справа №482/1610/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 лютого 2016 року

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Гажі О.П.

секретаря судового засідання Пазюк І.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 адвоката ОСОБА_2, представника відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Нова Одеса, справу цивільного судочинства за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району, ОСОБА_5 про визнання незаконними дій та скасування рішень ОСОБА_3 сільради, -

В С Т А Н О В И В :

02.09.2015 року позивач звернувся в Новоодеський районний суд з вищевказаним позовом до відповідачів.

В своєму позові позивач зазначив, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, що було видано 29.05.1984 року Новоодеською державною нотаріальною конторою, він являється власником житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований по вул. Набережній, 126 в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області. До складу цього домогосподарства входять: житловий будинок площею 40 кв.м, літня кухня, сарай, підвал. Це майно було зареєстроване, відповідно до чинного на той час законодавства в ОСОБА_3 сільраді 29.05.1984 року.

Зазначив, що 21.11.2007 року, виконкомом ОСОБА_3 сільради Новоодеського району йому було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно за адресою: с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, вул. Набережній, 126. До складу цього майна входить: житловий будинок А-1, площею 73,4 кв.м, підвал Б-1 п/д, літня кухня В-1, сарай Г-1, гараж Д-1, сарай Е-1, вбиральня Ж-1, душ З-1, огорожа №№1-2, споруда №3. Це свідоцтво також було зареєстровано відповідно до чинного на той час законодавства.

Також зазначив, що за життя його матері, яка зробила на нього заповіт, з її волі, він дозволив своїй сестрі ОСОБА_6 проживання в літній кухні і, що цю волю він виконав і дотримався свого обовязку.

Звертає свою увагу на те, що в листопаді 2014 року між ним і відповідачкою ОСОБА_5, яка являється онукою його померлої сестри, виник спір стосовно літньої кухні, яка в процесі цього спору заявила, що ця літня кухня, в якій вона проживає, належить їй.

Вважаючи спірну літню кухню своєю власністю, посилаючись на те, що виконком ОСОБА_3 сільради своїм рішенням №84 від 15.11.1995 року, в пункті 2, незаконно виділив в окрему поштову адресу цю літню кухню, перевівши її в житло, з присвоєнням адреси с. Баловне, вул. Набережна, 126А та незаконно зробив записи в по господарській книзі №2 про розділення господарств, позивач у своєму позові просив суд визнати незаконним і скасувати рішення №84 від 15 листопада 1995 року виконкому ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області про присвоєння вулиць в селі Баловне та номерів житлових будинків в п.2 рішення, яким затверджені списки по належності житлових будинків та присвоєння їм номерів, під номером 31 ОСОБА_6 житловий будинок по вул. Набережній 126-а, а також просив суд визнати незаконними записи в погосподарській книзі №2 ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району Миколаївської області по господарству ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 за 1986-2015 роки по вул. Набережній 126 та Набережній 126А в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та, посилаючись на викладені в позові обставини, посилаючись на порушення прав власності позивача, просив суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району в судовому засіданні не визнав заявлених до них позовних вимог та посилаючись на безпідставність і недоведеність позову, просив суд повністю відмовити в його задоволені.

В обґрунтування своїх заперечень на позов, представник відповідача зазначив про те, що особисто сам позивач в 1995 році звертався до ОСОБА_3 сільради із заявою про виділення літньої кухні в окреме господарство, знав про те, що його сестрі виділяється земельна ділянка під будівництво і обслуговування будинку і погоджував їй межі цієї земельної ділянки. Також представник відповідача пояснив, що господарство ОСОБА_1 було розділено на два в 1984 році, як зазначає і сам позивач у своєму позові на виконання заповіту їх матері, про що було зроблено запис в погосподарській книзі ОСОБА_3 сільради. Позивачу ОСОБА_1 у власність відійшов житловий будинок, площею 40 кв.м, літня кухня, сарай, підвал, а його сестрі ОСОБА_6 інша літня кухня, яка була переведена у житло.

Також представник відповідача зазначив, що позивач в 2007 році звертався до органів БТІ про оформлення свого права власності на будівлі і споруди і, що йому було видано таке свідоцтво, в якому зазначено про те, що він являється власником : житлового будинку А-1, площею 73,4 кв.м, підвалу Б-1 п/д, літньої кухні В-1, сараю Г-1, гаражу Д-1, сараю Е-1, вбиральні Ж-1, душу З-1, огорожі №№1-2, споруди №3. Іншої літньої кухні у свідоцтві про право власності - не зазначено і позивач про це працівникам БТІ не вказував. Тому, посилаючись на безпідставність заявленого позову на пропуск всіх строків звернення за захистом своїх прав, представник відповідача просив суд відмовити в задоволені цього позову.

Відповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні, зазначила, що її бабуся і мати не зверталися до органів БТІ з питання оформлення права власності на будинок, а земельна ділянка була виділена у власність ОСОБА_6 Посилаючись на те, що рішення виконкому ОСОБА_3 сільради являються законними, а позов безпідставний, просила суд відмовити позивачу в задоволені заявленого ним позову.

Вислухавши пояснення представників сторін, пояснення відповідачки ОСОБА_5, покази допитаного в судовому засіданні свідка, дослідивши всі обставини справи та перевіривши їх письмовими доказами, проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню. Цей висновок суду ґрунтується на наступному:

Як вбачається з матеріалів справи і досліджених в судовому засіданні її фактичних обставин, в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області, станом на 1983 рік, проживала сім'я ОСОБА_1, в склад якої входили: голова сім'ї ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, її дочка ОСОБА_6, зять ОСОБА_9, онука ОСОБА_10, син ОСОБА_1, дружина сина ОСОБА_11.

У власності цієї сім'ї, яка не відносилась до колгоспного двору, на той час, перебували наступні споруди і будівлі: житловий будинок з верандою 1950 року забудови, кухня з верандою 1950 року забудови, літня кухня 1969 року забудови, сарай, підвал.

15.10.1983 року, голова сім'ї ОСОБА_8, - померла.

За заповітом, залишеним ОСОБА_8, позивач ОСОБА_1 отримав у спадщину житловий будинок площею 40 кв.м, літню кухню, сарай, підвал, що були розташовані по вул. Набережній, 126 в с. Баловне Новоодеського району, а також грошовий вклад в ощадкасі №3155 в м. Нова Одеса.

Як вбачається з обставин зазначених в позові і досліджених в суді доказів за передсмертною волею ОСОБА_8 інша літня кухня з верандою 1950 року забудови, в якій мешкала сім'я ОСОБА_6 залишилась у користуванні ОСОБА_6, яка у власність нею не оформлялась.

Господарство ОСОБА_8, після її смерті, розділилось на два господарства, а саме: на господарство позивача ОСОБА_1 та господарство його сестри ОСОБА_6

До складу господарства позивача ОСОБА_1 увійшло: житловий будинок з верандою площею 40 кв.м, літня кухня 1969 року забудови, сарай, підвал, що були розташовані по вул. Набережній, 126 в с. Баловне Новоодеського району.

До складу господарства ОСОБА_6 увійшло: літня кухня з верандою 1950 року забудови.

Про факт поділу господарства ОСОБА_8 на два окремих господарства свідчать і записи в по господарській книзі №2 ОСОБА_3 сільради Новоодеського району, де до 1985 року це було одне господарство, з відміткою про те, що головою господарства являлася ОСОБА_8, яка померла 15.10.1983 року, а з 1986 року господарство розділено на господарство ОСОБА_1 в склад якого увійшли: ОСОБА_1, як голова сім'ї та члени його сім'ї: ОСОБА_12 і діти ОСОБА_13, ОСОБА_14.

Цій сім'ї, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 належало: житловий будинок з верандою 1950 року забудови, літня кухня 1969 року забудови, літня кухня 1985 року забудови, а літня кухня з верандою 1950 року забудови і сарай були викреслені, в звязку переходом у господарство ОСОБА_6

Господарство ОСОБА_6 в погосподарській книзі №2 ОСОБА_3 сільради Новоодеського району за це період також записано за адресою вул. Набережна 126 в с. Баловне.

В склад цього господарства увійшли ОСОБА_6, як глава сім'ї та члени її сім'ї: чоловік - ОСОБА_9 і донька ОСОБА_7.

Цій сім'ї, яка проживала ІНФОРМАЦІЯ_2 належало: літня кухня з верандою 1950 року забудови, площею 36 кв.м, сарай.

15 листопада 1995 року, у відповідності з рішенням №84 виконкому ОСОБА_3 сільради Новодеського району «Про присвоєння вулиць в селі Баловне та номерів житлових будинків власникам житлових будинків», в п.2 рішення, під номерами 30 і 31, було вирішено господарству ОСОБА_1 присвоїти номер житлового будинку 126 по вул. Набережна в с. Баловне Новоодеського району, а господарству ОСОБА_6 - номер 126А по вул. вул. Набережна в с. Баловне Новоодеського району.

