Справа № 749/688/16-ц
Номер провадження 2-о/749/26/16
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"24" листопада 2016 р. м. Сновськ

Щорський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чигвінцева М.С.

за участю секретаря Скорої Л.О., Зорко М.В.

заявника ОСОБА_1

представника Щорської ЦРЛ Якубовської І.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м.Сновськ заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Корюківське об"єднане управління Пенсійного фонду України ( Щорське відділення), Чернігівський військовий госпіталь, Щорська ЦРЛ про встановлення факту, що має юридичне значення,-

ВСТАНОВИВ
Заявник, заінтересовані особи Корюківське об"єднане управління Пенсійного фонду України ( Щорське відділення), Чернігівський військовий госпіталь, Щорська ЦРЛ звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

В обґрунтування посилався на те, що він проходив військову службу у ЗСУ з 1981 по 2007 роки. Звільнений з військової служби за станом здоров`я.

В листопаді 1996 року впав та вдарився головою. Одразу за медичною допомогою не звертався, так як наслідки травми голови наступають не одразу, а через 1-1,5 місяці ( з висновків лікарів). В грудні 1996 року в зв`язку з погіршенням стану здоров`я, за висновком лікаря про необхідність проведення стаціонарного обстеження, був направлений до військового госпіталю м. Чернігів.

Перебував на стаціонарному лікуванні в госпіталі в період з 18 по 27 грудня 1996 року з діагнозом « Наслідки ЗЧМТ. Струс головного мозку».

Згідно відповіді Щорського РВК № 807 від 10.07.20102 року документів стосовно травмування заявника 1996 року в військоматі не зареєстровано (відсутні).

Відсутність належним чином оформлених документів щодо отримання травми ОСОБА_1 пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби у Щорському районному військовому комісаріаті встановлено постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 12.09.2011 року. Також визнана протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неналежного оформлення документів стосовно отриманої травми 1996 року, пов`язаної з виконанням обов`язків військової служби.

Також зазначив, що ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 29.10.2015 року встановлено « свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пояснили, що їм відомо факт отримання травмування ОСОБА_1 у вигляді черепно мозкової травми у 1996 році під час перебування на військовій службі у Щорському РВК. З підстав вищевикладеного просить встановити, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року з діагнозом наслідком ЗЧМТ отримане в 1996 році.

18.08.2016 року заявником через канцелярію суду була подана заява про збільшення своїх вимог, окрім встановлення факту зазначеного в заяві, встановити факт, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року з діагнозом наслідком ЗЧМТ отримане в 1996 році, а також встановити факт, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року та в подальшому в Щорській ЦРЛ є результатом неправильного встановлення йому в 1996 році військовим госпіталем ( в/ч НОМЕР_1 ) Щорською ЦРЛ діагнозу та проведеним його лікуванням.

09.09.2016 року через канцелярію суду заявником було подано клопотання про допит свідка ОСОБА_2 , який вже надавав показання 29 жовтня 2015 року та має додатково надати показання та документи щодо отримання ОСОБА_1 травмування в 1996 році.

25.10.2016 року через канцелярію суду заявником було подано клопотання про допит свідка ОСОБА_5 , визнати обов`язкову явку представників заінтересованих осіб: Чернігівського військового госпіталю та Щорської ЦРЛ.

В судовому засіданні заявник просив встановити, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року з діагнозом наслідком ЗЧМТ отримане в 1996 році, інші вимоги, які були ним заявлені раніше просив залишити без розгляду.

Представник Щорської ЦРЛ проти заяви заперечувала, пояснила, що записи які є у медичній документації, яка наявна у ОСОБА_1 не є доказами того, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року з діагнозом наслідком ЗЧМТ отримане в 1996 році.

Представник Корюківського об"єднаного управління Пенсійного фонду України в судовому засіданні відсутній, надав заперечення, згідно якого ОСОБА_1 не перебуває на обліку в Корюківському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, як одержувач пенсії.

Встановлення факту не несе юридичних наслідків для управління і тому вони не можуть бути заінтересованою особою по даній справі.

Відповідно до п. З ч. 1 ст. 256 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення факту каліцтва, якщо не потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Проте у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 p. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" зазначено, що при застосуванні цього положення закону, яким передбачено встановлення каліцтва на виробництві, або у зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків, якщо це необхідно для призначення пенсії або одержання допомоги по соціальному страхуванню, судам слід мати на увазі, що з дня введення в дію Закону від 14 жовтня 1992 р. N 2694-ХІІ "Про охорону праці" (далі - Закон N 2694-ХІІ), а саме 24 листопада 1992 р. справи про встановлення таких фактів не розглядаються в порядку окремого провадження.
Тобто цим Законом передбачено, що питання, пов`язані зі встановленням факту каліцтва на виробництві, у разі виникнення з цього приводу спору, а також, якщо при каліцтві у зв`язку з виконанням державних чи громадських обов`язків пенсія призначається особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішуються в порядку, встановленому для розгляду трудових спорів, тобто в позовному провадженні.
Згідно зі ст. 22 Закону N 2694-ХІІ роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням із всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.
За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів із моменту закінчення розслідування.
У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якого є обов`язковим для роботодавця (частини 3, 4 ст. 22 Закону N 2694-ХИ; п. 38 Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 р. N 1112; з 1 січня 2012 р. діє постанова Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 р. N 1232 "Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.
Вбачається, що оскільки Закон N 2691-XIІ зворотної сили не має, у порядку цивільного судочинства за правилами окремого провадження за відсутності спору про право може бути встановлений факт каліцтва, що відбувся до вступу цього Закону в дію, а також коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку.
Тобто за загальним правилом питання, пов`язані із встановленням факту каліцтва, коли з приводу цього виникає спір, а також якщо на підставі факту нещасного випадку призначається пенсія особам, які внаслідок цього стали інвалідами, вирішується в порядку, встановленому для трудових спорів. Спори, що виникають із цього приводу, можуть вирішуватись у позасудовому порядку спеціально уповноваженим органом або судом.
У порядку окремого провадження факт каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, за відсутності спору про право може бути встановлено, коли виключається можливість його підтвердження в іншому порядку, що унеможливлює реалізацію заінтересованими особами належних їм суб`єктивних прав.
Положення щодо встановлення судом фактів каліцтва, які зазначені у п. 3 cт. 256 ЦПК, на сьогодні стосуються лише тих фактів, які мали місце до 24 листопада 1992 р. та можуть бути встановлені в порядку окремого провадження у тому разі, коли виключається можливість їх підтвердження у позасудовому порядку, що повинно бути підтверджено необхідним документом.
Зазначили, що ОСОБА_6 звертався до суду з аналогічними заявами
Просять розгляд справи провести без їхньої участі.

В судовому засіданні представник Чернігівського військового госпіталю відсутній. Просили розгляд справи провести без їхньої участі. 15.09.2016 року до суду з ВЧ НОМЕР_1 надійшло заперечення на заяву, в якому зазначили, що вимоги та докази, якими вони підтверджуються, заява про встановлення факту отримання каліцтва не підлягає задоволенню, оскільки заявником не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б в сукупності свідчили про наявність правових підстав для задоволення заяви в повному обсязі, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до вироку Менського районного суду Чернігівської області від 02.02.2011 року ОСОБА_6 був притягнутий до кримінальної відповідальності за те, що в січні 1996 року ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст.ст. 11,16 Статуту Внутрішньої служби ЗС України, ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗС України та своїхфункціональних обов`язків, знаючи, що довідка № 57 від 30 січня 1996 року,містить неправдиві відомості, а саме дані про отримання ним 16 січня 1996 року ЗЧМТ (струсу головного мозку) під час виконання службових обовязків надаючи законний вигляд останній, надав її на підпис Щорському районному військовому комісару та в подальшому, умисно, з метою отримати певні права соціальні пільги, використав завідомо підроблений документ -довідку № 57 від 30 січня 1996 року, надавши її, в квітні 2007 року, на розгляд військово- лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , що дало підстави отримати статус та посвідчення інваліда війни.
Крім цього він в квітні 2007 року, під час проходження військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 та в листопаді 2007 року Чернігівської медико -соціальної експертної комісії, пред`явив на розгляд вказаних комісій завідомо підроблені документи виписку із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого, згідно якої він перебував на стаціонарному лікуванні в Щорській ЦРЛ з 16 по 26 січня 1996 року з діагнозом закрита черепно-мозкова травма , забій лівого гомілковоступневого суглобу; виписку із медичної карти амбулаторного, стаціонарного хворого, згідно якої він перебував на стаціонарному лікуванні в Щорській ЦРЛ з 04 по 14 березня 1997 року з діагнозом наслідки струсу головного мозку у вигляді помірного вегетативного і логічного симптомів; виписний епікриз, згідно якого він перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні Щорської ЦРЛ з 27 серпня по 09 вересня 2002 року з діагнозом - наслідки струсу головного мозку з помірними вегетативними симптомами, що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_6 у вказані в наданих підроблених документах періоди стаціонарне або амбулаторне лікування в Щорській ЦРЛ не проходив та з приводу зазначених в них захворювань за медичною допомогою до Щорської Л не звертався.За вище вказані дії ОСОБА_1 був притягнутий до кримінальної відальності за ч. 3 ст. 358 КК України і призначено покарання у вигляді у в розмірі 850 (вісімсот пятдесят) гривень.
Вислухавши пояснення заявника, представника Щорської ЦРЛ, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст. 234 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 3 частини 1 статті 256 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В копії витягу з протоколу засідання Центральної військово лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв протоколу № 1808 від 25.07.2013 року вказано, що захворювання підполковника запасу ОСОБА_1 , 1963 року народження, по яким він, згідно свідоцтва про хворобу № 37 від 3.04.2007 року, ВЛК військової частини НОМЕР_1 на підставі ст.ст. 78-6, 41-6, 14-6, 39-6, 70-в графи III наказів МО України № 2-1994р. і № 207-1999р. був визнаний непридатним до військової служби у мирний час, обмежено здатний у воєнний час та протоколу ЦВЛК № 579 від 31 березня 2011р.

-Захворювання: «Наслідки перенесеної ЗЧМТ у вигляді розсіяної осередкової симптоматики, лівобічної пірамідної недостатності. Хронічна церебро-васкулярна хвороба. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІсі. з вираженим астено-невротичним синдромом та вегетативною нестійкістю у вигляді церебросудинних кризів. Органічний емоційно- лабільний розлад особистості, помірний зі стійкою церебрастенією. Гіпертонічна хвороба ІІст. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз, СН-0. Поширений остеохондроз хребта без порушення функції. Хронічний веретеброгенний шийно-грудний та попереково крижовий радикуліт без порушення функції, ремісія. Пресбіонія обох очей, були пов`язані з проходженням військової служби.
-Травма: «Посттравматичний (травма 1996р.) деформуючий артроз лівого гомілково- стопного суглобу з незначним порушенням функції», так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Відповідно до рішення Менського районного суду Чернігівської області від 02.02.2011 року встановлено, що довідка про травму не підтверджується об`єктивними даними і є підробною. Враховуючи вищезазначене та відповідно до п. 21.17 розділу II Положення про військово-лікарську експертизу у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.08 № 402 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.08 за № 1109/15800 із змінами- захворювання: «Хронічна церебро-васкулярна хвороба у вигляді розсіяної осередкової симптоматики, лівобічної пірамідної недостатності. Дисциркуляторна енцефалопатія ІІ ст. з вираженим астено-невротичним синдромом та вегетативною нестійкістю у вигляді церебросудинних кризів. Органічний емоційно-лабільний розлад особистості, помірний зі стійкою церебрастенією. Гіпертонічна хвироба ІІ ст. Ішемічна хвороба серця. Атеросклеротичний кардіосклероз, СН-0. Поширений остеохондроз хребта без порушення функції. Хронічний веретеброгенний шийно-грудний та попереково- крижовий радикуліт без порушення функції, ремісія. Пресбіопія обох очей,- захворювання,так, пов`язані з проходженням військової частини.

-Травма: «Посттравматичний (травма 1996р.) деформуючий артроз лівого гомілково- стопного суглобу з незначним порушенням функції», так, пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно копії історії хвороби № 278/38 ОСОБА_1 та в копії акту судово медичного обстеження № 91 зазначено, що на час огляду у громадянина ОСОБА_1 1963 року народження, має місце поєднана посттравматична та дисциркулярна енцефалопатія ІІ ст.. у формі розсіяної неврологічної симптоматики, внутрішньо черепної гіпертензії, астено вегетативного синдрому, стійкої церебрастенії, котра може являтися наслідком закритої черепно мозкової травми зі струсом головного мозку отриманої у 1996 році.

З підстав вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити частково та встановити що каліцтво ОСОБА_1 у вигляді ЗЧМТ було отримане ним в 1996 році, в решті заявлених вимог необхідно відмовити, оскільки заявником не доведено, що його каліцтво у вигляді ЗЧМТ результатом якого було його лікування у військовому госпіталі м. Чернігів в період з 18 по 27 грудня 1996 року та в подальшому в Щорській ЦРЛ є результатом неправильного встановлення йому військовим госпіталем ( в/ч НОМЕР_1 ) Щорською ЦРЛ діагнозу та проведеним його лікуванням.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 234, п.3 ч.1,2 ст. 256, ст. 259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :
Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що факт каліцтва ОСОБА_1 у вигляді ЗЧМТ було отримане ним в 1996 році.

В решті заявлених вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Апеляційного суду Чернігівської області через Щорський районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.С. Чигвінцев