22-ц/775/350/2016(м)
Категорія 48 Головуючий у 1-й інстанції Козлов Д.О.
Суддя-доповідач: Бугрим Л.М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2016 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого Бугрим Л.М.

суддів Гаврилової Г.Л., Биліни Т.І.

при секретарі Зал Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі цивільну справу за апеляційною скаргою служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради на рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 березня 2016 року за позовом органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення від обов'язків піклувальника, треті особи: Служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради, Орджонікідзевський районний центр соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради, Маріупольський професійний ліцей,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2015 року орган опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради (далі - орган опіки та піклування) звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про звільнення від обов'язків піклувальника.

В обґрунтування позову зазначав, що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, перебуває на обліку дітей-сиріт, позбавлений батьківського піклування. Мати дитини позбавлена батьківських прав, а відомості про батька дитини внесені до актового запису про народження відповідно до ст. 135 Сімейного кодексу України. Рішенням колегії Орджонікідзевської районної адміністрації від 28 березня 2007 року опікуном над ОСОБА_3 було призначено його бабусю, ОСОБА_2. Згідно повідомлення директора Маріупольського професійного ліцею від 27 листопада 2015 року неповнолітній ОСОБА_3, який є студентом 1 курсу Маріупольського професійного ліцею, не відвідує заняття без поважної причини. Свою відсутність на заняттях ОСОБА_3 пояснював тим, що відвідує заняття в організації цивільний корпус «Азов», яка в місті Маріуполі не зареєстрована. Вказував, що піклувальник не слідкує за зовнішнім виглядом ОСОБА_3, квартира перебуває в антисанітарному стані, на кухні відсутня мийка, немає умов для особистої гігієни, відсутня ванна, в квартирі дуже брудно, практично всі меблі зламані, особистого робочого місця та ліжка для відпочинку у неповнолітнього ОСОБА_3 немає. При з'ясуванні причин пропусків занять в ліцеї підопічний поводив себе агресивно на засіданні колегії, а піклувальник поводила себе пасивно, бо не контролює поведінку підопічного, не маючи на нього впливу. В той же час відповідачка відмовилась від надання їй допомоги соціальних служб . Враховуючи ,що умови проживання та виховання неповнолітнього є неналежними і ОСОБА_3 не може більше знаходитись в таких умовах орган опіки та піклування з метою захисту його прав та інтересів просив звільнити ОСОБА_2 від обов'язків піклувальника для влаштування неповнолітнього до державного закладу на повне державне забезпечення або під піклування громадян

Рішенням суду від 02 березня 2016 року в задоволенні позову було відмовлено .

На вказане рішення служба у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позовні вимоги органу опіки та піклування в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилався на те, що судом неповно з'ясовані обставини справи та не враховані реальні умови проживання , виховання неповнолітнього , які є вкрай неналежними та порушують права неповнолітнього ОСОБА_3 на достатній рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку., а саме: у нього відсутні умови для задоволенні щоденних санітарно-гігієнічних потреб , житло не обладнане необхідними меблями, відсутні продуктів харчування, столових приборів та посуду, дитина не забезпечена приладдям для навчання. Під час неодноразового спілкування з дитиною спостерігалась його соціальна не адаптованість до спілкування, невміння адекватно оцінювати обстановку, відсутні знання етики, схильність до агресії.

Також апелянт зазначив, що стан здоров'я піклувальника ОСОБА_2 останнім часом погіршився, що ускладнює виконання нею обов'язків щодо піклування. У разі задоволення позову дитина буде влаштована до державного закладу за місцем теперішнього навчання або навчання в будь-якому іншому державному закладі (за бажанням підопічного - музичне училище), що не відобразиться на стосунках бабусі та дитини, оскільни теперішній заклад, в якому навчається ОСОБА_3, територіально розташований недалеко від місця мешкання ОСОБА_2

В судовому засіданні апеляційного суду орган опіки та піклування в особі представника Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради ОСОБА_4 підтримував доводи апеляційної скарги , просив рішення суду скасувати як незаконне та звільнити ОСОБА_2 від обов'язків піклувальника відносно неповнолітнього онука ОСОБА_3 та передати його під опіку органу опіки та піклування в особі Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради для подальшого влаштування до державного закладу або під опіку громадян. Піклувальник ОСОБА_2 усунулася від виконання своїх обов'язків .У процесі обстеження комісією умов проживання неповнолітнього до складу якої входила і вона було встановлено , що ОСОБА_3 ухиляється від навчання, лише на початку навчального року декілька разів був на уроках в ліцеї , а потім відмовився і станом на час обстеження він ніде не навчався . Умови проживання ОСОБА_3 є неналежними , в квартирі бруд та неприємні запахи , весь одяг брудний ,звалений в куток . У ОСОБА_3 відсутнє ліжко , стілець для навчання , меблі у квартирі брудні та пошкоджені, непридатні для користування , на кухні відсутні будь - які меблі,окрім журнального стільця на якому знаходились якісь брудні речі. Їжа, посуд для приготування їжі, холодильник відсутні. У підопічного відсутні зошити, сумка,При повторному обстеженні умов проживання після дачі пояснень сторін в апеляційному суді та з метою перевірки покращення умов проживання неповнолітнього 04 квітня 2016 року комісією було встановлено, що умови проживання підопічного не змінились, такий же бруд у квартирі , на час обстеження квартири ОСОБА_3 спав та не піднявся , оскільки як пояснила опікун він вночі розвантажував гуманітарну допомогу та отримав гроші. В кухні була 3-х літрова каструля з їжею, а в холодильнику була ? буханки чорного хліба . Іншої їжі не було . До навчання в ліцеї підопічний не повернувся.

Представник служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради в особі начальника служби ОСОБА_5 просила рішення суду скасувати, оскільки піклувальник не створила належних умов для підопічного ОСОБА_3 ,як для проживання так і для навчання. При неодноразовому виході на місце проживання неповнолітнього було встановлено , що він не має ані ліжка , ані стіл для навчання , на кухні відсутній посуд для приготовлення їжі, квартира знаходиться в антисанітарному стані, підопічний від навчання в ліцеї куди його влаштували як особу позбавлену батьківського піклування ухиляється, а піклувальник буд ь - якого впливу на нього не має..

Представник Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Маріупольської міської ради ОСОБА_6 просила рішення суду скасувати та звільнити ОСОБА_2 від обов'язків піклувальника , оскільки вона не виконує своїх обов'язків , підопічному не створені вдома елементарні умови для навчання і він ухиляється від навчання в ліцеї вже на протязі року..

Представник Маріупольського професійного ліцею ОСОБА_7 посилалась на те,що ОСОБА_3 було зараховано до професійного ліцею з 1 вересня 2015 року в групу для навчання за спеціальністю « Автослюсар..Електрогазозварювальник.», однак він ухиляється від навчання , у вересні був присутній на заняттях 7 днів, а у жовтні 3 дні і до цього часу більш у ліцеї не появлявся. Представники ліцею - майстри з виробничого навчання навідали неповнолітнього за місцем його проживання і встановили ,що у учня ОСОБА_3 відсутні вдома умови для його проживання та навчання , оскільки піклувальник не створила йому належні умови для проживання та навчання.

ОСОБА_2 просила рішення суду залишити без зміни та відхилити апеляційну скаргу , оскільки на її думку вона належним чином виконує обов'язки піклувальника по відношенню до неповнолітнього онука. Не заперечувала про те,що у квартирі брудно , а речі неповнолітнього брудні через відсутність пральної машини. Вона дійсно хворіє , хворіє і онук, який не хоче навчатись у ліцеї і вона на нього не може вплинути. Підопічний фактично працює у волонтерської організації та розвантажує гуманітарні вантажі , у цієї організації вони безкоштовно харчуються .

Неповнолітній ОСОБА_3 просив рішення суду залишити без зміни , залишити його під опікою бабусі . Він дійсно не бажає навчатись у професійному ліцею, оскільки майбутня спеціальність йому не подобається. Раніше він вчився у музичній школі по класу фортепіано , однак її не закінчив, однак хотів би продовжувати навчатись музиці або поступити навчатись до театрального училища ,однак чи є у нього для цього хист він не знає. Дома бабуся інколи готовить йому їжу, у якій посуді вона її готовить він не знає. Йому як інваліду дитинства призначено пенсію у сумі 1470 грн. та як учню призначено стипендію у сумі 1800 грн. Всі ці кошти отримує бабуся і куди вона їх витрачає не знає.

