Справа № 199/6475/16-ц
27.10.2016 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючого судді Якименко Л.Г.
при секретарі Лавріщевій Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта Дніпропетровська Державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, -
Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідачки про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог посилаючись на те, що вона є власницею 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1611, та земельної ділянки площею 0,0385 га за цією ж адресою на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, виданого Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий запис №3-1611, реєстровий №3-1679.
Вказані 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, що отримала позивачка у спадок, належали її бабусі ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 20.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., реєстровий №2353, та державного акту на право власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 19.08.1999 року.
Позивачка зазначає, що 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, які належали ОСОБА_3, складались з: житлового будинку А-1 площею 63,2 кв.м., сараїв - Б, Д, Е, уборних - В, Ж, З, душу -И, навісу - К, І,№10 інших споруд, №1-9 огорожі та розташовані на земельній ділянці площею 643 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1
За життя ОСОБА_3 побудовала прибудову А'-1: коридор 1-1, санвузол 1-2, кухню 1-3, на які було визнано право власності згідно із рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до якого частка ОСОБА_3 складає 61/100 частину, а 39/100 частини належать відповідачці ОСОБА_2.
Оскільки за своє життя ОСОБА_3 право власності на належні їй 61/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 належним чином не оформила, у зв'язку з чим позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року лише на належні ОСОБА_5 зареєстровані 47/00 частини домоволодіння АДРЕСА_1, тому позивачка просила суд визнати за нею право власності на 61/100 частину домоволодіння по вул. Торговельній у місті Дніпропетровську, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що відповідає рішенню виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року.
Представник позивачки ОСОБА_6 в судове засідання не з'явилась, позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність, про що надала відповідну заяву.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з'явилась, про час, день та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, причин неявки та про зміну свого місця проживання суду не повідомила, тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Представник третьої особи Четвертої дніпропетровської нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проти позовних вимог не заперечував, просив розглянути справу за відсутності представника, про що надав письмову заяву.
Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні встановлено, що 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, належали ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 20.05.1998 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Колодій Л.М., реєстровий №2353, та державного акту на право власності на землю, виданого Дніпропетровською міською радою Дніпропетровської області на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради народних депутатів від 19.08.1999 року.
За життя ОСОБА_3 побудовала прибудову А'-1: коридор 1-1, санвузол 1-2, кухню 1-3, на які було визнано право власності згідно із рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року та затверджено акт ідеальних часток домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до якого частка ОСОБА_3 складає 61/100 частину, а 39/100 частини належать відповідачці ОСОБА_2.
Після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, позивачка ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1611, на 47/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, а також свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 05.07.2013 року, видане Четвертою дніпропетровською державною нотаріальною конторою, реєстровий №3-1679, на земельну ділянку площею 0,0385 га за адресою: АДРЕСА_1
Згідно з ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті відповідно до ст. 1218 ЦК України.
Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.
На думку суду, нотаріусом при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було помилково зазначена частка домоволодіння - 47/100 частин, замість вірної 61/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1, яка була встановлена актом ідеальних часток та затверджена рішенням виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року.
Приймаючи до уваги вимоги Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», та зважаючи на те, що на теперішній час позивачка позбавлена можливості отримати право власності на 61/100 частину домоволодіння позасудовим шляхом, тому суд вважає визнати за ОСОБА_1 право власності на 61/100 частину домоволодіння АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 63,2 кв.м., загальною площею 100,3 кв.м.; сараїв - Б, В, Г, Д, Е, уборних - Ж, З; душу - И, огородження №1-8, споруди №І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року, що відповідає рішенню виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної ради №110/11 від 22.03.1999 року.
Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 60, 61, 79, 84, 85, 88, 212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа Четверта Дніпропетровська Державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1, ІПН НОМЕР_1, право власності на 61/100 частину домоволодіння по АДРЕСА_1, що складається з: житлового будинку А-1, житловою площею 63,2 кв.м., загальною площею 100,3 кв.м.; сараїв - Б, В, Г, Д, Е, уборних - Ж, З; душу - И, огородження №1-8, споруди №І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. У разі якщо рішення було постановлено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається з дня отримання копії рішення.

Суддя: