Пр.№2/756/1077/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Заочне

4 березня 2016 року Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Шевчука А.В.,

при секретарі - Субіну М.О.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу посилаючись на те, що 11.09.2014 року між ним та ОСОБА_2 було укладено договір позики. Згідно нотаріально посвідченого договору, позивач надав відповідачу грошові кошти у розмірі 160 000 грн. з умовою, що ОСОБА_2 поверне вказані кошти до 11.09.2015 року.

На виконання договору ОСОБА_2 сплатив лише 24 000 грн., при цьому решти коштів у визначений термін не повернув.

Оскільки на неодноразові прохання ОСОБА_1 відповідач кошти не повертає, позивач просив про задоволення позовних вимог.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити позов з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання в черговий раз не з'явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, доказів поважності причини неявки суду не надав.

Згідно ст. 224 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, а відповідач належним чином повідомлений про день та час розгляду справи суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача встановив наступне.

Згідно нотаріально посвідченого договору позики від 11.09.2014 року за особистим підписом ОСОБА_2 він отримав від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 160 000 грн. з умовою повернення до 11.09.2015 року.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу тощо), або утриматися від виконання певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання зобов'язання.

З огляду на ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем).

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів(суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона по справі зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В судовому засіданні встановлено та підтверджено позивачем, що частину коштів позики у розмірі 24 000 грн. ОСОБА_2 повернуто, про що також свідчать розписки сторін на бланку угоди.

При цьому, ОСОБА_2 не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування факту існуючого боргу перед ОСОБА_1 у розмірі 136 000 грн.

З огляду на зазначене суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є законні та обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі.

При цьому, згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого судового збору, сплата якого підтверджується відповідною квитанцією та кошти оплати правової допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 530, 611, 625, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст. ст. 10, 15, 60, 61, 88, 169, 208, 209, 212-215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженця Харківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 136 000 (сто тридцять шість тисяч) грн. заборгованості за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1, уродженця Харківської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн. сплаченого судового збору та 200 (двісті) грн. витрат на правову допомогу.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до апеляційного суду міста Києва через Оболонський районний суд міста Києва шляхом подання в 10-денний строк з дня проголошення рішення суду апеляційної скарги.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.В. Шевчук