У судовому засіданні , яке відбулося 30 березня 2016 року неповнолітній ОСОБА_3 пообіцяв суду поновити навчання в ліцеї з 31 березня 2016 року. Однак, на навчання в ліцей не з'явився.В судовому засіданні 06 квітня 2016 року пояснював про те, що він у зв'язку з тяжким матеріальним становищем , оскільки бабуся ОСОБА_2 взяла кредит у банку на придбання побутових речей: кондиціонера , холодильника , пластикових вікон який погашає за рахунок його пенсії по інвалідності та стипендії, яку призначили в ліцеї вимушений підробляти у волонтерській організації і в місяць заробляє 2000 грн..

Прокурор Маріупольської місцевої прокуратури Кулік А. в судове засідання не з'явився, направив на адресу апеляційного суду листа у якому просив рішення суду скасувати , а справу розглянути без участі прокурора .

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги,колегія суддів вважає , що апеляційна скарга підлягає задоволенню , а рішення суду - скасуванню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення , яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з законом . Обґрунтованим є рішення ухвалене на основі повного і всебічно з'ясованих обставин , на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак, вказаним вимогам закону рішенням суду не відповідає.

Зокрема, відмовляючи у задоволенні заяви органу опіки та піклування про звільнення ОСОБА_2 від обов'язків опікуна відносно неповнолітнього ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з того , що орган опіки та піклування не довів суду про те , що звільнення ОСОБА_2 від піклування буде відповідати інтересам неповнолітнього ОСОБА_3, а окрім того , законодавство не обмежує заявника призначити особі декілька піклувальників, оскільки підопічний забезпечений житлом та виховується в атмосфері любові та турботи з боку бабусі. Окрім того , суд враховував думку неповнолітнього ОСОБА_3 про те, що він бажає , щоб саме його піклувальником повинна бути бабуся ОСОБА_2

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким рішенням суду , оскільки такі висновки суду зроблені на неповно та не всебічно з'ясованих обставинах справи, які мають суттєве значення та впливають на формування правового висновку по справі..

Судом першої інстанції було встановлено , що матір'ю ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є ОСОБА_9, яка за рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 31 січня 2007 року була позбавлена батьківських прав відносно сина ОСОБА_3. Відомості про батька дитини були записані зі слів матері на підставі ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю УРСР . Рішенням зазначеного суду неповнолітній ОСОБА_3 було передано на виховання його бабусі ОСОБА_2

Згідно рішенню колегії Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради від 28 березня 2007 року опікуном над малолітнім ОСОБА_3, було призначено бабусю дитини, ОСОБА_2. Вказаним рішенням за малолітнім ОСОБА_3 було також закріплено житлову площу в АДРЕСА_1 (а. с. 7- 10 т. 1 ).

Згідно з положенням ч.2 ст. 76 ЦК України опіка припиняється у разі досягнення підопічним чотирнадцяти років. У цьому разі особа , яка здійснювала обов'язки опікуна, стає піклувальником без спеціального рішення щодо цього .

Таким чином, 20 квітня 2014 році по досягненню ОСОБА_3 чотирнадцяти років статус опікуна ОСОБА_2 трансформувався у статус піклувальника .

Згідно з положеннями ч. 1 .ст. 69 ЦК України піклувальник над неповнолітньою особою зобов'язаний дбати про створення для неї необхідних побутових умов, про її виховання, навчання та розвиток. Піклувальник зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Згідно із ч. 1 ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов'язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування.

Статтею 247 СК України передбачено , що дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право: 1) на проживання в сім'ї опікуна або піклувальника, на піклування з його боку; 2) на забезпечення їй умов для всебічного розвитку, освіти, виховання і на повагу до її людської гідності; 3) на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. У разі відсутності житла така дитина має право на його отримання відповідно до закону; 4) на захист від зловживань з боку опікуна або піклувальника.

Між тим, надані докази органом опіки та піклування свідчать про те, що піклувальник ОСОБА_2 усунулась від виконання своїх обов»язків піклувальника відносно свого онука неповнолітнього ОСОБА_3

Зокрема, із повідомлення директора Маріупольського професійного ліцею від 27 листопада 2015 року вбачається, що ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 , який є студентом 1 курсу вказаного навчального закладу, пропускає заняття в ліцеї без поважної причини, був присутній на заняттях лише у вересні 7 днів, в жовтні 3 дні, а в листопаді до занять не приступав, свою відсутність на заняттях пояснюючи тим, що відвідує цивільний корпус «Азов», а піклувальник дитини не слідкує за зовнішнім виглядом ОСОБА_3 (а. с. 6).

За інформацією департаменту зв'язків із громадськістю та внутрішньої політики Маріупольської міської ради від 14 грудня 2015 року вбачається, що громадська організація цивільний корпус «Азов» в місті Маріуполі не зареєстрована (а. с. 7 т. 1 ).

У зв'язку з вказаною інформацією ліцею органом опіки та піклування в особі спеціалістів служби у справах дітей Орджонікідзевської райадміністрації та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді була здійснена перевірка такої інформації з виходом на місце за адресою проживання піклувальника та підопічного .

Згідно з актом обстеження умов мешкання родини від 1 грудня 2015року, в якій виховується неповнолітній ОСОБА_3, спеціалістами служби у справах дітей Орджонікідзевської райадміністрації та районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді було встановлено, що умови проживання неповнолітнього ОСОБА_3. є неналежними , в квартирі дуже брудно, речі ОСОБА_3 також брудні, меблі зламані, на кухні відсутня мийка та холодильник, особистого робочого місця та ліжка для відпочинку у неповнолітньої дитини немає (а. с. 5 т. 1 ).

Як вбачається з виписки з протоколу засідання районної комісії з питань захисту прав дитини від 9 грудня 2015 року вбачається, неповнолітній ОСОБА_3 з приводу пропусків занять в ліцеї виправдовувався тим, що відвідує громадську організацію цивільний корпус «Азов», поводивши себе при цьому агресивно, а піклувальник - навпаки пасивно, на підставі чого було прийнято рішення звернутись до суду із вимогою звільнити від обов'язків піклувальника ОСОБА_2 (а. с. 6).

Згідно із повідомленням від 14 грудня 2015 року Орджонікідзевського районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді піклувальник ОСОБА_2 відмовилась від допомоги вказаного центру та соціального супроводу її родини (а. с. 5 т. 1 ).

Незважаючи на попередження піклувальника ОСОБА_2 про необхідність зміни умов життя неповнолітнього онука ОСОБА_3, вона не змінила умов його проживання , про що свідчать послідуючі акти перевірки умов життя неповнолітнього .

Зокрема , актом від 16 лютого 2016 року обстеження умов мешкання родини, в якій виховується неповнолітній ОСОБА_3, спеціалістами служби у справах дітей Орджонікідзевської райадміністрації, районного центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді та Маріупольського професійного ліцею знову було оглянуті умови проживання неповнолітнього ОСОБА_3 і знову також було встановлено квартира, де мешкає неповнолітній ОСОБА_3 та його бабуся ОСОБА_2 брудна, речі та одежа також брудні,відсутня постільна білизна у достатній кількості , а та що є брудна та тривалий час непрасована, вода на кухні відсутня, тому здійснено висновок, що умови проживання дитини не було поліпшено. (а. с. 37 т.1).

Упослідуючому, у процесі розгляду справи апеляційним судом органом опіки та піклування було надано акт комісійного обстеження умов проживання неповнолітньої дитини станом на 04.04.2016 року. У процесі обстеження квартири та з'ясування умов проживання ОСОБА_3 були встановлені такі ж самі антисанітарні умови проживання , підопічного , у нього відсутні елементарні умови для задоволення щоденних санітарно-гігієнічних потреб , відсутні продукти харчування , столові прибори , посуд, відсутні елементарні речі для задоволення потреб сну , відпочинку, навчання, та дозвілля. У підопічного відсутні і навички з особистої гігієни та охайності, він не забезпечений у повному обсязі носильними речами за сезоном , а ті речі , які є - виглядають неохайними та брудними. Підопічний не забезпечений приладдям для навчання : підручниками , олівцями, зошитами, художньою літературою та будь-якими предметами для розумового, морального та духовного розвитку дитини.

Окрім того, в процесі обстеження комісія встановила , що дитина вночі працювала та розвантажувала гуманітарні вантажі з метою заробітку і тому спала та не підвелась у зв'язку з приходом комісії.

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_3 підтвердив той факт , що він дійсно у цивільному корпусі « Азов» вночі розвантажував гуманітарні вантажі з метою заробітку , оскільки відсутні кошти на харчування. Бабуся оформила кредит який зараз погашає за рахунок його пенсії як інваліда та стипендії яка перераховується ліцеєм на його картку . В кредит вона взяла холодильник , кондиціонер , пластикові вікна. Де зараз це майно він не знає . У цивільному корпусі « Азов» він постійно підробляє та отримує в місяць 2000 грн., окрім того його та бабусю там безоплатно годують., а йому дають ще й де - які речі , наприклад «берці» в яких він зараз ходить.

Піклувальник ОСОБА_2 не заперечувала факту кредитного боргу та тяжкого фінансового стану, через що онук повинен працювати . Також вона погодилась з тим , що вона вже не має впливу на онука , який не бажає продовжувати навчання та отримати спеціальність для майбутньої роботи..

Враховуючи наведене , колегія суддів вважає ,що докази, які були досліджені в судовому засіданні безперечно свідчать про те, що ОСОБА_2 не виконує своїх обов'язків піклувальника відносно неповнолітнього онука ОСОБА_3 , не створила йому належних умов для проживання, навчання , лікування та розвитку , використовує його особисті кошти - пенсію по інвалідності та стипендію дитини в своїх інтересах, у зв'язку з чим дитина вимушена відмовитись від навчання та працювати на розвантажувальних роботах будучи хворою дитиною , має загальне фізичне недорозвинення, звільнявся на підставі висновку ЛКК від уроків фізкультури , має стійку непроходимість кишковика та інші захворювання, у зв'язку з чим потребує постійного медичного догляду та дієтичного харчування, яке йому не надавалось та не забезпечувалось. ( а.с. 72 -73 т. 1 )..

Міжнародною конвенцією Про права дитини , яка була ратифікована Верховною Радою України (постанова ВР № 789 -ХП від 27.02.91року ) проголошено та визнано , що дитина повинна зростати у повному та гармонійному розвитку в атмосфері щастя , любові, розуміння. Дитина має бути повністю підготовлена до самостійного життя в суспільстві.

Однак, такі принципи виховання дитини та умови проживання її піклувальником порушуються.

Незважаючи на попередження органів опіки та піклування, ОСОБА_2 не змінила свого відношення до обов'язків піклувальника відносно онука ОСОБА_3 , а тому формальне існування таких обов'язків порушує законні права та інтереси неповнолітнього, який продовжує проживати в тяжких умовах.

Вказані обставини залишились поза увагою суду першої інстанції .

Згідно положень ст. 251 Сімейного кодексу України особа може бути звільнена від обов'язків опікуна або піклувальника дитини у випадках, передбачених ЦК, а також тоді, коли між опікуном, піклувальником та дитиною склалися стосунки, які перешкоджають здійсненню ними опіки, піклування..

Відповідно до ч. 3 ст. 75 Цивільного кодексу України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту.

Таким чином , судом першої інстанції зазначені обставини та факти щодо виконання ОСОБА_2 своїх обов'язків піклувальника відносно неповнолітнього ОСОБА_3 у повному обсязі з'ясовані не були., а тому суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про можливість продовження нею своїх обов'язків .

У той же час надані органом опіки та піклування докази щодо усунення ОСОБА_2 від виконання обов'язків піклувальника знайшли повне та об'єктивне підтвердження в судовому засіданні та свідчать про порушення з її боку законних прав та інтересів підопічного неповнолітнього ОСОБА_3, що дає підстави колегії суддів згідно з положеннями ч.1 п.1 ст. 309 ЦПК України скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким позовні вимоги слід задовольнити та звільнити ОСОБА_2 від обов'язків піклувальника відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати його під опіку органу опіки та піклування в особі Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області для подальшого влаштування .

Керуючись ст. ст.. 303, 304, 307 , 314 , 316 ЦПК України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу служби у справах дітей Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради задовольнити .

Рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 березня 2016 року скасувати.

Позовні вимоги органу опіки та піклування Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради до ОСОБА_2 про звільнення від повноважень піклувальника відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 задовольнити.

Звільнити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 від обов'язків піклувальника відносно неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та передати його під опіку органу опіки та піклування в особі Орджонікідзевської районної адміністрації Маріупольської міської ради Донецької області для подальшого влаштування .

Рішення апеляційного суду набирає законної сили після його проголошення та може бути оскаржене в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі двадцяти днів з дня набрання ним чинності.

Судді