Справа № 175/4477/16-ц
Провадження № 2-о/175/94/16
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 листопада 2016 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Озерянської Ж.М.,

з участю секретаря Рись Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт. Слобожанське цивільну справу за заявою ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в :

В листопаді 2016 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просив постановити рішення, яким встановити юридичний факт, що його рідний батько ОСОБА_2 за національністю «німець».

В обґрунтування заяви заявник вказав, що він за національністю німець, що чітко вказано в його свідоцтві про народження виданому повторно 11 вересня 1996 року серія 1-НО № 410183 відділом реєстрації актів цивільного стану м. Єнакієве, Донецької області. В свідоцтвах про народження його дітей: доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 також вказано національність німець. В нього збережена копія свідоцтва про народження виданого повторно 01 листопада 1993 року, в якому чітко вказано, що його батько ОСОБА_2 німець. 11 жовтня 2016 року він отримав Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України, де також чітко вказано, що його батько ОСОБА_2 за національністю німець. Згідно до відповіді УМВС Росії по місту Ялті № 50/32456, його дід, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 був за національністю німець, тобто батько його батька ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 німець. На той час правилами реєстрації народження було встановлено, що національність дітей встановлюється за національністю батька. Його дід був німець, а тому його син (його батько) також визнаний за національністю як німець, і йому встановлена національність від батька німець. Рішенням Ялтинського місцевого суду від 02 серпня 1996 року вирішено внести зміни в актовий запис про його народження № 877 від 03.07.1961 року та вказано національність його батька ОСОБА_2 німець. На цей час виникла гостра необхідність встановити юридичний факт, що його батько ОСОБА_2 німець, а в його свідоцтві про народження №902111, актовий запис 1496, виданому 13.06.1937 року в м. Маріуполі місцевим РАЦС, відсутній запис про національність його самого та його батьків. Тому для вирішення питання він звернувся до суду з даною заявою. Просив заяву задовольнити.

Адвокат заявника ОСОБА_1 за договором про надання юридичної допомоги надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Дніпропетровського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області надав суду лист про розгляд справи без їх участі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України.

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України судовим порядком можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Встановлено, що ОСОБА_1 за національністю «німець», що чітко вказано в Свідоцтві про народження заявника, виданому повторно 11 вересня 1996 року серії 1-НО № 410183 Відділом реєстрації актів цивільного стану м. Єнакієве Донецької області (а.с.8). В свідоцтвах про народження дітей заявника, доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14) та сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13), також було вказано національність їх батька ОСОБА_1 «німець». В свідоцтві про народження (копія з повторного), виданого 01 листопада 1993 року також вказано, що батько заявника ОСОБА_2 за національністю «німець» (а.с.7).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст. 126, 133, 135 Сімейного Кодексу України, виданого 11 жовтня 2016 року, батько ОСОБА_2 за національністю «німець» (а.с.12). Зокрема з відповіді УМВС Росії по місту Ялті № 50/32456 (а.с.11), виданій за запитом ОСОБА_1 від 10 серпня 2016 року, дід заявника, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 - був за національністю «німець», тобто батько батька заявника - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 за національністю «німець». На той час правилами реєстрації народження було встановлено, що національність дітей встановлюється за національністю батька. Дід заявника був «німець», а тому його син (батько заявника) також визнаний за національністю як «німець», тому ОСОБА_1 і встановлена національність від батька як «німець».

Рішенням Ялтинського місцевого суду від 02 серпня 1996 року вирішено внести зміни в актовий запис про народження ОСОБА_1 № 877 від 03 липня 1961 року та вказати національність батька ОСОБА_2 німець (а.с.10).

Звернувшись з заявою до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актового запису про народження батька для внесення його національності як «німець», отримав відмову з розясненням права на судовий захист, що підтверджується листом № 1805/3.2-31 від 08 листопада 2016 року (а.с.16), а тому змушений був звернутись до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

На даний час у ОСОБА_1 виникла необхідність встановити юридичний факт, що його батько ОСОБА_2 за національністю «німець», а в його свідоцтві про народження № 902111, актовий запис 1496, виданому 13.06.1937 року в місті Маріуполі місцевим РАЦС, відсутній запис про національність самого ОСОБА_2 та його батьків. Окрім цього, встановлення факту приналежності батька заявника до німецької національності, заявнику необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам німецького походження. В подальшому, можливо, для виїзду на постійне місце мешкання до Німеччини.

Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності.

З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст. 300 ЦК України, фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити, оскільки факт, що батько заявника за національністю німець знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи.

Керуючись ст. 10, 11, 60, 79, 208, 209, 212-215, 218, 256-259 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1, зацікавлена особа: Дніпропетровський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити.

Встановити факт, що батько ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8 - ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_9 за національністю «німець».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Озерянська Ж.М.