Провадження № 2/161/4034/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 листопада 2016 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області

в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

при секретарі Заболотько Д.М.

з участю позивача ОСОБА_1

його представника ОСОБА_2

з участю відповідача ОСОБА_3

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л. В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, про визнання договору удаваним та визнання права власності на автотранспортний засіб,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 свій позов мотивує тим, що 30 вересня 2004 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено довіреність та зареєстровано в реєстрі за номером 5721 про право ОСОБА_3 та ОСОБА_6 безоплатно бути представником ОСОБА_4 в державних та інших підприємствах і установах та організаціях, незалежно від форм власності, в тому числі у відповідних органах Державтоінспекції України, органах нотаріату, при вирішенні питань, повязаних з відчуженням належного йому на праві власності автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС369386, зареєстрованого 27.04.2002 року Луцьким МРЕВ Волинської області. Крім того, даною довіреністю передбачено право ОСОБА_3 на користування та право передоручення права користування, а також право отримувати належні ОСОБА_4 гроші від продажу або обміну автомобіля та вчиняти інші юридично значимі дії, повязані з виконанням даної довіреності, строк дії якої до 30.09.2007 року.

02 грудня 2004 року ОСОБА_7 було надано довіреність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на право експлуатації транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, що належить на праві власності ОСОБА_4, за його цільовим призначенням, довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам, зі строком дії основної довіреності, про яку було описано вище. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Луцького РНО ОСОБА_5 та зареєстрована в реєстрі за номером 7080.

Після видачі довіреності, 02 грудня 2004 року він передав ОСОБА_3 грошову суму коштів у розмірі 3 300 доларів США як розрахунок за автомобіль, в присутності його рідних дядьків: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_6. В свою чергу, ОСОБА_3 передав позивачу транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

Під час цієї зустрічі, між ним Позивачем та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо відчуження транспортного засобу шляхом видачі ОСОБА_3 довіреності на його ім'я на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, оскільки він та ОСОБА_3 не мали в наявності достатньо коштів, необхідних для зняття та подальшого поставлення транспортного засобу на облік в органах державної автомобільної інспекції. З врахуванням технічного стану транспортного засобу та інших фактичних даних, він та ОСОБА_3 досягли згоди щодо ціни транспортного засобу, яка складала 3 300 доларів СШA, а також порядок розрахунків за відчуження автомобіля та передання останнього йому .

При зустрічі з ОСОБА_3 йому також стало відомо, що він фактично придбав автотранспортний засіб в ОСОБА_4, проте формально не переоформляв на себе право власності, оскільки не мав фінансової змоги здійснювати ці дії.

В подальшому усі правовідносини в нього відбувались з ОСОБА_4 так, як останній є формальним власником, придбаного ним автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029.

01 жовтня 2007 року, приватним нотаріусом Луцького МНО ОСОБА_11 було посвідчено довіреність на його право представляти інтереси ОСОБА_4 при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем або обміном) на умовах останньому відомих у відповідності до даного доручення, а також право користування належного йому автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО,шасі № WVW16ZHW114029, строк дії довіреності десять років - до 01.10.2017року.

19 липня 2016 року, приватним нотаріусом Луцького МНО ОСОБА_11 було посвідчено довіреність про право ОСОБА_1, ОСОБА_8 бути представником ОСОБА_4 державних та інших підприємствах і установах та організаціях, незалежно від їх галузевої належності підпорядкування та форми власності, як в Україні так і за її межами, в тому числі, у відповідних Сервісних центрах при МВС України, НП України, страхових компаніях, органах нотаріату при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем або обміном), передачею в оренду, позику на умовах йому відомих у відповідності до договору доручення (за умови попередньої сплати представниками суми державного мита або суми нарахованого податку з доходу від продажу чи обміну транспортного засобу), належного ОСОБА_4 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС369386, зареєстрованого 27.04.2002 року Луцьким МРЕВ Волинської області транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029. Реєстраційний номер довіреності 1345. строк д до 19.07.2021 року.

Під час посвідчення вищевказаної довіреності ОСОБА_4 забрав оригінал довіреності в нотаріуса та відмовився без будь-яких пояснень віддавати її йому. Після такої неадекватної реакції ОСОБА_4 він звернувся в органи поліції із заявою.

