АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження: 22-ц/796/6284/2016
Головуючий у суді першої інстанції: Козлов Р.Ю.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Білич І.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді: Білич І.М.

Суддів: Вербової І.М., Поліщук Н.В.

при секретарі: Горбачовій В.С.

за участю представника заявника ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи по цивільній справі за заявою ОСОБА_5 про визнання недієздатною ОСОБА_6 та встановлення над нею опіки, заінтересована особа - орган опіки та піклування Печерської районної в м. Києві державної адміністрації.

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року ОСОБА_5 звернулась до суду із вищевказаною заявою. Мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка є її матір'ю, страждає на психічне захворювання, не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. А відтак, ставила питання про визнання ОСОБА_6, недієздатною та встановлення над нею опіки, з призначенням її опікуном.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 21 березня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року, заяву ОСОБА_5 задоволено. Визнано ОСОБА_6 недієздатною. Установлено над ОСОБА_6 опіку, призначено ОСОБА_5 її опікуном.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 27 січня 2016 року ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 21 жовтня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою представник ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ставив питання про скасування рішення суду. Вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

У ході розгляду справи ОСОБА_5 заявила клопотання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_6 з підстав визначених в ухвалі ВССУ від 27.01.2016 року, на вирішення якої просила суд поставити наступні питання:

- чи страждає ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, психічним захворюванням, якщо так то яким саме і з якого часу ?

- чи потребує ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлення над нею опіки, якщо так то з якого періоду ?

- чи усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у момент укладення з ОСОБА_7 договору про правову допомогу від 18.04.2013 року,.

- чи усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 року, народження у момент укладення з ОСОБА_7 договору про правову допомогу від 18.01.2014 року?;

- чи усвідомлювала значення своїх дій та керувала ними ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, у момент укладення з ОСОБА_7 додаткової угоди до договору про правову допомогу від 18.01.2014 року?;

- чи здатна за своїм психічним станом ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, надавати покази у суді?

Проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 доручити Київському міському центру судово-психіатричної експертизи (м. Київ, вул. Фрунзе, 103-А);

Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, суд касаційної інстанції скасовуючи ухвалу апеляційного суду та повертаючи справу на новий апеляційний розгляд вказував на те, що вирішуючи питання про необхідність призначення у справі повторної амбулаторно судово-психіатричної експертизи у зв'язку з сумнівами правильності висновків амбулаторної судово-психіатричної експертизи, як зазначив у судовому рішенні, апеляційний суд не обговорив при цьому питання й не з'ясував необхідності проведення такої експертизи в умовах стаціонару, тобто проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, з урахуванню наведених вище обставин, можливість проведення якої передбачена законом при розгляді указаних заяв.

Згідно п. 25 Порядку проведення судово-психіатричної експертизи, стаціонарна експертиза потерпілого, свідка, позивача та відповідача у кримінальних та цивільних справах призначається тільки за їх згодою.

На час перегляду апеляційної скарги ОСОБА_6 перебуває у Білоцерківському психоневрологічному інтернаті (за адресою м. Біла Церква, вул. Карбишева, 4).

У відповідності до Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.1997 року №8 «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах», а саме п. 14, судово-психіатрична експертиза призначається, коли вирішення кримінальної або цивільної справи залежить від визначення психічного стану особи на час вчинення нею певного діяння (бездіяльності) чи укладення угоди за наявності сумнівів щодо її спроможності усвідомлювати значення своєї поведінки внаслідок психічної хвороби або тимчасового розладу душевної діяльності. Ознаками такої поведінки можуть бути невмотивовані, неадекватні чи неконтрольовані дії особи в момент вчинення протиправного діяння або в процесі провадження у справі, а так само при укладенні цивільно-правової угоди.

Апеляційним судом за новим розглядом справи вчинялися дії щодо повідомлення ОСОБА_6 про розгляд справи по суті та можливості забезпечення її явки до суду апеляційної інстанції.

За повідомленням Білоцерківського психоневрологічного інтернату дозволяється тимчасове вибуття підопічних з інтернату за особистою заявою опікунів/піклувальників на термін не більше двох місяців календарного року з урахуванням висновку лікаря про можливість виїзду та за наявності письмового зобов'язання родичів або інших осіб, які згодні їх прийняти і забезпечити догляд. За станом здоров'я, підопічній ОСОБА_6 залишати установи інтернату не рекомендовано, згідно з психолого-психіатричною характеристикою хворої.

Відтак, судом роз'яснювалося заявнику (за участю також її представників) та ОСОБА_7, який діє на підставі договору про надання правової допомоги в інтересах ОСОБА_6 їх право на виконання ухвали ВССУ щодо забезпечення явки ОСОБА_6 до суду апеляційної інстанції. Однак ніхто із них таку явку не забезпечив.

Крім того, відповідно до повідомлення від 15.08.2016 року Білоцерківського психоневрологічного інтернату, проведення стаціонарної судово - психіатричної експертизи відносно підопічної інтернату ОСОБА_6 в установі інтернату та м. Біла Церква не можливе, оскільки на вказаній території немає закладів такого профілю. Найближчим закладом, який здійснює проведення вказаної експертизи є: КЗКОР «Обласне психіатрично - наркологічне медичне об'єднання», що знаходиться за адресою: вул. Вокзальна, 8, смт. Глеваха, Васильківського району Київської області 08631. Пунктом 3.12 Положення про Білоцерківський психоневрологічний інтернат, передбачено, що витрати пов'язані з поїздкою до родичів або до інших осіб, інтернатом не компенсуються. А відтак, інтернат не має змоги забезпечити транспортування підопічної ОСОБА_6 для проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, та беручи до уваги неможливість призначення стаціонарної судово - психіатричної експертизи за відсутності згоди особи відносно якої вирішується питання щодо її дієздатності, колегія суддів вважає, що заявлене клопотання не може бути задоволено судом.

З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 143, 144, 145, 315,317 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Клопотання ОСОБА_5 про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи відхилити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення.

Головуючий:

Судді: