Справа №705/4945/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 листопада 2016 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючої - судді Мазуренко Ю.В.

при секретарі Щербаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Умань цивільну справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2016 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_4 міської ради Черкаської області, треті особи: ОСОБА_4 міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування.В позовній заяві зазначено, що 27.01.1981 року ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою був посвідчений договір про надання в безстрокове користування ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одного до пяти, що знаходиться за адресою: вул. Вільямса, 43, м.Умань. 26 травня 1982 року ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 460374. За життя ОСОБА_5 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина, яка складалася із 1/2 частини незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43. Позивачі вказують, що ОСОБА_5 за життя заповіт не залишила, тому після її смерті спадкоємцями першої черги були: діти-Шевченко І.М. (дошлюбне прізвище ОСОБА_5) та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), чоловік -ОСОБА_3 та батьки- Іваненко М.О. та ОСОБА_6. Позивачі вказують, що вони разом з батьком звернулися в установлений законодавством строк до державного нотаріуса з заявами про прийняття спадщини. Батьки спадкодавця відмовилися від своїх часток спадщини. 03.11.1983 року державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори було видане свідоцтво про право власності на спадщину за законом, відповідно до якого позивачі успадкували після смерті матері 1/2 частину незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43. При цьому зазначивши, що ні свідоцтва на 1/10 частину на праві власності за законом, ні на 1/2 частину на праві власності на імя ОСОБА_3 не видавалося. 28 травня 1984 року старшим державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори було посвідчено та видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на 1/2 частину незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43, а також свідоцтво про право власності на 1/10 частину незакінченого будівництва вищевказаного житлового будинку. Позивачі вказують, що зазначені свідоцтва не були зареєстровані в інвентар бюро м.Умані у звязку з тим, що будівництво не було завершене та будинок не зданий в експлуатацію. Крім того, позивачі зазначають, що після смерті ОСОБА_5 спадщина була поділена між пятьма спадкоємцями в рівних долях, тобто по 1/10 частині кожному, оскільки батьки померлої відмовилися від своїх часток, то частки ОСОБА_2 та ОСОБА_1 збільшилися з 2/10 на 4/10, що становить 2/5 від загальної частки незавершеного будівництва. При подачі документів для проведення державної реєстрації було встановлено, що у свідоцтві про право власності на спадщину за законом, що видане 03.11.1983 року на імя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 допущена помилка в написанні часток спадщини, а саме: 1/2 частина замість 2/5 частини. А тому зазначене свідоцтво не можливо прийняти для реєстрації. Тому позивачі змушені звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності в порядку спадкування та скасування свідоцтва про право власності на спадщину за законом від 03.11.1983 року, що було видане державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори.

05.08.2016 року представник відповідача ОСОБА_4 міської ради подав заперечення на позовну заяву, в якому вказав, що ОСОБА_4 міська рада не може виступати в якості належного відповідача по вказаній справі, оскільки згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами у справах за відповідними позовами - є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцями померлої, окрім позивачів є ОСОБА_3 Даний факт свідчить, що виключно він повинен виступати у даному засіданні в якості відповідача, оскільки безпосередньо на його законні інтереси може вплинути прийняте рішення по даній справі. Тому просять замінити неналежного відповідача ОСОБА_4 міську раду на ОСОБА_3Й, який також є спадкоємцем та інтересів якого стосується даний спір. Також представник відповідача вказувала, що дана спадщина не є відумерлою і тому ОСОБА_4 міська рада не може бути відповідачем у даній цивільній справі.

30 вересня 2016 року ухвалою Уманського міськрайонного суду було замінено неналежного відповідача ОСОБА_4 міську раду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_4 міської ради Черкаської області, треті особи: ОСОБА_4 міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_3, про визнання права власності в порядку спадкування на належного відповідача ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Позивач ОСОБА_1, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду,- в судове засідання не з'явилася. Однак на адресу суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Позивач ОСОБА_2, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду,- в судове засідання не з'явилася. Однак на адресу суду подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Однак на адресу суду подав заяву, в якій вказано, що він позов визнає в повному обсязі та просить розгляд справи проводити у його відсутність

Представник третьої особи ОСОБА_4 міської державної нотаріальної контори,будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду,- в судове засідання не з'явився. Однак на адресу суду подали заяву, в якій просить справу розглядати на підставі поданих документів без участі їх представника.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

26 травня 1982 року померла ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР № 460374 від 29.05.1982 року, актовий запис № 13.(а.с. 17).

27.01.1981 року ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою був посвідчений договір про надання в безстрокове користування ОСОБА_5 земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від одного до пяти, що знаходиться за адресою: вул. Вільямса, 43, м.Умань ( а.с. 15-16).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 03.11.1983 року, спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5, яка померла 26.05.1982 року, є в рівних долях: чоловік ОСОБА_3 та неповнолітні діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3. Спадщина складається з 1/2 частини незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43, що розташований на присадибній земельній ділянці розміром 600 кв.м.. Зазначено, що на 1/2 та 1/10 частину незакінченого будівництва житлового будинку, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43, право власності на імя ОСОБА_3 ще не видано. ( а.с.45,46).

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 28.05.1984 року, спадкоємцями майна після смерті ОСОБА_5, яка померла 26.05.1982 року, є чоловік ОСОБА_3. Спадщина складається з 1/10 частини незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43, що розташований на присадибній земельній ділянці розміром 600 кв.м.. Зазначено, що на 1/2 частину незакінченого будівництва житлового будинку, видано свідоцтво про право власності ( а.с.47).

