ухвала

іменем україни

12 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Гвоздика П.О., Ситнік О.М.,

розглянувши в попередньому судовому засіданні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості за кредитним договором у розмірі 673 307,98 грн.

Заочним рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 673 307,98 грн заборгованості за кредитним договором від 08.05.2007 року станом на 06.08.2014 року, з яких: 509 493,62 грн - тіло кредиту та 163 814,36 грн - заборгованість за відсотками.

Стягнуто ОСОБА_4 в користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 3 654 грн судового збору.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 грудня 2015 року заяву ОСОБА_4 задоволено.

Заочне рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 13 листопада 2014 року в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і призначено справу до розгляду в загальному порядку.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2016 року, залишеною без змін ухвалою апеляційного суду Волинської області від 03 березня 2016 року, клопотання відповідача ОСОБА_4 задоволено.

Провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Український промисловий банк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним.

У касаційній скарзі ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. просить скасувати судові рішення, направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судами норм процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ вважає, що касаційна скарга підлягає відхиленню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Зупиняючи провадження у справі, суди попередніх інстанцій виходили з того, що дану справу неможливо розглянути до вирішення іншої справи - про недійсність договору поруки, в якій можуть бути встановлені обставини, що вплинуть чи можуть вплинути на правильне вирішення цієї справи.

Доводи касаційної скарги про відсутність підстав для зупинення провадження у справі, не з'ясування судами пов'язаності справ між собою та неможливості розгляду даної справи до розгляду справи, на яку вказала відповідач є необґрунтованими.

Так, предметом цього позову є стягнення заборгованості за кредитним договором, укладеним 08 травня 2007 року між ОСОБА_6 та ТОВ «Український промисловий банк», який передав позивачу право вимоги за цим договором та за договором поруки, укладеним 12 червня 2008 року між цим же банком та ОСОБА_4

Судами встановлено, що в Луцькому міськрайонному суді Волинської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 до ТОВ «Укрпромбанк», ПАТ «Дельта Банк» про визнання договору поруки недійсним, в якій ухвалою судді від 13 січня 2016 року відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

Згідно з ст. 1 та 157, 303-1 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 157 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, але не більше двох місяців з дня відкриття провадження у справі.

Виключенням з цих правил є застосування положень про зупинення провадження у справі, підставами якого слугують обставини, передбачені цивільно-процесуальним законом, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 201 ЦПК України.

Необхідність в зупиненні провадження у справі за названим пунктом виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі, що розглядається в порядку конституційного, цивільного, господарського, кримінального чи адміністративного судочинства. При цьому, між двома справами, що розглядаються, існує тісний матеріально-правовий зв'язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній справі, будуть мати преюдиціальне значення для іншої справи.

Зважаючи на те, що за час розгляду справи та до дня ухвалення заочного рішення у даній справі 13 листопада 2015 року відповідач ОСОБА_4 жодного разу не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що вбачається із доданих до матеріалів справи поштових повідомленнях з відмітками про повернення повісток «за закінченням терміну зберігання», отже не можна зробити висновок, що відповідач ОСОБА_4 подала заяву про зупинення провадження у справі, зловживаючи процесуальними правами, а не з метою захисту своїх законних прав.

З огляду на вищевикладене, доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення норм процесуального та матеріального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції при попередньому розгляді справи відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова ВладиславаВолодимировича відхилити.

Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20 січня 2016 року та ухвалу апеляційного суду Волинської області від 03 березня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю.Г. Іваненко П.О. Гвоздик О.М. Ситнік