Справа № 305/135/15-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

10 червня 2016 року м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Закарпатської області в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1,

суддів Джуги С.Д., Леска В.В.

за участю секретаря Волощук В.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Рахівського районного суду від 19 квітня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2, Лужанської сільської ради, треті особи: Рахівське комунальне підприємство "Бюро технічної інвентаризації", Управління Держземагенства у Рахівському району, відділ державної реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби Рахівського районного управління юстиції Закарпатської області про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна подружжя, визнання права особистої власності на 1/2 частку спільно набутого майна під час шлюбу та зобовязання вчинення окремих дій,

в с т а н о в и л а :

У січні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеним позовом мотивуючи вимоги тим, що з 3 лютого 2001 року по 13 липня 2012 року перебувала із ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, за час якого ними набуто у власність рухоме та нерухоме майно у тому числі куплений ними та перебудований житловий будинок №253 (ступень готовності перебудованого будинку становить 83%) та земельна ділянка загальною площею 0,1173 га, розташовані в с. Луг Рахівського району Закарпатської області.

Уточнивши під час розгляду справи свої позовні вимоги, позивач просила визнати за нею та ОСОБА_2 незавершенного будівництвом перебудованого будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, господарські будівл та споруди, земельну ділянку розміром 0,1173 га спільним сумісним майном набутим під час шлюбу, зобовязати відповідача не перешкоджати працівникам КП «БТІ» Рахівського району у проведенні обмірів для первинної інвентаризації перебудованого житлового будинку №, зобовязати відповідача подати для реєстрації до відділу контролю за будівництвом обєктів Держаної архітектурно-будівельної інспекції декларації про готовність обєкта до експлуатації, в разі відмови відповідача щодо виготовлення технічної документації на незавершений будівництвом будинок №253, обовязок виготовлення технічного паспорту на спірний будинок та інших документів необхідний для введення в експлуатацію будинку № 253 с. Луг Рахівського району Закарпатської області покласти на неї, визнати недійсним рішення 19 (позачергової) сесії 5 скликання Лужанської сільської ради від 10 серпня 2008 року в частині визнання власником ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1173 га, розташований в с. Луг,253 Рахівського району Закарпатської області, скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку загальною площею 0,1173 на, с. Луг,253 Рахівського району Закарпатської області серії ЯЕ №456216, кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0027, виданий на ОСОБА_2, визнати право власності за нею, ОСОБА_3, на 1/2 частину будинку господарські будівлі та споруди №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, та право власності на 1/2 частину земельної ділянки, на якій розташований будинок №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, визнати її право на технічне обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж частини житлового будинку №253 с. Луг Рахівського району Закарпатської області ліцензованою організацією з метою складання звіту про проведення технічного обстеження та подання декларації про готовність обєкта до експлуатації, визнати її право на проведення технічної документації КП «БТІ» Рахівської районної ради 1/2 частини домоволодіння за адресою с. Луг,253 Рахівського району Закарпатської області, визнати її право про прийняття в експлуатацію 1/2 частки житлового будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, зобовязати ОСОБА_2 не перешкоджати у здійсненні правових дій одо оформлення належної документації по технічному обстеженню з метою складання звіту про проведення технічного обстеження обєкта та проведення технічної документації з метою виготовлення технічного паспорту на обєкт, та стягнути судові витрати.

Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 квітня 2016р. уточнений позов задоволено частково, визнано за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 незавершеного будівництвом перебудованого будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, господарські будівлі та споруди, та земельну ділянку розміром 0,1173 га, спільним сумісним майном набутим за час шлюбу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 оскаржив рішення в частині задоволення позовних вимог, та просив в цій частині рішення суду скасувати як незаконне та необґрунтоване, із закриттям провадження у справі. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що судом не враховано, що перебудова вказаного будинку проводилася самочинно, в силу чого самочинно збудоване майно не є обєктом права власності, воно не може бути предметом поділу та встановлення порядку користування в судовому порядку.

У відповідності до ч.1 ст. 303 ЦПК України апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість оскарженого рішення тільки в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 в іншій частині рішення суду ніким не оскаржено.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, заслухавши суддю-доповідача, пояснення осіб, які зявилися в судове засідання апеляційної інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом норм матеріального та процесуального права при ухваленні оскаржуваного судового рішення, знаходить апеляційну скаргу такою, що підлягає до часткового задоволенню на таких підставах.

Суд першої інстанції встановлено, що з лютого 2001 року сторони ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області №709/1886/2012 від 13 липня 2012 року шлюб розірвано.

За час шлюбу, подружжям набуто у власність нерухоме майно, а саме на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 25 квітня 2008 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2, останнім придбано житловий будинок №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області.

На підставі рішення виконавчого комітету Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області №46 від 26 травня 2008 року відповідачу ОСОБА_2 надано дозвіл на перебудову житлового будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області.

Отже, у період перебування подружжя Беднар у шлюбі, ними розпочато перебудову житлового будинку який уже був обєктом цивільного обороту.

Також встановлено, що рішенням 19 (позачергової) сесії 5 скликання Лужанської сільської ради Рахівського району Закарпатської області від 10 серпня 2008 року ОСОБА_2 надано земельну ділянку площею 0,1173 га для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка ним у подальшому була приватизована, про що було отримано державний акт на право приватної власності на землю від 11 листопада 2008 року серії ЯЕ №456216 кадастровий номер :01:001:0027.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 28 серпня 2015 року №240, ступінь готовності незавершеного будівництвом перебудованого житлового будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області становить 83%, вказаний житловий будинок частково придатний до експлуатації, технічно можливий реальний розподіл житлового будинку з незначним відступом від розміру часток співвласників відповідно до діючих ДБН та запропоновано варіанти поділу домоволодіння незакінченого будівництвом житлового будинку №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області.

Таким чином, установивши, що житловий будинок №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, придбаний подружжям за договором купівлі-продажу, та який в подальшому подружжям перебудований та на час розгляду справи в суді ступень готовності перебудованого будинку становить 83%, суд першої інстанції прийшов висновку, що вказаний будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Також судом першої інстанції констатовано, що оскільки одним із подружжя в період шлюбу (2008 рік) придбано будинок, то в силу ст. 60 СК України в подружжя виникла спільна сумісна власність, і так як для будівництва та обслуговування цього будинку виділена у власність земельна ділянка, то в подружжя так само виникає й право спільної сумісної власності на земельну ділянку, необхідну для обслуговування будинку, крім того судом зазначено, що на момент приватизації земельної ділянки ОСОБА_2, 11 листопада 2008 року, ст. 57 СК Кодексу не містила норму, за якої земельна ділянка, набута чоловіком, дружиною за час шлюбу, внаслідок приватизації земельної ділянки, вважалася особистою приватною власністю дружини, чоловіка. За таких обставин, суд визнав спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2, і на земельну ділянку площею 0,1173 га, призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, із визначенням рівних часток за кожним.

Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав недобудований подружжям будинок обєктом права спільної сумісної власності подружжя.

Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі, щодо порушення судом при розгляді справи вимог статті 331 ЦК України, яка визначає підстави та порядок набуття права власності на новостворені обєкти незавершеного будівництва, не можна визнати обґрунтованими, оскільки у справі, що розглядається, судом не ухвалювалось рішення про визнання права власності на незавершений будівництвом будинок, а лише визнано, що цей будинок є об'єктом спільної сумісної власності подружжя на підставі статті 60 СК України.

Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, що суд безпідставно не застосував до даних правовідносин норми ст. 376 ЦК України.

За змістом частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво, або відведена не для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

Майном відповідно до ч. 1 ст. 190 та ст. 179 ЦК України є окремі речі, сукупність речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинку з юридичної точки зору, обєкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обовязки, відтак є майном, яке за умов, передбачених законом, може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і з дотриманням будівельних норм і правил підлягати поділу між ними.

Вказані висновки містяться в постановах Верховного Суду України від 18 листопада 2015 року №6-388цс15, від 27 травня 2015 року №6-159цс15, від 20 червня 2012 року №6-56цс12.

Разом з тим суд першої інстанції дійшовши в мотивувальній частині вірного висновку, що незакінчений будівництвом будинок №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, господарські будівлі та споруди, та земельна ділянка, на якій розташований будинок є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, виклав резолютивну частину не в повній відповідності із вищезазначеними нормами права, а тому резолютивна частина рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 підлягає зміні із викладенням резолютивну частині рішення в іншій редакції.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313-314, 316-319 ЦПК України колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Рахівського районного суду від 19 квітня 2016 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3, змінити виклавши резолютивну частині рішення в цій частині в наступній редакції.

Визнати, що незакінчений будівництвом будинок №253 в с. Луг Рахівського району Закарпатської області, господарські будівлі та споруди, та земельна ділянка, на якій розташований будинок розміром 0,1173 га кадастровий номер :01:001:0027 є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

Рішення набирає законної сили з дня його постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі двадцяти днів з дня набрання ним законної сили шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: Судді: