону України «Про іпотеку».

Частиною 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» у редакції, яка була чинною до внесення змін Законом № 3795-VI, було встановлено, що якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною 1 цієї статті, за результатами перших прилюдних торгів, призначається проведення на тих же умовах других прилюдних торгів, які мають відбутися протягом одного місяця з дня проведення перших прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на других прилюдних торгах може бути зменшеною не більше ніж на 25 відсотків.

Законом № 3795-VI частину 2 ст. 49 Закону України «Про іпотеку» доповнено реченням такого змісту: «Якщо іпотекодержатель не скористався правом, передбаченим частиною першою цієї статті, за результатами других прилюдних торгів призначається проведення у тому самому порядку третіх прилюдних торгів. Початкова ціна продажу предмета іпотеки на третіх прилюдних торгах може бути зменшена не більш як на 50 відсотків початкової вартості майна».

Згідно з пунктами 1, 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону №3795-VІ він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування. Закон № 3795-VI набрав чинності 16 жовтня 2011 р. Дія цього Закону не поширюється на кредитні договори, укладені до набрання ним чинності.

Проте, з урахуванням положень ч. 3 ст. 2 ЦПК України правовідносини з примусової реалізації заставленого майна повинні регулюватися нормативними актами, чинними на час вчинення певної процесуальної дії, зокрема проведення прилюдних торгів.

Щодо другої підстави позову - проведення торгів організацією, яка не вправі була здійснювати реалізацію арештованого майна.

Згідно п. 1.2. Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладено відповідний договір.

Відповідно до п. 1.2, 4.12, 4.15 Положення про умови і порядок проведення тендерів (конкурсів) з визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого державними виконавцями майна, затвердженого наказом Мінюсту N 136/5 від 11 листопада 2003 р. метою проведення тендерів (конкурсів) з визначення спеціалізованих організацій є забезпечення реалізації арештованого державними виконавцями майна при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб). Після затвердження протоколу про результати проведення тендера (конкурсу) Державна виконавча служба України в 10-денний термін заносить переможців тендера (конкурсу) по окремих областях України та Автономній Республіці Крим до переліку спеціалізованих організацій, з якими органами державної виконавчої служби можуть укладатися договори про реалізацію арештованого майна. При неналежному виконанні спеціалізованою організацією умов договорів, укладених з органами державної виконавчої служби, про реалізацію арештованого майна достроково наказом Державної виконавчої служби України за поданням Голови тендерної (конкурсної) комісії вона виключається з переліку, зазначеного в пункті 4.12.

Положеннями генерального договору №3 про реалізацію арештованого майна, на яке звернуто стягнення державними виконавцями при примусовому виконанні рішень від 06 січня 2012 р. (далі - генеральний договір) між державною виконавчою службою України та ТОВ «Укрспецторг Групп» передбачалося, зокрема, в п. 3.18 - обов'язок ТОВ «Укрспецторг Групп» у разі розірвання договору в строк не пізніше 10 днів з моменту його розірвання, повернути майно передане на реалізацію органам ДВС; в п. 4.2. - право ДВС України виключати за поданням голови тендерної (конкурсної комісії) наказом ДВС України ТОВ «Укрспецторг Групп» з переліку спеціалізованих організацій, з якими органи ДВС можуть укладати договори на реалізацію арештованого майна, в разі неналежного виконання нею умов цього договору, чи умов договорів, укладених з органами ДВС про реалізацію арештованого майна, та в односторонньому порядку розривати з такою організацією генеральний договір та договори про реалізацію арештованого державними виконавцями майна; в п. 7.7. - невиконання або неналежне виконання ТОВ «Укрспецтор Групп» будь-якої умови договору є підставою для розірвання його в односторонньому порядку; в п. 8.1 - усі відносини, пов'язані з реалізацією цього договору здійснюються шляхом укладання органами ДВС та ТОВ «Укрспецторг Групп» окремих договорів про реалізацію арештованого майна з обов'язковим урахуванням положень цього договору; в п. 10.1, 10.2 - договір набирає чинності з дня його підписання і діє до наступного визначення спеціалізованих організацій з реалізації арештованого державними виконавцями майна або до моменту його розірвання згідно з умовами цього договору. Сторони продовжують виконувати умови цього договору в частині реалізації та зберігання арештованого майна до закінчення процедури реалізації відповідності до чинного законодавства та укладених договорів згідно п. 8.1 цього договору, за винятком розірвання договору ДВС України в порядку встановленому п. 4.2. цього договору.

Згідно наказу ДВС України від 28 листопада 2013 р. за №114/2 виданого на підставі п. 4.2, 7.7., 10.3 генерального договору №3 від 06 січня 2012 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» виключено з переліку спеціалізованих організацій, з якими органами ДВС можуть укладатися договори про реалізацію арештованого майна, розірвано генеральний договір від 06 січня 2012 р. за №3, зобов'язано територіальні органи ДВС забезпечити розірвання договорів про реалізацію арештованого майна укладених з цим товариством і забезпечити повернення у 10 денний строк переданого на реалізацію майна (т. 2 а.с. 135, 136).

Зміст наказу від 28 листопада 2013 р. за №114/2, згідно листа на адресу суду Управління ДВС Головного територіального управлення юстиції у Миколаївській області від 21 березня 2016 р., було доведено до його відома того ж дня, тобто 28 листопада 2013 р.

Згідно ст. 3 закону України «Про державну виконавчу службу» відділ ПВР є структурним підрозділом управління державної виконавчої служби головних управлінь юстиції.

