Провадження № 2/641/1172/2016 Справа № 641/1720/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2016 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1, яка діє в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_2, до ОСОБА_3, третя особа - Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, про надання дозволу з управління майном дитини без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить надати їй дозвіл без згоди батька дитини - ОСОБА_3 на вчинення правочину з продажу належної неповнолітній дитині ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, квартири АДРЕСА_1, та з одночасним вчиненням правочину з обдарування неповнолітньої дитини ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, 1/2 частиною житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2; стягнути з відповідача витрати на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначала, що вона із ОСОБА_3 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2000 з 03.12.2010, від шлюбу мають доньку ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 В грудні 2011 року вона разом із донькою, в інтересах якої діяв також і ОСОБА_3, продали квартиру АДРЕСА_3 в якій малолітній доньці належало 1/4 частка. За половину вартості реалізованої квартири позивач із ОСОБА_3, діючи від імені своєї доньки, придбали на її ім'я однокімнатну квартиру АДРЕСА_1. У вересні 2015 року позивач придбала 1/2 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2, інша частина житлового будинку перебуває у власності її теперішнього чоловіка ОСОБА_4, з яким вона створила сім'ю та має спільну дитину - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 Після придбання вказаного будинку уся сім'я разом із ОСОБА_2 переїхала на постійне місце мешкання, яке зареєстровано у встановленому порядку. В силу свого віку, не маючи самостійного заробітку, ОСОБА_2 не може проживати окремо від батьків, а квартира, власницею якої вона є, непридатна для проживання. Позивач прийняла рішення про реалізацію цієї однокімнатної квартири та передачі доньці у дар належної їй частки житлового будинку, вважаючи, що це в інтересах дитини, однак батько дитини ОСОБА_3 категорично відмовляється надавати згоди на укладення цих правочинів, що змусило позивача звернутися із відповідним позовом до суду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи заяви, просила позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що цей обмін не є рівнозначним, оскільки квартира в межах міста Харкова краще, ніж частина житлового будинку в Харківській області. Він пропонував позивачці свою допомогу в ремонті однокімнатної квартири, однак вона відмовилась. В подальшому донька може вирішити навчатися у навчальних закладах в межах міста Харкова, а тому їй буде зручніше мешкати в цій квартирі, а не селищі Солоницівка Харківської області.

Від третьої особи - Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника органу опіки та піклування із зазначенням щодо підтримання позовних вимог ОСОБА_1

Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони у справі перебували з 30.09.2000 у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 03.12.2010 у справі № 2-12707/10 розірвано.

Мають спільну дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом із матір'ю.

28.12.2011 батьки неповнолітньої ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, діючи від її імені продали належну доньці 1/4 ідеальну частку квартири АДРЕСА_3 та придбали на її ім'я квартиру АДРЕСА_1, яка розташована на першому поверсі п'ятиповерхового цегляного будинку готельного типу (перекриття - комбіновані) та складається з однієї житлової кімнати житловою площею 16,5 м2, загальною площею 29,7 м2.

На теперішній час позивач ОСОБА_1 мешкає із своєю донькою ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2, який належить ОСОБА_1 та її чоловіку ОСОБА_4 по 1/2 частки кожному згідно договору купівлі-продажу від 17.08.2015; разом із ними також мешкає чоловік позивачки ОСОБА_4 та їх спільний син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Позивач ОСОБА_1., враховуючи незадовільний стан та непридатність до проживання однокімнатної квартири, власницею якої є її неповнолітня донька, а також той факт, що доньці на теперішній час повних 15 років, вона не має самостійного заробітку, не може проживати окремо від батьків, прийняла рішення про реалізацію цієї квартири, а натомість передати доньці у власність належну їй частку житлового будинку.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 32 ЦК України неповнолітня особа вчиняє правочини за згодою батьків. На вчинення неповнолітньою особою правочину щодо транспортних засобів або нерухомого майна повинна бути письмова нотаріально посвідчена згода батьків.

Батько дитини ОСОБА_3 відмовляється надати згоду на вчинення правочинів щодо відчуження та придбання на ім'я неповнолітньої ОСОБА_2 нерухомого майна.

Відповідно до положень ст.. 177 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані дбати про збереження та використання майна в її інтересах .

Позивач ОСОБА_1 вважає, що в інтересах дитини необхідно реалізувати однокімнатну квартиру, а замість неї передати у власність частину житлового будинку.

Згідно акту обстеження матеріально-житлових умов, складеного 01.02.2016 головою опікунської ради при виконкомі Солоницівської селищної ради ОСОБА_6 та секретарем Солоницівської селищної ради ОСОБА_7, щодо обстеження умов проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, за адресою АДРЕСА_2, встановлено, що одноповерховий будинок складається з трьох кімнат та службових приміщень, зроблено капітальний ремонт покрівлі, ведеться капітальний ремонт кімнат, санітарно-гігієнічні умови дотримуються, для виховання, розвитку та проживання дитини створено усіх умови, діти мають окремі кімнати, що обладнані відповідними меблями для сну, зберігання одягу, шкільних та ігрових приладь. В будинку мешкають ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, , її співмешканець ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, її донька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, та син ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2

Відповідно до ч. 3 ст. 177 СК України батьки мають право дати згоду на вчинення неповнолітньою дитиною правочинів, в тому числі і тих, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, лише з дозволу органів опіки та піклування.

ОСОБА_1 звернулась до Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради із заявою щодо надання дозволу на укладення правочинів з купівлі та продажу об'єктів нерухомого майна на ім'я неповнолітньої доньки, однак їй було відмовлено у зв'язку із відсутністю згоди батька дитини ОСОБА_3 та запропоновано звернутися до суду для вирішення цього питання. При цьому було зазначено, що Управління вважає, що житлові права неповнолітньої ОСОБА_2., не будуть порушені в наслідок укладання даної угоди.

Службою у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області ОСОБА_1 було надано роз'яснення, що в разі дарування належної їй частки житлового будинку, житлові права малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, не будуть порушені.

Частиною 5 ст. 177 СК України встановлено, що батьки вирішують питання про управління майном дитини спільно. Спори, які виникають між батьками щодо управління майном дитини, можуть вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Враховуючи позицію позивача ОСОБА_1, доводи її вимог, а також висновки Управління у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та Служби у справах дітей Дергачівської районної державної адміністрації Харківської області, що правочини не порушують житлові права неповнолітньої ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, суд вважає за можливе вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Статтею 79 ЦПК України визначено, що до судових витрат відноситься судовий збір та витрати, пов'язані з розглядом справи, а саме: витрати на правову допомогу; витрати сторін та їх представників, що пов'язані із явкою до суду; витрати, пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів та проведенням судових експертиз; витрати, пов'язані з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження та вчиненням інших дій, необхідних для розгляду справи; витрати, пов'язані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача.

На підтвердження витрат на правову допомогу позивачем не надано жодних документальних підтверджень їх понесення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215, 218 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Надати дозвіл на вчинення ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, угоди з продажу належної неповнолітній ОСОБА_2 квартири АДРЕСА_1 без згоди батька ОСОБА_3, підписати замість неповнолітньої ОСОБА_8 договір купівлі-продажу та одночасного обдарування неповнолітньої ОСОБА_8 1/2 частиною житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги у 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Є. Боговський