справа 2-125/10
У Х В А Л А

19 лютого 2016 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі головуючого судді Грубіяна Є.О., секретаря Максименко М.С., розглянув заяву ОСОБА_1 про зняття арешту,

В С Т А Н О В И В :

Спрямованою заявою ОСОБА_1 просив суд ухвалити рішення, яким зняти арешт з приміщення магазину, що розташований за адресою: с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області по вул. М. Грушевського, 64, власником якого він є.

Дослідив дану заяву, суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на наступне.

Так, судом встановлено, що згідно рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 3 червня 2010 року, серед іншого, визнано право власності за ОСОБА_1 на нерухоме майно приміщення вищевказаного магазину (а.с.4-7). 2 липня 2010 року право власності заявника на таке нерухоме майно було зареєстровано (а.с.3). Згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна (а.с.8) на приміщення магазину, що розташований за адресою: с. Глибочиця Житомирського району Житомирської області по вул. М. Грушевського, 64 (попередня назва вулиці ОСОБА_2 (а.с.9)), постановою державного виконавця відділу ДВС Житомирського РУЮ ОСОБА_3 від 30 травня 2008 року накладено арешт. ОСОБА_1 звертався до відділу ДВС Житомирського РУЮ із заявою про зняття арешту з названого нерухомого майна (а.с.11), на яку 27 січня 2016 року отримав відповідь (а.с.10), про неможливість зняття такого арешту, у звязку з відсутністю відомостей про виконання попереднім власником магазину СВК "Глибочицький" рішень судів, у ході виконання яких даний арешт і був накладений.

Враховуючи вищевикладене, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зняття арешту слід відмовити, адже такий арешт не накладався судом в ході розгляду тієї чи іншої справи і не був способом забезпечення позову, а був накладений постановою державного виконавця в ході примусового виконання рішення суду. Більше того, в ході розгляду цивільної справи, за наслідками якої за заявником визнано право власності на приміщення вищезгаданого магазину і на яку заявник посилався при подачі даної заяви, питання про накладення арешту на це нерухоме майно також не вирішувалось.

Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відтак, суд розяснює ОСОБА_1 його право на звернення до суду з відповідним позовом про звільнення майна з-під арешту, що буде відповідати дійсному способу захисту можливо порушених прав останнього.

На підставі вищевикладеного,

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 від 27 січня 2016 року про знаття арешту відмовити.

Ухвала вступає в законну силу після закінчення строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом пяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом пяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Є.О. Грубіян