Таким чином, на час проведення спірних прилюдних торгів, державна виконавча служба в особі відділу ПВР Управління ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області було обізнано про розірвання генерального договору №3 від 06 січня 2012 р.

З врахуванням змісту наказу ДВС України від 28 листопада 2013 р. за №114/2, його імперативного права розірвати договір в односторонньому порядку, беручи до уваги виключення ТОВ «Укрспецторг Групп» з переліку спеціалізованих організацій, зміст п. 5. 3 договорів від 30 серпня 2013 р. між відділом ПВР та ТОВ «Укрспецторг Групп» в особі Миколаївської філії на реалізацію спірного майна, який посилається на умови генерального договору, тобто є похідними, суд приходить до висновку, що на час проведення спірних торгів 29 листопада 2013 р. ТОВ «Укрспецторг Групп» не мало право проводити прилюдні торги на підставі договорів від 30 серпня 2013 р., генерального договору від 06 січня 2012 р. №3, тому майно було реалізовано не уповноваженою на це особою, оскільки Тимчасове положення по відношенню до проведених 29 листопада 2013 р. прилюдних торгів з реалізації частин спірної квартири не діяло у зв'язку із припиненням договірних відносин ТОВ «Укрспецторг Групп» із органами ДВС.

З врахуванням наведеного не має правого значення те, що Управління ДВС головного управління юстиції у Миколаївській області направило Миколаївській філії ТОВ «Укрспецторг Групп» відповідно повідомлення про передачу арештованого майна лише 25 грудня 2013 р., оскільки договори від 30 серпня 2013 р. мали похідне значення і припинили своє існування одночасно із розірванням генерального договору.

У відповідності до цивільного законодавства особа, яка вважає, що її речові права порушено, має право звернутися до суду з позовом про визнання відповідної угоди недійсною (ст. ст. 215-235 ЦК України), з позовом про витребування майна з чужого незаконного володіння (ст. ст. 330, 338 ЦК України), кондикційного позову (ст. 1212 ЦК України) (постанови ВС України від 18 вересня 2013 р. у справі №6-95цс13, від 17 лютого 2016 р. у справі №6-2407цс15).

Банк як стягувач і іпотекодержатель звернувся із позовом про визнання недійсними договору купівлі-продажу з прилюдних торгів частин вказаної квартири як предметів іпотеки з підстав невідповідності їх вимогам закону.

За загальним правилом ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 216 ЦК України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

За такого прилюдні торги стосовно частин квартир, які належали ОСОБА_6, ОСОБА_5, протоколи складені ТОВ «Укрспецторг Групп» проведення прилюдних торгів від 29 листопада 2013 р., акти про реалізацію оформлені державним виконавцем 02 грудня 2013 р. та затверджені начальником відділу ПВР того ж дня, свідоцтва про право власності покупця ОСОБА_3 від 04 грудня 2013 р. щодо обох половин цієї квартири, посвідчені приватним нотаріусом Іскрицькою Г.В. слід визнати недійсними

Наведені правові позиції Верховного Суду України роблять наголос на тому, що норма ч. 1 ст. 216 ЦК України не може застосовуватись як підстава позову про повернення майна, переданого на виконання недійсного правочину, яке було відчужене третій особі. Не підлягають задоволенню позови власників майна про визнання недійсними наступних правочинів щодо відчуження цього майна, які були вчинені після недійсного правочину.

Але в даному випадку позивач не є власником спірного майна.

За такого, враховуючи що договір купівлі-продажу було вчинено без належної за договором який визнаний недійсним, майнові інтереси Банку можливо захистити лише в запропонований ним спосіб, тобто шляхом визнання недійсним наступного договору відчуження даної квартири ОСОБА_3 ОСОБА_2 за договором за реєстровим №219 посвідченим 18 березня 2014 р.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ТОВ «Укрспецторг Групп», ОСОБА_3, відділу ПВР, Григорєва С.М. слід стягнути на користь Банку в рівних частках понесені ним витрати по сплаті судового збору по 365,40 грн.

Керуючись ст. 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати недійсними прилюдні торги проведені 29 листопада 2013 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1, власником якої була ОСОБА_6, складений за результатами їх проведення 29 листопада 2013 р. протокол проведення прилюдних торгів №15-0463/13 (Н)-1, а також акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області про реалізацію цього майна від 02 грудня 2013 р., затверджений начальником цього відділу 02 грудня 2013 р.

Визнати недійсними прилюдні торги проведені 29 листопада 2013 р. товариством з обмеженою відповідальністю «Укрспецторг Групп» з реалізації ? частини квартири АДРЕСА_1, власником якої був ОСОБА_5, складений за результатами їх проведення 29 листопада 2013 р. протокол проведення прилюдних торгів №15-0464/13 (Н)-2, а також акт державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції в Миколаївській області про реалізацію цього майна від 02 грудня 2013 р., затверджений начальником цього відділу 02 грудня 2013 р.

Визнати недійсними свідоцтва посвідчені приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іскрицькою Г.В., за реєстровими №2450, 2451 про набуття власності ОСОБА_3 на частини квартири АДРЕСА_1, які раніше належали ОСОБА_6, ОСОБА_5.

Визнати недійсним договір посвідчений 18 березня 2014 р. приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Валієвою В.В. за реєстровим №219, за яким ОСОБА_3 продав ОСОБА_2 цілу квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Миколаєва протягом 10 днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення - в тому ж порядку і в той самий термін, який обраховується з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Г. Губницький