Справа № 369/1565/16-ц
Провадження № 2/369/1351/16
УХВАЛА

Іменем України

19.02.2016 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинського районного відділу ДМС України у Київській області про визнання приватизації квартири недійсною, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на житло, визнання недійсної реєстрації місця проживання,-

в с т а н о в и в :

У лютому 2016 року до районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 , виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинського районного відділу ДМС України у Київській області про визнання приватизації квартири недійсною, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на житло, визнання недійсної реєстрації місця проживання.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.3 Цивільного процесуального кодексу України кожен має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст.119 Цивільного процесуального кодексу України.

Cт. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду позовної заяви не майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати 551, 20 грн.

Відповідно до Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " Подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних позовних вимог, кожна з яких є обєктом справляння судового збору. За подання додаткових заяв, у яких збільшується розмір позовних вимог, недоплачена сума судового збору також підлягає сплаті. У разі обєднання позовних вимог відповідно до статті 126 ЦПК, а також у випадках подання позовної заяви одним чи кількома позивачами (співпозивачами) до одного або кількох відповідачів судовий збір обчислюється із загальної суми позову і сплачується кожним позивачем пропорційно до заявлених кожним із них вимог окремим платіжним документом (частина шоста статті 6 Закону № 3674-VI). Закон не містить заборони й можливості сплати усієї суми судового збору одним із кількох позивачів у справі; визначальним у такому разі є факт надходження усієї належної до сплати суми судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України. У випадку якщо один із позивачів звільнений від сплати судового збору, загальна сума збору зменшується пропорційно до заявлених ним вимог. Якщо до суду звертаються кілька позивачів із вимогою немайнового характеру до одного або кількох відповідачів, коли ціна позову відсутня і частину кожного з позивачів у такій ціні визначити неможливо, а предмет позову за вимогами кількох позивачів є одним і тим самим, можлива сплата судового збору одним чи кількома з них у розмірі, передбаченому підпунктом 2 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI.

Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах " Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше самостійних вимог немайнового характеру, пов'язані між собою, судовий збір сплачується окремо з кожної із таких вимог (або загальною сумою), наприклад, за вимогами про усунення перешкод у користуванні власністю та відшкодування моральної шкоди.

Позивачем не сплачено судовий збір у повному обсязі та не надано суду належного підтвердження на звільнення від його сплати.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до Постанови Пленуму вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10 "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах "Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI та статті 82 ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім'ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім'ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Однак, позивач до данного клопотання про відстрочення сплати судового збору не надав належних та допустимих доказів щодо неможливості сплати судового збору, а тому слід відмовити у задоволенні клопотання позивачу про відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до суду.

За ст.121 ЦПК України позовна заява залишається без руху, якщо вона не відповідає встановленим вимогам або при поданні заяви судовий збір сплачено не в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 119, 121 ЦПК України,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, виконавчого комітету Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, Києво-Святошинського районного відділу ДМС України у Київській області про визнання приватизації квартири недійсною, визнання незаконним та скасування розпорядження, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на житло, визнання недійсної реєстрації місця проживання - залишити без руху та надати строк для усунення недоліків не пізніше пяти днів з дня отримання позивачем цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.С.Пінкевич