РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 травня 2016 року м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Меуш К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У червні 2015 року ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1про стягнення виплаченого страхового відшкодування в розмірі 40681 гривні 31 копійки.

Свої вимоги мотивувало тим, що 19 січня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № АМ032237, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1.

05 червня 2012 року в м. Києві по просп. Повітрофлотському сталася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Rord Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Згідно з постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва Карпов О.В. визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді в результаті порушення ним ПДР України.

02 липня 2002 року на підставі страхових актів та розрахунку суми страхового відшкодування, виходячи з рахунку-фактури № АКК-004199 від 07 червня 2012 року, звіту № 1130/КВ1 про оцінку транспортного засобу ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 40681 гривні 31 копійки.

У судове засідання представник позивача не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу у відсутність представника страхової компанії. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 97).

Представник відповідача проти задоволення позову заперечує. Пояснив суду, що під час складання протоколу огляду пошкодженого автомобіля відповідача не було повідомлено про час та про сам огляд. Відповідач просив провести повторно експертизу, оскільки вважає, що пошкодження та вартість відновлювального ремонту не відповідають дійсності. Представник позивача, повідомив відповідача, що його присутність не є обов'язковою. Також зазначено, що на підставі звіту про оцінку позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 40681 гривень 31 копійку. Це твердження не відповідає дійсності, оскільки за звітом вартість ремонту складає 35617 гривень 83 копійки.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 19 січня 2012 року між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування транспортних засобів № АМ032237, предметом якого є страхування транспортного засобу марки «Rord Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с. 4).

05 червня 2012 року в м. Києві по просп. Повітрофлотському сталася дорожньо-транспортна пригода з участю застрахованого автомобіля та автомобіля марки «Ford Fusion», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_1

Постановою судді Солом'янського районного суду м. Києва Карпов О.В. визнаний винним у цій дорожньо-транспортній пригоді, в результаті порушення ним ПДР України.

02 липня 2002 року ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» здійснило виплату страхового відшкодування за пошкодження застрахованого автомобіля в розмірі 40681 гривні 31 копійки (а.с. 28).

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Стороною відповідача оспорювався розмір завданої шкоди та відповідно розмір страхового відшкодування, яке позивач в порядку регресу має сплатити страховій компанії.

Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2015 року в праві за клопотанням ОСОБА_1 призначена судово автотоварознавча експертиза.

21 березня 2016 року справа повернулась з експертної установи до суду без проведення експертизи, оскільки відповідачем не було сплачено вартість її проведення (а.с. 85).

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 зазначав, що з відповідача не може бути стягнута сума, яку просить позивач, у зв'язку з необґрунтованістю таких витрат.

Абзацом 3 п. 14 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки передбачено якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

З матеріалів справи вбачається, що розрахунок страхового відшкодування був здійснений ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» на підставі рахунку-фактури ТОВ «Автогарант АВ», згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 40681 гривню 31 копійку.

Зазначену сума ПрАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» перерахувала на рахунок ТОВ «Автогарант АВ» для здійснення ремонту автомобіля, що підтверджується платіжним доручення № 4292 від 20 липня 2012 року (а.с. 28).

З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 993, 1191, 1192 ЦК України, статтями 6, 20, 27 Закону України «Про страхування», Постановою пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 212-215, 218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України» до ОСОБА_1 про стягнення коштів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ України»40681 гривню 31 копійку виплаченого страхового відшкодування та 406 гривень 81 копійку судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: