Справа № 545/3354/15-ц
Провадження № 2/545/482/16
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Потетій А.Г.,

при секретарі Левчук М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,гідності та ділової репутації,-

встановив:

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до ОСОБА_2, про захист честі,гідності та ділової репутації, посилаючись на те, що в період з 2002 по 2008 роки позивач працював начальником комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат» с.Терешки , Полтавського району. З січня 2007 року в ЖКК на посаду головного інженера був прийнятий відповідач - ОСОБА_2, який і працює там по даний час на тій же посаді. За час спільної з ним роботи, на протязі 1,5 року відносини у позивача з ним були чисто діловими, виробничими.

28 липня 2015 року в приміщенні Терешківської сільської ради проводились збори мешканців села з вимогою демонтажу незаконно встановленої приймально-передавальної антени оператора мобільного звязку «Лайф» на водонапірній башті з якої здійснюється водопостачання питною водою населених пунктів Терешки і Копили. Знаходження вказаної антени на водонапірній башті негативно впливає на якість води, а відтак і на здоровя населення, яке її вживає , особливо дітей , оскільки вода являється провідником і втягує в себе негативне електронне випромінювання . Згоду на установку антени ще у 2013 році дали депутати Терешківської сільської ради.

Виступаючи на цих зборах, позивач підкреслив що без всебічного вивчення даного питання , врахування інтересів громади, широкого обговорення голосувати «так» за встановлення антени на водонапірній башті депутати не мали ніякого морального права.

У відповідь на повністю обгрунтовані зауваження щодо безвідповідальності депутатів при прийнятті рішення з встановлення антени, присутній на зборах депутат Терешківської сільської ради ОСОБА_2 почав з місця кричати , що позивач будучи начальником ЖКК також несправедливо вирішував різні виробничі питання та брав хабарі за прийом на роботу в тому числі і з нього. Також далі ОСОБА_2 говорив що позивач незаконно використовував службовий транспорт, забирав у працівників ЖКК 40% заробітної плати та пізніше працюючи заступником голови Полтавської РДА привласнив 200 тисяч грн. бюджетних коштів, які начеб то виділені на обслуговування житлового будинку в с. Щербані, Полтавського район, по вул.Петровського, 29 б.

Виказані ОСОБА_2 привселюдно ( на зборах було приблизно 50 чоловік) звинувачення на адресу позивача являються безпідставними, голослівними та такими, що не підтверджуються жодними фактами. Із зазначених питань ніхто з заявами та скаргами до правоохоронних та контролюючих органів не звертався, і в процесі планових перевірок ними роботи ЖКК, в період керівництва позивача таких фактів виявлено не було.

В судовому засіданні позивач надав суду пояснення аналогічні тим, що в позові, позов підтримав та прохав його задовільнити з наведених у ньому підстав. А саме прохав суд зобов»язати відповідача на найближчій сесії Терешківської сільської ради спростувати звинувачення в неправомірних діях , що були виказані в адресу позивача відповідачем на зборах громадян 28.07.2015 року: «що на посаді начальника ЖКХ с.Терешки я брав хабарі»; «незаконно використовував службовий транспорт»; «забирав собі 40% заробітної плати працівникам»; привласнив 200 тис грн.. виділених на обслуговування будинку № 29б в с.Щербані, Полтавського району».

Відповідач та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову в повному обсязі. Зокрема ОСОБА_2 підтвердив факт того, що він дійсно був на зборах громади та виконкому терешківської сільської ради 28.07.2015 року де вирішувалось питання по демонтажу антени фірми «Астеліт» але як підчас виступу позивача так і після нього будь яких висловлювань в його адрес не виказував а тим більше не звинувачував в хабарництві чи інших злочинах.

Вислухавши пояснення сторони, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

Так судом встановлено, що в період з 2002 по 2008 роки позивач працював начальником комунального підприємства «Житлово-комунальний комбінат» с.Терешки , Полтавського району. З січня 2007 року в ЖКК на посаду головного інженера був прийнятий відповідач - ОСОБА_2, який працює на тій же посаді по даний час. 28 липня 2015 року в приміщенні Терешківської сільської ради проводились збори мешканців села щодо питання демонтажу встановленої приймально-передавальної антени оператора мобільного звязку «Лайф» на водонапірній башті з якої здійснюється водопостачання питною водою населених пунктів Терешки і Копили, Полтавського району. На зборах були присутні представники телекомпанії «Лтава», компанії «Астеліт» члени виконкому сільської ради та громадяни, що проживають на території Терешківської сільської ради. Загалом присутніх було близько 50 чоловік. На зборах окрім присутніх також виступив позивач , який висловив пропозицію, щоб сільський голова кожних пів року звітував перед громадою, та перш ніж приймати рішення що стосуються мешканців сільської ради запитували думку громади. Після виступу останній сів на своє місце і згодом збори завершились. На зборах мала місце конфліктна ситуація між громадянами, щодо необхідності демонтажу антени і з»ясування особистих неприязних відносин чому послугувало встановлення антени без згоди на те громади але ці конфлікти не були між позивачем та відповідачем .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 28 липня 2015 року перебувала на зборах, присвячених питанню встановленої антени «Астеліт». Збори проходили в приміщенні Терешківської сільської ради. На зборах були присутні близько 50 чоловік, виступали представники компанії «Астеліт», представники ЖКХ. Післятого як позивач з місця виступив відповідач , який був в кінці залу де проходили збори назвав позивача «взяточником», точної розмови передати не може, памятає що образливої лайки не було. Вказала, що в неї раніше був конфлікт з відповідачем по питанню діяльності комунального підприємства.

Свідок ОСОБА_5 повідомила, що вона є сусідкою позивача а з відповідачем в неї конфліктні відносини у зв»язку з діяльністю комунального господарства. Вказала, що перебувала в 28 липня 2015 року на зборах громади і виконкому сільської ради по питанню демонтажу антени. На зборах були присутні близько 50 чоловік, хто виступав не памятає, памятає лише що коли вона на зборах спитала хто підписувався за встановлення антени відповідач повідомив, що він також голосував, на що остання йому сказала йому що він: «Мурло» . В свою чергу вона чула , що позивач, який був поруч з нею теж сказав в бік відповідача якесь образливе слово, і після чого відповідач ОСОБА_2 сказав, що він-позивач торгував квартирами.

Свідок ОСОБА_6 повідомила, що має дружні відносини з позивачем. 28 липня 2015 року перебувала на зборах, присвячених питанню знесенню вишки фірми «Астеліт», які вела виконуюча обовязки голови сільської ради. Вона сиділа посеред залу а відповідач в кінці зали. Після виступу позивача який вказав на необхідність в тому, щоб голова сільської ради кожних пів року звітував перед громадою то ОСОБА_2 з місця викрикнув, що позивач «взяточник», що продає квартири. Розмова відбулась на підвищених тонах.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що вона працює на посаді завідуючої військового бюро Терешківської сільської ради. На час проведення зборів 28.07.2015 року вона виконувала обовязки голови сільської ради, і проводила збори, по питанню знесення передавальної вишки компанії «Астеліт». Сиділа за столом, лицем до людей, і добре всіх бачила. На зборах де було присутніх близько 50 чоловік, виступали представники компанії «Астеліт», приїзджав професор з Харкова для надання консультацій по питання чи вредить антена мешканцям села. ОСОБА_1 був на зборах, сидів десь в середині зали ближче до президії, а відповідач ОСОБА_2 був в кінці зали. На зборах було шумно, але ніяких сварок не було. Позивач виступив лише з пропозицію , щоб сільський голова кожних пів року звітував перед громадою, та перш ніж приймати рішення що стосуються мешканців сільської ради запитували думку громади, після чого сів на своє місце. Пам»ятає, що в бік ОСОБА_2 не повертався і вона свідок не чула, що відповідач звинувачував позивача , що він хабарник.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона знайома з позивачем та відповідачем в родинних , дружніх чи конфліктиних відносин у неї з ними не було і не має. 28.07.2015 року перебувала на зборах громади Терешківської сільської ради на яких вирішувалося питання знесення антени компанії «Астеліт». Збори відбували в приміщенні вказаної сільської ради. Вона стояла в кінці зали, поруч з відповідачем ОСОБА_2 Вказала, що на зборах було шумно але вона чітко чула слова позивача, що сидів на сільки вона пам»ятає перед президією в другому ряду, який висловив пропозицію, щоб сільський голова кожних пів року звітував перед громадою, та питали думку громади по питанням що стосуються мешканців сільської ради. Після виступу позивач сів на своє місце та в їх бік не повертався. ОСОБА_2, який був поруч ніяк не відреагував на виступ позивача, нічого не казав. В залі було шумно, але ніяких сварок не було, вона була до завершення зборів.

Пояснення свідків, які викликались в судове засідання за клопотанням позивача: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 сприймаються судом критично, оскільки кожен з них в судовому засіданні підтвердив факт в конфліктів з відповідачем. Та висловили свої пояснення щодо конфлікту між позивачем та відповідачем , а саме , що останній назвав позивача «взяточником» при цьому не пім»ятали чітко, хто ще виступав на зборах і про що розповідав. Також свідок ОСОБА_5 пояснила суду, що вона в свою чергу назвала відповідача-«Мурлом», за те, що він раніше проголосував за встановлення передавальної антени на водонапірній башті і вказала, що аналогічним словом при присутніх відповідача назвав і позивач.

При цьому навіть допитані свідки за клопотанням позивача не змогли в суді підтвердити факт того , що відповідач висловлювався в бік позивача словами: «що на посаді начальника ЖКХ с.Терешки позивач брав хабарі»; «незаконно використовував службовий транспорт»; «забирав собі 40% заробітної плати працівникам»; «привласнив 200 тис грн.. виділених на обслуговування будинку № 29б в с.Щербані, Полтавського району».

Одночасно свідки викликані в судове засідання ОСОБА_7 та ОСОБА_8 щодо яких перед їх допитом ні позивач ні відповідач не висловили сумнівів в неупередженості чи особистій зацікавленості заперечили факт висловлювань відповідачем в бік позивача , що останній був хабарником займаючи посаду начальника ЖКХ і що вчиняв інші незаконні дії.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч.1 ст. 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів сім»ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації.

Відповідно до положення ч.3 ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, та положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог суд також взяв до уваги положення ст.ст. 16, 275 280 ЦК України, ст.19 Конституції України та розяснення, викладені у п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», згідно з якими за поширення недостовірної інформації не передбачено примусове вибачення як спосіб судового захисту.

В зв'язку з наведеним, суд вважає позовні вимого позивача не підтверджені допустимими та належними доказами а тому не підлягають до задоволення.

Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 487грн.20коп. відповідно до ст. 88 ЦПК України підлягають покладенню на позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 59, 60, 61, 62, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 16, 275, 297, 1167 ЦК України, ст.32,34, ч.1 ст.19 Конституції України, ст. 10 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», ст. 17,18 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», -

ВИРІШИВ :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі,гідності та ділової репутації відмовити за безпідставністю.

Судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду в розмірі 487 грн. 20коп. віднести за рахунок позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: А.Г.Потетій