Суддя Маслов М. І.
Справа № 644/6234/15-ц
Провадження № 2/644/136/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

12.12.2016 року м. Харків.

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді - Маслова М.І,

секретаря судових засідань - Шпиця Л.В.,

представник позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_4, третьої особи - Четвертої Харківської державної нотаріальної контора, про розірвання договору довічного утримання, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, укладеного з ОСОБА_6, посилаючись на те, що їй на праві приватної власності належала квартира АДРЕСА_1. 17.04.1999 року, уклавши з нею договір довічного утримання, ОСОБА_6 зобов'язалася утримувати її та надавати допомогу, однак прийняті на себе зобов'язання за договором вона належним чином не виконувала, а з 2012 року взагалі припинила будь-яке спілкування, чим порушила зазначені в договорі довічного утримання умови догляду за нею. У зв'язку з чим позивачка просила суд розірвати зазначений договір довічного утримання та повернути сторони в первісне становище, визнавши за нею право власності на вказану квартиру та скасувати накладену за договором заборону на відчуження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла. До участі у справі залучено її правонаступника - ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 померла. До участі у справі залучено її правонаступника - ОСОБА_3

В судовому засіданні представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, мотивуючи свої доводи аналогічно викладеному в позові; проти ухвалення заочного рішення не заперечувала; просила закінчити розгляд справи за її відсутність.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про слухання справи повідомлялися належним чином.

Представник Четвертої Харківської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи за відсутністю її представника, (а.с.129).

З письмової згоди представника позивача ОСОБА_2 суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України.

Допитана в якості свідка ОСОБА_7 пояснила, що ОСОБА_5 була одинокою особою похилого віку та потребувала сторонньої допомоги для того, щоб забезпечити себе продуктами харчування, предметами гігієни, одягу та іншими предметами першої необхідності. Фактичний догляд за ОСОБА_5 (прибирання квартири, готування їжі, придбання продуктів харчування, прання, гігієнічні процедури) виконували сусіди по будинку. Після смерті ОСОБА_6 її донька - ОСОБА_4 ніколи не з'являлась в квартирі ОСОБА_5 та не спілкувалась з останньою.

Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 дали аналогічні пояснення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_2, пояснення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належала квартира АДРЕСА_1 загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 29 кв.м.

Згідно з договором довічного утримання від 17.04.1999 року, який посвідчено нотаріусом Четвертої Харківської держнотконтори за реєстровим номером 2/1991, ОСОБА_5 передала ОСОБА_6 у власність спірну квартиру. Остання в свою чергу зобов'язалася довічно повністю утримувати ОСОБА_5, надаючи необхідне харчування, одяг, побутові послуги, забезпечувати надійний догляд та необхідну допомогу, а також зберегти по життєве користування квартирою за ОСОБА_5 Вартість матеріального забезпечення сторони встановили в розмірі 74 гривень на місяць. Відповідно до договору накладено заборону на відчуження даної квартири, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №39.

Аналізуючи та застосовуючи нормативну базу, яка діяла на час виникнення правовідносин, пов'язаних із укладенням договору довічного утримання та переходом права власності за вказаним договором в 1999 році, суд враховує вимоги ст. 425 ЦК УРСР 1963 року, відповідно до якої виникнення права власності на майно у набувача за договором довічного утримання ні з якою іншою обставиною, як укладення договору, не пов'язано. Момент укладення договору є часом, з якого право власності переходить від відчужувача до набувача і відчужувач набуває право на утримання. Обставини передачі квартири відчужувачем, прописки, проживання, реєстрації договору в БТІ набувачем не перебувають у правовому зв'язку з виникненням у набувача права власності. Тобто ЦК Української РСР 1963 року не ставилось набуття права приватної власності на об'єкт нерухомого майна у набувача за договором в залежність від факту державної реєстрації права власності набутого нерухомого майна.

Виходячи з цього, ОСОБА_6 набула право власності на спірну квартиру за життя на підставі договору довічного утримання від 17.04.1999 року .

З моменту укладення договору ОСОБА_6 належним чином не виконувала зобов'язань за договором довічного утримання. ОСОБА_4 зобов'язання за договором також не виконувала .

20 січня 2015 року ОСОБА_5 склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Мустафаєвою Е.Б., зареєстрований у реєстрі за № 80, яким усе своє майно заповідала ОСОБА_3

ІНФОРМАЦІЯ_2 року позивач ОСОБА_5 померла.

Оскільки позов про розірвання договору довічного утримання та визнання права власності на квартиру за відчужувачем пред'явлено за життя ОСОБА_5, факт смерті відчужувача до вирішення справи судом допускає правонаступництво у спірних правовідносинах, то судом відповідно до статті 37 ЦПК України залучено до участі у справі правонаступника відчужувача в порядку спадкування за заповітом - ОСОБА_3

Також встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року відповідач ОСОБА_6 померла, що підтверджується відповідним свідоцтвом про смерть. Спадкоємцем після смерті ОСОБА_6 є донька померлої - ОСОБА_4, яка звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова залучено до участі у справі в якості відповідача ОСОБА_4 як правонаступника померлої ОСОБА_6

Відповідно до статті 744 ЦК України (аналогічній із положеннями ст. 425 ЦК Української РСР 1963 року, який був чинним на час укладення договору довічного утримання) за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов'язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 755 ЦК України договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду, зокрема, на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини.

Правовим наслідком розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором є повернення до відчужувача права власності на майно, яке було ним передане (частина перша статті 756 ЦК України)

Надані суду письмові докази свідчать про те , що ОСОБА_3 за власні кошти сплачує комунальні послуги, крім того поховання ОСОБА_5 виконав також ОСОБА_3 і сплатив усі витрати, пов'язані з похованням.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 як набувач майна всупереч укладеного між сторонами договору не виконувала зобов'язань щодо забезпечення позивача їжею, необхідною медичною допомогою та доглядом. Після смерті ОСОБА_6, ОСОБА_4 як правонаступник останньої, також не вживала будь-яких заходів, спрямованих на виконання умов договору утримання щодо ОСОБА_5, а тому наявні підстави для задоволення позову відчужувача про розірвання договору довічного утримання, підтриманий правонаступником, та визнання права власності на спірну квартиру за спадкоємцем відчужувача, за умови прийняття ним спадщини в установленому законом порядку (висновок ВС України від 25.12.2013 року Постанова №6-142цс13 ).

Відповідач жодних доказів в підтвердження своїх заперечень проти позовних вимог суду не надав, тому суд при ухваленні рішення приймає до уваги докази надані представником позивача. За таких обставин, перевіривши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 55 Конституції України, ст.ст.744, 755 ЦК України , ст. 425 ЦК Української РСР 1963 року, ст. ст. 3 ,6,10, 11, 15, 14, 30 60, 61, 209,212, 214-215,223, 224-226, 294,295, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_3, представник позивача ОСОБА_2, до ОСОБА_4, третя особа - Четверта Харківська державна нотаріальна контора, про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 17.04.1999 року між ОСОБА_5 і ОСОБА_6, зареєстрований в реєстрі № 2/1991.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 29 кв.м.

Зняти заборону на відчуження квартири АДРЕСА_1 загальною площею 37,1 кв.м, житловою площею 29 кв.м. , яка зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №39.

Рішення суду може бути оскаржене позивачем до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції, який ухвалив судове рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, оформленою у відповідності до ст. 229 ЦПК України, поданою протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної сили, відповідно до загального порядку встановленого ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий - суддя: Маслов М.І.