19 липня 2016 року ним було отримано талон-повідомлення № 6764 про реєстрацію його заяви по факту відібрання відповідачем у нього довіреності, реєстраційний номер 26448 в журналі єдиного обліку заяв, повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події.

Пізніше йому стало відомо, що така поведінка ОСОБА_4 була повязана з тим. що він має невиконаного зобовязання перед третіми особами, з приводу чого виявлені виконавчі провадження, в межах яких накладено арешти на все майно відповідача, в тому числі на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 p., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029.

Наведені вище обставини та фактичні дані, що їх підтверджують, а також зміст положень актів законодавства України та узагальнюючої судової практики, свідчать, що в дійсності між ним та ОСОБА_3 був укладений не односторонній правочин у вигляді довіреності на право володіння, користування транспортним засобом, а договір купівлі-продажу на підставі якого ОСОБА_3 передав у його власність автомобіль, а останній прийняв його та сплатив за нього грошову суму коштів, узгоджену між сторонами, що буде підтверджено показаннями, присутніми під час розрахунку, свідками: ОСОБА_9, ОСОБА_10.

Тому, довіреність від 02.12.2004р. Р№ 7080 була видана ОСОБА_3 з метою приховання іншого правочину, договору купівлі-продажу, який сторони насправді вчинили, тому до відносин учасників даного правочину необхідно застосовувати відповідні правила правочину, який сторони мали на увазі, тобто які сторони приховали, оскільки воля сторін в удаваному правочині була спрямована на встановлення інших цивільно-правових відносин, ніж ті, які передбачені довіреністю.

Про вчинення довіреності як удаваного правочину, який насправді приховує укладений між сторонами договір купівлі-продажу транспортного засобу свідчать фактичні дані, які містяться в довіреності, із змісту якої випливає надання йому ОСОБА_3 всіх повноважень власника, в тому числі, і тих, які пов'язані з розпорядженням автомобілем, зняттям та постановлениям його на облік в органах Державтоінспекції, здійсненням переобладнання автомобіля, укладанням договорів цивільно-правового характеру щодо розпорядження та користування автомобілем, що свідчить не про передання права користування чи керування автомобілем, а його реальне відчуження.

Отже, на підставі вказаного вище договору купівлі-продажу до нього перейшло право власності на вказаний вище транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі №WVW16ZHW114029, у тому числі, право володіти, користуватись та розпоряджатись таким майном, що випливає зі змісту положення ст. ст.316, 317, 319 ЦК України.

Посилаючись на наведене, позивач просить суд визнати довіреність, як односторонній правочин, виданої 02 грудня 2004 року ОСОБА_3, який діяв від імені та інтересах ОСОБА_4 на імя ОСОБА_1 , щодо експлуатації та розпорядження транспортним засобом марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі №WVW16ZHW114029 - удаваним правочином, вчиненим з метою приховання іншого правочину - договору купівлі-продажу транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029; зняти арешт з транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, накладений на підставі постанови державного виконавця ДВ ДВС Луцького МУЮ у Волинській області від 07.09.2015 року у межах виконавчого провадження № 47116816; визнати за ним право власності на транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі №WVW16ZHW114029.

В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні покладався на думку суду, оскільки про викладені позивачем обставини не памятає.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не зявився, суд вважає за можливе розглядати справу без нього.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 вересня 2004 року приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу ОСОБА_5 було посвідчено довіреність та зареєстровано в реєстрі за номером 5721 про право ОСОБА_3 та ОСОБА_6 безоплатно бути представником ОСОБА_4 в державних та інших підприємствах і установах та організаціях, незалежно від форм власності, в тому числі, у відповідних органах Державтоінспекції України (в т.ч., при знятті з обліку ТЗ), органах нотаріату, при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем або обміном), належного йому на праві власності автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС369386, зареєстрованого 27.04.2002 року Луцьким МРЕВ Волинської області. Крім того, даною довіреністю передбачено право ОСОБА_3 на користування та право передоручення права користування, а також право отримувати належні ОСОБА_4 гроші від продажу або обміну автомобіля та вчиняти інші юридично значимі дії, повязані з виконанням даної довіреності, строк дії якої до 30.09.2007 року.

