Справа № 357/3106/15-ц Головуючий у І інстанції Рябченко Л. А.
Провадження № 22-ц/780/2793/16 Доповідач у 2 інстанції Кулішенко Ю. М.
Категорія 18 26.05.2016
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2016 року колегія суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Антоненко В.І., Фінагєєва В.О.

за участю секретаря: Волинець Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали цивільної справи за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості проданого товару,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2015 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з вказаним позовом Свої вимоги мотивувала, тим що 25.07.2011 року та 05.01.2012 року між нею і ФОП ОСОБА_3 були укладені договори за №7 та за №3, за умовами яких ОСОБА_2 зобов'язалася передати, а відповідач - прийняти і оплатити в установлений строк поставлений товар. Сторони мали усну домовленість про оренду торгівельного павільйону для здійснення відповідачем торгівлі. Відповідач мав щоденно вносити до каси позивача виручку від реалізованого товару, щомісячно складати акти звірок на взаєморозрахунки між сторонами. Згідно вказаних договорів, відповідач систематично отримував товар по видаткових накладних та не пізніше 14 днів зобов'язаний був оплатити продукцію. 05.04.2012 року позивач припинила поставку товару. Було проведено звірки та ревізію і 06.04.2012 року повернуто нереалізований товар на склад позивача. В результаті чого, ОСОБА_2 було виявлено заборгованість за поставлений товар на загальну суму 80 158 грн. 58 коп.

Просила стягнути з відповідача борг з врахуванням індексу інфляції в сумі 102843,46 грн. та пеню 3% за кожен день затримки розрахунків, на суму 877 736,45 грн., тобто всього позивач просила суд стягнути з відповідача 980 579 грн. 91 коп. та судові витрати по справі.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року в задоволені позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_2 звернулась з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів наявності боргу відповідача за договорами поставки.

З такими висновками суду не можна погодитися, оскільки судом першої інстанції розглянуто позовні вимоги з порушенням норм процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 310 ЦПК України рішення суду підлягає скасуванню в апеляційному порядку із закриттям провадження у справі або залишенням справи без розгляду з підстав, визначених статтями 205 і 207 цього кодексу.

Частиною 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року "Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ" судам роз'яснено, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні виходити з того, що відповідно до статей 15, 16 ЦПК України у порядку цивільного судочинства суди розглядають справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ за Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 17), Господарським процесуальним кодексом України (статті 1, 12), Кримінальним процесуальним кодексом України або Кодексом України про адміністративні правопорушення віднесено до компетенції адміністративних, господарських судів, до кримінального провадження чи до провадження в справах про адміністративні правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулась до суд з позовом до ОСОБА_3 з приводу виконання договорів укладених двома господарюючими суб'єктами з щодо поставки товарів ( на момент укладення яких ОСОБА_5 був фізичною особою підприємцем).

Спір виник між фізичними особами підприємцями і підлягає розгляду в господарському суді.

Вважати обґрунтованим рішення суду першої інстанції не має підстав, його необхідно скасувати а провадження закрити відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 307, 308, 310 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 18 березня 2016 року скасувати а провадження у справі за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення вартості проданого товару - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: