У Х В А Л А І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 25 квітня 2016 року м. Київ Колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в складі: Черненко В.А., Журавель В.І., Штелик С.П., розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за позовомОСОБА_4 до територіальної громади в особі Вільської сільської ради Черняхівського району Житомирської області про встановлення факту володіння будинком та визнання права власності в порядку спадкування за касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року, - в с т а н о в и л а: У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що у 1988 році померла ОСОБА_5, мати її чоловіка ОСОБА_6, яка проживала у житловому будинку АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_6, після смерті якого відкрилась спадщина. Проте вона не може нотаріально оформити спадщину на будинок, оскільки за ОСОБА_6 не був зареєстрований зазначений будинок. Вважала, що ОСОБА_6 після смерті своєї матері прийняв у спадщину спірний будинок, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном, проживав у будинку до своєї смерті, користувався ним на правах власника, однак не провів державну реєстрацію своїх прав. З огляду на викладене, просила визнати факт володіння її чоловіком ОСОБА_6 на правах власника будинком АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на вказаний будинок в порядку спадкування після померлого чоловіка. Рішенням Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року, у задоволенні позову відмовлено. У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить вказані судові рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах касаційного оскарження, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права. Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, з висновком якого погодився апеляційний суд, правильно встановив характер спірних правовідносин сторін у справі та застосував норми матеріального права, які регулюють ці правовідносини, вирішив спір з урахуванням конкретних обставин справи з дотриманням норм процесуального права. Зокрема, суд на підставі доказів, поданих сторонами, які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК України), вірно застосувавши ст. ст. 1218 ЦК України до правовідносин, які склалися між сторонами, дійшов правильного висновку про відмову у позові, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_6 за життя не набув права власності на спірний будинок у встановленому законом порядку, а тому він не може входити до складу спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_6 Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку про те, що судами при розгляді справи були допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами для скасування судових рішень. Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу відхилити. Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у х в а л и л а: Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити. Рішення Черняхівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2014 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 7 жовтня 2015 року залишити без змін. Ухвала оскарженню не підлягає. Колегія суддів: В.А. Черненко В.І. Журавель С.П. Штелик
й