02 грудня 2004 року ОСОБА_7 було надано довіреність ОСОБА_1 та ОСОБА_8 на право експлуатації транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, що належить на праві власності ОСОБА_4, за його цільовим призначенням, довіреність видана з правом передоручення повноважень третім особам, зі строком дії основної довіреності, про яку було описано вище. Довіреність посвідчена приватним нотаріусом Луцького РНО ОСОБА_5 та зареєстрована в реєстрі за номером 7080.

Як пояснив в судовому засіданні позивач, 02 грудня 2004 року він передав ОСОБА_3 грошову суму коштів у розмірі 3 300 доларів США як розрахунок за автомобіль, в присутності його рідних дядьків: ОСОБА_9, ОСОБА_10 та дружини ОСОБА_3 - ОСОБА_6. В свою чергу, ОСОБА_3 передав йому транспортний засіб марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі №WVW16ZHW114029, а також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі від автомобіля.

Під час цієї зустрічі, між ним ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було досягнуто домовленості щодо відчуження транспортного засобу шляхом видачі ОСОБА_3 довіреності на ім'я позивача на право володіння, користування та розпорядження транспортним засобом, оскільки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не мали в наявності достатньо коштів, необхідних для зняття та подальшого поставлення транспортного засобу на облік в органах державної автомобільної інспекції. При зустрічі з ОСОБА_3 ОСОБА_1 стало відомо, що він фактично придбав автотранспортний засіб в ОСОБА_4, проте формально не переоформляв на себе право власності, оскільки не мав фінансової змоги здійснювати ці дії.

01 жовтня 2007 року, приватним нотаріусом Луцького МНО ОСОБА_11 було посвідчено довіреність на право позивача представляти інтереси ОСОБА_4 при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем або обміном) на умовах останньому відомих у відповідності до даного доручення, а також право користування належного йому автотранспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029, строк дії довіреності десять років - до 01.10.2017 року.

19 липня 2016 року, приватним нотаріусом Луцького МНО ОСОБА_11 було посвідчено довіреність про право ОСОБА_1, ОСОБА_8 бути представником ОСОБА_4 державних та інших підприємствах і установах та організаціях, незалежно від їх галузевої належності підпорядкування та форми власності, як в Україні так і за її межами, в тому числі, у відповідних Сервісних центрах при МВС України, НП України, страхових компаніях, органах нотаріату при вирішенні питань, повязаних з відчуженням (продажем або обміном), передачею в оренду, позику на умовах йому відомих у відповідності до договору доручення (за умови попередньої сплати представниками суми державного мита або суми нарахованого податку з доходу від продажу чи обміну транспортного засобу), належного ОСОБА_4 у відповідності до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ВНС369386, зареєстрованого 27.04.2002 року Луцьким МРЕВ Волинської області транспортного засобу марки «VOLKSWAGEN Jetta», 1986 р.в., реєстраційний номер 51333ВО, шасі № WVW16ZHW114029. Реєстраційний номер довіреності 1345 строк до 19.07.2021 року.

Нормами ст. ст.202, 203 ЦК України передбачено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Правочин має вчинятись у формі, встановленій законом, та має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Пунктом 25 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» визначено, що за удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини.

Отже, при укладенні удаваного договору сторони повинні усвідомлювати, що вони укладають саме удавану угоду та що їх дії направлені для досягнення інших правових наслідків і приховують іншу волю учасників угоди.

Частиною 1 ст. 237 ЦК України передбачено, що представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Відповідно до вимог ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

Пунктом 3 ч.І ст. 208 ЦК України встановлено, що правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищують у двадцять і більше разів розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених ч.І ст. 206 цього Кодексу, належить вчиняти у письмовій формі, а ч. 1 ст. 206 ЦК України визначено, що усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Разом з тим, договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобовязується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобовязується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).

Наведені норми матеріального права свідчать про те, що договір купівлі-продажу автомобіля повинен вчинятись у письмовій формі, і, крім цього, укладення такого договору тягне за собою сплату до бюджету та відповідних державних фондів певних платежів.

За таких обставин, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими.

Отже, довіреність (яка, у відповідності до ч.3 ст. 244 ЦК України, є письмовим документом, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами) не може бути визнана правочином.

