Категорія 57Доповідач Войтко Ю. Б.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2016 рокум. Вінниця

Колегія суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Вінницької області в складі:

Головуючого: Войтка Ю.Б.,

Суддів: Міхасішина І.В., Стадника І.М.,

При секретарі: Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року в справі за позовом

ОСОБА_2 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, ТОВ «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, -

встановила:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, ТОВ «Кей-Колект» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року позовну заяву ОСОБА_2 до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, ТОВ «Кей - Коллект» про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень повернуто позивачу для подання до належного суду.

ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на вказану ухвалу суду, оскільки вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з істотними порушеннями норм матеріального і процесуального права, а також законних прав та інтересів позивача, тому просить ухвалу скасувати, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справи і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви позивачу для подання до належного суду, суд першої інстанції виходив з того, що 07.02.2014 року на засіданні Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (постанова №2) було обговорено та взято до відома інформацію про узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні.

У справі заявлено позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №26777294 від 04 грудня 2015 року прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. щодо нерухомого майна.

Разом із тим положення ст. 114 ЦПК не застосовуються, оскільки в першу чергу судом розглядається спір про визнання протиправним та скасування рішення нотаріуса, а не з приводу нерухомого майна.

У п.5 вище зазначеної постанови вказано, що стосовно інших справ щодо оскарження нотаріальних дій або відмови в їх вчиненні жодних спеціальних норм ані в ЦПК, ані в Законі № 3425 - ХІІ не закріплено.

У зв'язку з цим суд першої інстанції прийшов до висновку, що застосовуються правила ч.1 ст. 109 ЦПК щодо підсудності справ за місцезнаходженням відповідача, згідно з якою позови до фізичної особи пред'являються до суду за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Тобто застосовуються правила загальної територіальної підсудності, оскільки ч. 12 ст. 110 ЦПК визначає альтернативну підсудність (за вибором позивача).

Відповідно до ст. 115 ЦПК України, якщо суддя, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, встановить, що справа не підсудна цьому суду, заява повертається позивачу для подання до належного суду, про що постановляється ухвала. Ухвала суду разом із заявою та всіма додатками до неї надсилаються позивачу.

Проте з такими висновками суду першої інстанції повністю погодитись не можна.

Звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, позивач вказує на те, що 04 грудня 2015 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. було звернено стягнення на майно позивача шляхом прийняття рішення про державну реєстрацію права власності за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договорів іпотеки, здійснено запис про право власності та присвоєно реєстраційний номер об'єкту нерухомого майна.

Як роз'яснив пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» (далі - постанова) перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність (ст. 114 ЦПК України) є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

У пункті 42 постанови роз'яснено, що виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають з приводу нерухомого майна (ч. 1 ст. 114 ЦПК України). Згідно з положеннями ст. 81 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (ст. 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (ст. ст. 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Зі змісту заявлених позовних вимог убачається, що спір випливає з протиправного, на думку позивача, звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки, а тому має виключну підсудність як позов, що виникає з приводу нерухомого майна, й пред'являється за місцезнаходженням майна або основної його частини (ч. 1 ст. 114 ЦПК України).

Суд першої інстанції не з'ясував належним чином спірні правовідносини, які виникли між сторонами та передчасно дійшов висновку про те, що справа не підсудна цьому суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України розглянувши скаргу на ухвалу суду першої інстанції, апеляційний суд скасовує ухвалу і передає питання на новий розгляд до суду першої інстанції, якщо останній порушив порядок для його вирішення.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 05 вересня 2016 року скасувати, а вирішення питання про відкриття провадження у справі передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: (підпис) Войтко Ю.Б.

Судді: (підпис) Міхасішин І.В.

(підпис) Стадник І.М.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду Войтко Ю.Б.