Також, п.3 цього рішення виконкому, було доручено Вознесенському МБТІ оформити відповідні документи на право власності на житлові будинки громадянам с. Баловне.

20 грудня 1995 року, рішенням виконкому ОСОБА_3 сільради №96 «Про передачу земельної ділянки у приватну власність» - ОСОБА_6 було передано безкоштовно у приватну власність, в порядку приватизації, земельну ділянку площею 0,13 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в с. Баловне Новоодеського району по вул. Набережна, 126А, з послідуючою видачею державного акту на право приватної власності на землю на її ім'я серії ЯИ №144685. Літня кухня, якою користувалася ОСОБА_6 знаходиться на цій виділеній їй у власність земельній ділянці.

Позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, згідно з державним актом на праві приватної власності на землю, належить земельна ділянка площею 0,2081 га для будівництва і обслуговування житлового будинку по вул. Набережна, 126 в с. Баловне Новоодеського району.

ОСОБА_6, померла 10.09.2011 року, а її дочка ОСОБА_7, померла 14 червня 2012 року.

За життя, ОСОБА_6 не оформила за собою на правах власності належні їй будівлі і споруди, що розташовані по вул. Набережна 126 А в с. Баловне Новоодеського району і не зареєструвала їх в органах БТІ, про що свідчить відповідна довідка директора РКП Новоодеське РБТІ зі №153 від 09.12.2014 року.

На день смерті ОСОБА_6, в житловому будинку по вул. Набережна, 126 А в с. Баловне Новоодеського району були зареєстровані і проживали її донька ОСОБА_7 та онука - неповнолітня ОСОБА_5, - відповідач по справі.

В 2007 році, позивачу ОСОБА_1, виконкомом ОСОБА_3 сільради Новоодеського району було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно, відповідно до якого, він являється власником житлового будинку А-1, площею 73,4 кв.м, підвалу Б-1 п/д, літньої кухні В-1, сараю Г-1, гаражу Д-1, сараю Е-1, вбиральні Ж-1, душу З-1, огорожі №№1-2, споруди №3. Це свідоцтво також було зареєстровано ним відповідно до чинного на той час законодавства.

Згідно п.26 керівних розяснень постанови Пленуму ВССУ №3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикція загальних судів та визначення підсудності цивільних справ», позов було подано позивачем і розглянутий судом в порядку цивільного судочинства, так як вирішення спірних питань стосується не спору, що випливає з публічно-правових відносин в сфері управлінських, владних повноважень органу місцевого самоврядування, а стосується спору щодо правовідносин, які випливають з прав власності фізичної особи.

Позивач, як на підставу свого позову, посилається на те, що діями посадових осіб ОСОБА_3 сільради та прийнятими рішеннями його виконкому, він був позбавлений права власності на літню кухню з верандою 1950 року забудови, яка на його думку була незаконно переписана в погосподарській книзі з його господарства в господарство його сестри ОСОБА_6

Статтями 86,88,100,128,149 ЦК УРСР в редакції 1963 року, на які, як на підставу своїх позовних вимог посилається позивач та які були чинними на момент поділу спірного домогосподарства, дійсно передбачено право власника розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, в тому числі житловим будинком, з моменту отримання його у власність та передбачалось право власника вимагати усунення будь-яких порушень його прав власника від кого б ці порушення не виходили.

Відмовляючи в задоволені позову, суд керується вимогами ст.ст.10,60 ЦПК України, де вказано, що кожна сторона по справі повинна довести у суді ті обставин на які вона посилається, а саме: позивач - підстави позову, кожну обставину заявлених позовних вимог, а відповідач повинен довести свої заперечення на позов.

Суд зазначає, що позивач не довів в судовому засіданні належними і допустимим доказами того факту, що йому було заповідано ОСОБА_8 у спадок житловий будинок по вул. Набережній, 126 в с. Баловне з господарськими будівлями і спорудами, а саме: з двома літніми кухнями, в тому числі літньою кухнею, якою користувалася його сестра ОСОБА_6.