Відповідно до вимог ст. 34 Закону України «Про дорожній рух» власники транспортних засобів, які використовують їх на законних підставах, зобовязані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів. Загальний порядок укладення договорів будь-якими учасниками цивільних відносин визначено у главі 53 ЦК України.

Основними елементами цього договору є його зміст та форма, спосіб і місце укладення.

При цьому порядок укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу регулюється з урахуванням спеціальних правил, закріплених у Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2009 року № 1200, та Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 (далі Порядок № 1388).

Відповідно до п. 8 Порядку № 1388 (який був чинним на час виникнення спірних правовідносин) реєстрація транспортних засобів здійснюється на підставі заяви власника і документів, що посвідчують його особу, правомірність придбання транспортного засобу, відповідність конструкції транспортного засобу встановленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів.

Правомірність придбання транспортних засобів, вузлів і агрегатів, які мають ідентифікаційні номери, підтверджується документами, скріпленими підписом відповідної посадової особи і печаткою, виданими суб'єктами підприємницької діяльності, які мають відповідні спеціальні дозволи (ліцензії), митними органами, судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами - виробниками транспортних засобів та підрозділами ДАІ.

Такими документами можуть бути: довідка-рахунок за формою згідно з додатком № 1, видана суб'єктом підприємницької діяльності, що має відповідний спеціальний дозвіл (ліцензію); договори та інші посвідчені в установленому порядку документи, що встановлюють право власності на транспортний засіб; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичної чи фізичної особи, яка визнається власником транспортного засобу, його марки, моделі, року випуску, а також ідентифікаційних номерів вузлів та агрегатів; довідка органу соціального захисту населення, який виділив автомобіль з ручним керуванням або мотоколяску; акт приймання- передачі транспортного засобу за формою згідно з додатком № 6, виданий підприємством-виробником транспортного засобу чи його вузлів та агрегатів або підприємствами, які переобладнали чи встановили на транспортному засобі спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про відповідність конструкції транспортного засобу вимогам безпеки дорожнього руху, із зазначенням їх ідентифікаційних номерів та конкретного одержувача, скріплений підписом посадової особи підприємства і печаткою; посвідчення митного органу про реєстрацію транспортного засобу або його вузлів і агрегатів, що мають ідентифікаційні номери, в підрозділах ДАІ - для фізичних осіб, вантажна митна декларація - для юридичних осіб або належним чином оформлені довідка-рахунок та вантажна митна декларація (засвідчена митним органом копія) - для фізичних та юридичних осіб.

Для реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім названих документів, додається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про зняття транспортного засобу з обліку. Перед відчуженням такий транспортний засіб повинен бути знятий з обліку в підрозділі ДАІ.

Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).

Із матеріалів справи вбачається, що спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ та досі залишається зареєстрованим за ОСОБА_4

Разом з тим, з посвідченої довіреності вбачається, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов укладення правочину, відповідає їх волевиявленню, не є удаваним та не приховує іншого правочину, та спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені договором.

Отже, видана довіреність не є підставою для набуття права власності на автомобіль, оскільки довіреність це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами (ч. 3 ст. 244 ЦК України).

Виходячи з аналізу вищезазначених норм матеріального права, суд приходить до висновку, що видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом не вважається укладеним відповідно до закону договором купівлі-продажу цього транспортного засобу та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.

До такого ж правового висновку щодо застосування норм права дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.12.2015 року в справі №6-688цс15, що відповідно до ст. 360-7 ЦПК України є обовязковим для застосування.

Як слідує із змісту ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, набуття права власності це певний юридичний механізм, з яким закон повязує виникнення у особи субєктивного права власності, тому підлягає встановленню, з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний автомобіль та чи підлягає це право захисту.

Позивачем в судовому засіданні не наведено правових підстав для визнання за ним права власності, так як він на даний час має лише право керування і розпорядження вказаним автомобілем, а зміст права власності передбачає і право володіння, що може виникнути лише після реєстрації права власності у відповідних органах.

За таких обставин, позовні вимоги позивача ОСОБА_1 підлягають відхиленню за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 208, 237, 328, 626, 1000 ЦК України суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, третя особа без самостійних вимог на предмет спору- Другий відділ державної виконавчої служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, про визнання договору удаваним та визнання права власності на автотранспортний засіб - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта