Справа № 462/145/16 Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М.
Провадження № 22-ц/783/3895/16 Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_1 О. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого - судді Мельничук О.Я.,

суддів Крайник Н.П. і ОСОБА_2

при секретарі Куцик І.Б.

з участю позивача ОСОБА_3, представника позивача ОСОБА_4, відповідача ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6-В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 аліменти на утримання сина ОСОБА_7, сина ОСОБА_8, сина ОСОБА_9 у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2016 року до досягнення дітей повнолітнього віку.

В іншій частині позову відмовлено.

Вищезгадане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач ОСОБА_5. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповно встановлених обставинах, що мають значення для справи. Вважає, що аліменти слід було призначити у твердій грошовій сумі враховуючи його стан здоров"я. В апеляційній скарзі апелянт просить рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року скасувати та ухвалити нове рішення з врахуванням необхідності вирішення Залізничним районним судом м. Львова справи №462/1659/16-ц щодо зміни місця проживання ОСОБА_9 з його батьком. Також апелянт просить стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає із наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст.11,59, 60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов"язана довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування .

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з"ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Колегія суддів вважає що рішення суду першої інстанції таким вимогам відповідає.

Матеріалами справи встановлено, що між сторонами був зареєстрований шлюб 18 червня 2011 року, про що зроблено актовий запис № 251 Франківським відділом державної реєстраційної актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Від сумісного життя мають дітей: сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, сина ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно довідки ОСББ "Роксолана" №190/2 від 08.10.2015 року з місця проживання про склад сім"ї та прописки, за адресою: м.Львів, вул.Роксоляни, 18/15 прописані та проживають: ОСОБА_3, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8

Також встановлено, що ОСОБА_5 не заперечує, що діти проживають разом з позивачем по справі.

Згідно довідки ДП "Львівський науково-виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації" вбачається, що відповідач по справі ОСОБА_5 працює інженером 1 категорії та загальна сума доходу за період з 1 жовтня 2015 року по 31 березня 2016 року складає 29360,75 грн.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з тих обставин, що відповідач маючи регулярний дохід в змозі надавати матеріальну допомогу позивачу ОСОБА_3 на утримання трьох дітей в розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_5 щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 13.01.2016 року.

З такими висновками колегія суддів погоджується з наступних підстав.

Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК України участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно.

Враховуючи ту обставину, що діти проживають з матір"ю і відповідач є їх батьком має регулярний заробітком, колегія суддів вважає, що стягнення аліментів в розмірі 1/2 частки від заробітку відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку буде достатніми для утримання 3-х дітей.

При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дітей сторін по справі, стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст.182 СК України).

Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову

Виходячи з наведеного, районний суд прийшов до вірного висновку про необхідність часткового задоволення позову про стягнення аліментів з відповідача, оскільки обов'язок утримувати дітей є обов'язком як матері, так і батька.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, оскільки таке ухвалене з врахуванням положень ст.ст.180, 181, 182, 183, 184 Сімейного кодексу України. а саме: становища дітей, місце їх проживання, розмір прожиткового мінімуму визначеного для дитини відповідного віку, матеріальне становище відповідача, стан його здоров'я, наявність у нього інших утриманців.

Що ж до ухвали Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі слід зазначити, що так як відсутнє рішення ухвалене на користь ОСОБА_5 про зміну місця проживання ОСОБА_9, і останній фактично продовжує проживати з матір"ю, а сам факт наявноті такого спору не є підставою за якої можна було б зупини провадження у справі про визначення розміру аліментів.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що батько відповідача будучи особою пенсійного віку, який продовжує працювати, не є такою особою, яка є малозабезпеченою і потребує допомоги з сторони його сина відповідача, в з в"язку з чим розмір допомоги на утримання дітей міг би бути меншим ніж визначений судом першої інстанції.

Колегія суддів вважає, що розглядаючи спір районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 жодним чином правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому у задоволенні такої скарги апелянту слід відмовити, а рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року слід залишити без змін.

Окрім того, колегія суддів вважає за необхідне роз'яснити, що відповідно до вимог ст.ст. 80, 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них.

Керуючись ст.ст.303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ч.1 ст.308, ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст. ст.315, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 27 квітня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання ухвалою законної сили.

Головуючий: О.Я. Мельничук

Судді: Н.П. Крайник

ОСОБА_2