Як вбачається зі змісту свідоцтва про право на спадщину, виданого державним нотаріусом Новоодеської державної нотаріальної контори від 29.05.1984 року, ОСОБА_1, в порядку спадкування, отримав у власність серед нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями в с. Баловне Новоодеського району по вул. Набережній, 126, що розташований на земельній ділянці колгоспу імені Кірова, на якому розташований житловий будинок площею 40 кв.м, та одну літню кухню, сарай, підвал.

Разом з тим, в погосподарській книзі №2 ОСОБА_3 сільради Новоодеського району, станом на 1983 рік, в господарстві спадкодавця ОСОБА_8, що розташоване по вул. Набережна, 126 в с. Баловне Новоодеського району, яка була головою цього господарства, значилося, крім житлового будинку та інших господарських будівель і споруд, дві літні кухні з верандою, а саме літня кухня з верандою 1950 року забудови і літня кухня 1969 року забудови.

Доказів того, що позивач ОСОБА_1 успадкував після смерті матері ОСОБА_8 ці обидві літні кухні, що входили в єдине домогосподарство, суду не надано.

Навпаки, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи, з показів допитаного в суді свідка ОСОБА_15, вбачається, що згідно з передсмертної волі спадкодавця ОСОБА_8 її господарство було розділено на два, а саме: на господарство головою якого став її син позивач ОСОБА_1 по вул. Набережна, 126 і на друге господарство головою якого стала її дочка ОСОБА_6, якому, згодом, рішенням виконкому Баловненсмької сільради №84 від 15.11.1995 року було присвоєно адресу вул. Набережна, 126А в с. Баловне Новоодеського району.

В господарство, головою якого стала ОСОБА_6 було виділено літню кухню з верандою 1950 року забудови, сарай.

Відповідачка ОСОБА_5, являється сиротою з дитинства, яка не має окремого власного житла, крім вищезазначеного, що розташоване по вул. Набережній, 126 А в с. Баловне Новоодеського району.

Посилання представника позивача на те, що відповідач ОСОБА_3 сільрада порушила правила ведення погосподарського обліку, що були затверджені постановою Держкомстату СРСР від 25.05.1990 року за №69, порушила наказ міністерства статистики України №48 від 22.02.1995 року, яким було затверджено «Інструкцію про ведення погосподарського обліку», суд вважає безпідставними, так як фактичний розподіл спірного домогосподарства відбувався в 1986 році, в той час, коли вищевказані позивачем нормативно-правові документи ще не були прийнятими і не могли на той час регулювати ці виниклі між сторонами спірні правовідносини.

Позивач обрав судовий захист своїх порушених прав саме у спосіб витребування майна шляхом визнання незаконними рішень виконкому ОСОБА_3 сільради і визнання незаконними дій його посадових осіб з ведення по господарських книг, але у відповідності до вимог ст.ст.10,60 ЦПК України, не довів належними і допустимими доказами, як незаконність п.2 оскаржуваного ним рішення виконкому ОСОБА_3 сільради №84 від 15 листопада 1995 року, так і не довів незаконність записів в погосподарській книзі №2 ОСОБА_3 сільради за 1986-2015 роки про проведений поділ господарств, що розташовані по вул. Набережна, 126 та вул. Набережна 126 А в с. Баловне Новоодеського району Миколаївської області.

Той факт, що відповідач ОСОБА_5 не має на руках документів про її право власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами по вул. Набережна, 126 А в с. Баловне Новоодеського району і, що такого документу не мала її мати ОСОБА_7 і бабуся ОСОБА_6, сам по собі, не може бути достатньою правовою підставою, щоб вважати, що відповідач ОСОБА_5В не має ніяких прав на вказане домоволодіння, поскільки, досліджені в судовому засіданні обставини свідчать про те, що вона прийняла спадщину і успадкувала земельну ділянку за вищевказаною адресою, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, на яку позивач ОСОБА_1 не має жодних прав.

Таким чином, через безпідставність заявлених позовних вимог та через їх недоведеність представником позивача в судовому засіданні, позивачу слід відмовити в задоволені цього позову.

У відповідності з вимогами ст.88 ЦПК України, враховуючи відмову суду в задоволені позовних вимог, понесені позивачем судові витрати йому не компенсуються.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 179, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволені його позову до ОСОБА_3 сільської ради Новоодеського району, ОСОБА_5 про визнання незаконними дій та скасування рішень ОСОБА_3 сільради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження, якщо таку скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення, а особами, які приймали участь у розгляді даної справи, але не були присутні при проголошенні рішення, протягом 10 днів з моменту одержання копію рішення суду.

Головуючий: