Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 22-ц/781/2040/16 Головуючий у суді І-ї інстанції Пасічник Д. І.
Доповідач Карпенко О. Л.
УХВАЛА

Іменем України

28.09.2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Кіровоградської області в складі:

головуючого Карпенка О.Л.,

суддів : Дуковського О.Л., Дьомич Л.М.,

за участю секретаря Діманової Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2016 року,

ВСТАНОВИЛА:

13 червня 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що донька перебуває на утриманні позивача, а відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. З огляду на зазначене та з урахуванням того, що відповідач працює, має сталий заробіток, позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до повноліття доньки.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2016 року вказаний позов задоволено повністю. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу у якій просить скасувати рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2016 року та ухвалити нове рішенням, яким позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково, а саме: стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 аліменти у твердій грошовій сумі, щомісячно у розмірі 500 грн., починаючи від дня пред'явлення позову і до виповнення дитині повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3. Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що він погоджується з висновком суду про наявність правових підстав для стягнення з нього аліментів на утримання дитини, проте в оскаржуваному рішенні суду відсутнє обґрунтування присудженого розміру аліментів. Судом не взято до уваги докази перебування на його утриманні меншої дочки від іншої жінки - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того, судом першої інстанції не враховано, що відповідач з 01 серпня 2015 року не працює та не враховано його майновий стан.

У судове засідання відповідач особисто не з'явився

Проте, згідно ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторінабо інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Представник відповідача - ОСОБА_6 у судовому засідання підтримала апеляційну скаргу і надала додаткові пояснення про те, що відповідач не працює, доходів не має, яке не має доходів і очолюване ним фермерське господарство «ЮАГРО».

Позивач та її представник - адвокат Кричун Ю.А. у судовому засіданні заперечили проти доводів апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах встановлених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

На підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд першої інстанції встановив, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 7 жовтня 2006 року від якого мають дочку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2014 року шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розірвано.

ОСОБА_2 зареєстрована та проживає по АДРЕСА_1 До складу її сім'ї входить дочка - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка знаходиться на утриманні матері.

ОСОБА_3 зареєстрований за тією ж адресою, але не проживає.

Відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку.

За змістом ст. ст. 180,181-182,184 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення для справи. Мінімальний розмір аліментів на одну дитини не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.У разі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення аліментів не у твердій грошовій сумі, у частці від його доходу.

Так з матеріалів справи вбачається, що з 1 серпня 2015 року відповідач припинив роботу за трудовим договором за власним бажанням, що підтверджується відомостями його трудової книжки, яка, до речі, надана ним для огляду судом лише в суді апеляційної інстанції (а.с. 63 - 64).

Проте, згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (Серія ААВ № 3961105 - а.с. 66) відповідач є засновником та керівником юридичної особи - фермерського господарства «ЮАГРО».

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно (НОМЕР_1 - а.с. 65) ОСОБА_3 є власником земельної ділянки для ведення фермерського господарства площею 6,1235 га, яка розташована за адресою: Кіровоградська обл., Кіровоградський р.,сільська рада Аджамська, кадастровий номер НОМЕР_2.

Таким чином відповідач має можливість здійснювати господарську діяльність від імені створеної ним юридичної особи та отримувати регулярний дохід.

Докази того, що ФГ «ЮАГРО» не здійснює господарську діяльність відповідач не надав.

Та обставина, що згідно відомостей з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДПА України за період з 1 січня 2015 року по 30 червня 2016 року (а.с. 30, 62) відомості про оподатковувані доходи відповідач з серпня 2015 року відсутні не є доказом відсутності доходу у відповідача з якого підлягають стягненню аліменти.

Відповідач не довів належними та допустимими доказами того, що його дохід є нерегулярний, мінливий або частину свого доходу він одержує в натурі.

Всупереч приписам ст.ст.10, 60 ЦПК України відповідач взагалі не надав суду будь-які відомості про свої доходи, які б спростовували доводи позивача.

Отже висновок суду про стягнення аліментів в частці є вірним.

В матеріалах справи міститься доказ того, що на час вирішення спору у відповідача народилася е одна дочка - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, в утриманні якої він також зобов'язаний брати участь.

У мотивувальній частині рішення, яке оскаржуться. Суд зазначив, що він враховує при визначенні розміру аліментів наявність у платника інших утриманців, а тому доводи апеляційної скарги щодо неврахування судом цієї обставини є безпідставними.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні спору місцевий суд правильно застосував норми матеріального права та визначив розмір аліментів на утримання дитини на засадах розумності, добросовісності і справедливості (ч. 9 ст. 7 СК України).

Судом встановлено, що відповідач є фізично здоровою особою працездатного віку та, а відтак, відсутність нормального заробітку, про яку він зазначає в апеляційній скарзі, носить тимчасовий характер і не може бути підставою для зменшення визначеного судом першої інстанції розміру аліментів на утримання дитини.

Крім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не має фінансової змоги сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі у зв'язку з тим, що не працює, не можуть вважатися істотними обставинами, що слугують підставою для зменшення розміру аліментів на утримання його дитини.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, ухвалив законне і обґрунтоване судове рішення, а тому підстав для його скасування або зміни немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 22 липня 2016 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: