Провадження № 2/521/5220/16
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
01 грудня 2016 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Поліщук І.О.
при секретарі - Святецькій І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що їй на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1, крім неї та сина у вказаній квартирі зареєстроване проживання її колишнього чоловіка - ОСОБА_2, шлюб з яким 23.07.2015 року був розірваний. Після розірвання шлюбу відповідач забрав усі свої речі і виїхав. Позивачка не спілкується з відповідачем та їй невідомо за якою адресою він проживає. Оскільки на теперішній час реєстрація відповідача існує формально, та тільки створює зайві турботи щодо сплати комунальних послуг у більшому ніж потрібно розмірі, позивачка вимушена звернутися з наступним позовом до суду.
Позивачка в судове засідання не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення у відсутності відповідача при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.
Згідно ст.169 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСОБА_1 обґрунтований та підлягає задоволенню.
В судовому засіданні встановлено, що 16 березня 2001 року ОСОБА_3 продала, а позивачка купила квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.03.2001 року посвідченого Сімаченко С.Л., державним нотаріусом Першої одеської державної нотаріальної контори та зареєстровано в реєстрі за №5-360.
Даний договір зареєстровано 10.04.2001 року в КП «ОМБТІ та РОН».
Відповідно до ч. 4 ст. 334 ЦК України встановлено права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 23 липня 2015 року шлюб, зареєстрований 27.10.2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1, Плахтіївською сільською радою Саратського району Одеської області, актовий запис № 29 розірвано. Після розірвання шлюбу прізвище позивачу залишено «ОСОБА_1».

З довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб від 11.02.2016 року виданої начальником ЖЕК ТОВ «Одеський завод керамічних виробів» вбачається, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - уповноважений власник до складу сім'ї /зареєстрованих/ входять: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 - син та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 - чоловік.

З підтвердження сусідів від 16.08.2016 року вбачається, що сусіди, підтверджують, що ОСОБА_2 (колишній чоловік їх сусідки) більше року не проживає в її квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Як вбачається з відповіді Одеської дирекції Поштамп - Центр поштового зв'язку № 1 № 08-04-1210-1223-ЮК від 07.10.2016 року на ім'я ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1, за період з серпня 2015 року по 01.10.2016 року в находжені та видачі значиться наступна кореспонденція: рекомендований лист з рекомендованим повідомленням №293 з Одеси-33 надійшов до відділення поштового зв'язку №17 м. Одеси 15.09.16 р., на теперішній час знаходиться в наявності у відділення поштового зв'язку.

Відповідно до змісту ст.16 ЦК України кожна особа має право, звернутися до суду за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує це право.

Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У ч. 1 ст. 321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч.ч.1-2 ст.386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Згідно до ч.2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача (власника) належать дружина наймача (власника) їх діти та батьки. Членами сім'ї наймача (власника) можуть бути визнані інші особи, якщо вони постійно проживають разом з наймачем (власником) і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 3 СК України також закріплено, що сім'ю складають спільно мешкаючи особи, які пов'язані спільним побутом, які мають взаємні права та обов'язки.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік.

Таким чином, з досліджених вище в мотивувальній частині рішення документів випливає, що можливо визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1, у зв'язку з відсутністю в жилому приміщенні понад один рік без поважних причин.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 60, 213, 214, 217, 224-226, 373 ЦПК України, ст.ст. 317, 321, 383, 386, 405 ЦК України, ст. 64 ЖК України, ст. 3 СК України, ст.ст. 7, 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, який постановив його, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом 10 днів з дня отримання копії заочного рішення до суду першої інстанції.

Позивачем рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Одеської області в загальному порядку на протязі десяти днів.

В разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, рішення може бути оскаржене сторонами до апеляційного суду Одеської області шляхом подання апеляційної скарги на протязі десяти днів.

Головуючий:

"01" грудня 2016 р.