Відповідно до свідоцтва про право власності, що видане ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 28.05.1984 року, ОСОБА_3 належить 1/2 частини незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72 %, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса,43, та знаходиться на присадибній земельній ділянці розміром 600 кв.м.. (а.с.48).

08.10.2001 року помер батько спадкодавця ОСОБА_5- ОСОБА_9, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 177281, актовий запис № 20 (а.с.18).

10.01.2011 року померла мати спадкодавця ОСОБА_5- ОСОБА_6, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СР № 146310, актовий запис № 2 (а.с 19).

ОСОБА_7 народилася 02 грудня 1978 року, батьками записані: «…батько - ОСОБА_3» та «…мати - ОСОБА_5», що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-СР № 349289, що видане 17.09.1982 року (а.с. 26).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-БК № 057855, яке видане 25.05.2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сімї, ОСОБА_10 одружився з ОСОБА_7, дружині присвоєно прізвище «Сімак» ( а.с.23).

ОСОБА_8 народилася 14 квітня 1981 року, батьками записані: «…батько - ОСОБА_3» та «…мати - ОСОБА_5», що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-СР № 349290, що видане 17.09.1982 року (а.с. 27).

Згідно з свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 086450, що видане 14.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Катеринопільського управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_11 одружився з ОСОБА_8, дружині присвоєно прізвище «Ченчик» ( а.с.27).

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СР № 044056 виданого 15 травня 2009 року, актовий запис № 35,-ОСОБА_12 розірвала шлюб з ОСОБА_11 (а.с. 25).

Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії 1-СР № 082939, яке видано 18.12.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ватутінського міського управління юстиції Черкаської області, ОСОБА_13 одружився з ОСОБА_12, дружині присвоєно прізвище «Шевченко» ( а.с.24).

Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок незавершений будівництвом № 43, що розташований по вул. Вільямса м.Умань,- виданий на імя ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 (а.с. 20-21).

Відповідно до висновку субєкта оціночної діяльності про вартість незавершеного будівництвом житлового будинку від 12.05.2016 року, ринкова вартість незавершеного будівництвом житлового будинку, що розташований у м.Умань по вул. Вільямса, 43, станом на 12.05.2016 року становить 74 227 грн. (а.с.28).

У листі (вих.. № 1977/01-16 від 26.10.2016р.), що надісланий ОСОБА_2 ОСОБА_4 міською державною нотаріальною конторою, вказано, що «…після смерті матері ОСОБА_5, померлої 26 травня 1982 року, була відкрита спадкова справа № 289/1982 15 вересня 1982 року за заявою батьків спадкодавця: ОСОБА_9 про відмову від спадщини на користь дочки ОСОБА_8 та ОСОБА_6, про відмову від спадщини на користь дочки ОСОБА_7. При видачі свідоцтва про право на спадщину за законом від 03 листопада 1983 року за реєстром № 2-3516 нотаріус при переліку спадкоємців повинен був вказати що «спадкоємцями майна ОСОБА_5, померлої 26.05.1982 є в рівних долях кожний: чоловік ОСОБА_3, і неповнолітні діти: ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_4, у тому числі з урахуванням 1/10 частки від якої відмовилася мати померлої ОСОБА_6, ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_5, у тому числі з урахуванням 1/10 частки від якої відмовився батько померлої ОСОБА_9». Для вирішення питання про внесення змін до свідоцтва про право на спадщину Вам необхідно звернутися з позовом до суду про розподіл спадкового майна…» (а.с.105).

У Конституції України Україну проголошено демократичною, соціальною, правовою державою ( ст.. 1) і визнано, що найвищою соціальною цінністю в Україні є людина, її права і свободи та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави, а їх утвердження і забезпечення є головним обовязком держави (ст.. 3), права та свободи людини є невідчужуваними і непорушними ( ст.. 21).

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно з положеннями ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Статей 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи. Для прийняття спадщини спадкоємцями встановлено строк у шість місяців з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 1267 ЦК України визначено, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до положень ч. 4. ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.3.1. Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втирати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно п.23 постанови пленуму Верхового суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 10, ч.ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Підстав для неприйняття визнання позову - не встановлено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа: ОСОБА_4 міська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкування- підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 11,16, 316, 317, 328, 1223, 1261-1265 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 58-60, 208, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати свідоцтво про право власності на спадщину за законом від 03.11.1983 року, що видане державним нотаріусом ОСОБА_4 державної нотаріальної контори ОСОБА_14, відповідно до якого неповнолітні діти ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 успадкували після смерті ОСОБА_5 1/2 частину незакінченого будівництва житлового будинку готовністю 72%, що розташований в м.Умань по вул. Вільямса, 43, реєстрація в реєстрі № 2-3516.

Визнати за ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_6, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_2 (дошлюбне прізвище ОСОБА_5), ІНФОРМАЦІЯ_8, що проживає ІНФОРМАЦІЯ_9, в порядку спадкування за законом, право власності на 2/5 частини незавершеного будівництва будинку готовністю 72%, що знаходиться за адресою м.Умань по вул. Вільямса, 43, згідно договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального будинку на праві особистої власності, з кількістю кімнат від однієї до пяти, посвідченого ОСОБА_4 державною нотаріальною конторою 27.01.1981 року за реєстровим № 2-586, розташованого на присадибній земельній ділянці розміром 600 кв.м та за життя належав ОСОБА_5, яка померла 26 травня 1982 року.

Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Черкаської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особами, які беруть участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, протягом 10-ти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Ю.В. Мазуренко