У х в а л а

іменем україни

16 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Маляренка А.В.,Дьоміної О.О.,Ступак О.В.,
розглянувши в попередньому судовому засіданні справу за заявою ОСОБА_4 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року у справі за позовом ОСОБА_5 в особі законного представника ОСОБА_6 до ОСОБА_4, ОСОБА_7, треті особи: орган опіки та піклування ВК Бучанської міської ради, Ірпінське БТІ, ОСОБА_8, про визнання недійсним договору купівлі-продажу, відновлення правовідносин, які існували до порушення права,відшкодування майнової і моральної шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 січня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Київської області від 04 березня 2013 року, позов задоволено частково.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, який був укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_7

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулась до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року, посилаючись на те, що позов ОСОБА_5, в особі законного представника ОСОБА_6 задоволено з підстав, передбачених ст. 225 ЦК України та вказано, що ОСОБА_4 на момент укладення договору купівлі-продажу квартири не могла розуміти значення своїх дій та керувати ними. Проте, рішенням Ріпкінського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2014 року, яке вона вважає нововиявленою обставиною, було встановлено, що ОСОБА_4 протягом всього життя та на даний час мала та має повну цивільну дієздатність.

Ця обставина, на думку заявниці, є істотною в розумінні п.1 ч.2 ст. 361 ЦПК України, оскільки могла вплинути на висновки суду при ухваленні рішення і є підставою для скасування рішення Ірпінського міського суду Київської області від 11 грудня 2012 року у зв'язку з нововиявленими обставинами.

Разом із заявою ОСОБА_4 подала клопотання про поновлення строку на подачу заяви про перегляд рішення суду у зв'язку із нововиявленими обставинами.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2015 року клопотання ОСОБА_4 про поновлення строку для подання заяви про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами залишено без задоволення. Провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_4 закрито з підстав, передбачених ст. 205 ЦПК України.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 20 січня 2016 року ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 10 листопада 2015 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з ново виявленими обставинами.

У касаційній скарзі ОСОБА_9 просить скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції, а ухвалу суду першої інстанції залишити в силі, обґрунтовуючи свої доводи порушенням судами норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з матеріалів справи, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з додержанням норм процесуального права, а доводи скарги цих висновків не спростовують.

Зокрема, суд апеляційної інстанції, дослідивши докази у справі й давши їм належну оцінку в силу вимог ст. 212 ЦПК України, а також, врахувавши обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки 20 листопада 2014 року суддею Ірпінського міського суду постановлено ухвалу про відкриття провадження за заявою ОСОБА_4 за нововиявленими обставинами, а тому після відкриття провадження за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 365 ЦПК України за наслідками розгляду заяви суд може скасувати судове рішення, що переглядається, і прийняти нове судове рішення або залишити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами без задоволення.

Закриття провадження за нововиявленими обставинами як помилково відкритого чи з інших підстав нормами процесуального права, які регулюють ці відносини, не передбачено.

Крім того, положення ст. 205 ЦПК України не підлягають застосуванню на стадії перегляду судових рішень.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують та зводяться до переоцінки доказів, що не відповідає вимогам ст. 335 ЦПК України, оскільки суд касаційної інстанції позбавлений можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд касаційної інстанції відхиляє касаційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_9 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду Київської області від 20 січня 2016 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

А.В.Маляренко

О.О.Дьоміна

О.В.Ступак